Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1303/17

Справа № 711/3439/17

11 травня 2017 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар судових засідань ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Черкаської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Заявниця звернулась до суду 04.05.2017р. зі скаргою, в якій просить слідчого суддю внести відомості до ЄРДР про вчинені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кримінальні правопорушення за ознаками ст.ст.125, 149, 187, 189, 364, 366, 371 КК України.

В обґрунтування скарги вказує, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вчиняли відносно заявниці злочинні дії вивозили її до лісу, відбирали майно, незаконно здійснювали проведення обшуку. Проте до теперішнього часу її скарги на дії зазначених осіб не дали належного результату, тому вона звернулась до суду з даною скаргою

В судовому засіданні до початку розгляду скарги заявниця залишила зал судових засідань, обґрунтовуючи свої дії невдоволенням процесуальних дій судді щодо порядку розгляду її клопотань.

Вирішуючи питання про можливість продовження розгляду скарги необхідно враховувати, що частиною третьою ст.306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Водночас, закріплюючи участь скаржника як обов`язкову умову розгляду скарги, кримінально-процесуальний закон не регламентує дій слідчого судді в разі відмови заявника від участі у судовому розгляді та залишення ним зали судових засідань. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування мають бути розглянуті не пізніше сімдесяти двох годин з моменту їх надходження. За таких обставин, вбачається можливим проведення розгляду скарги у відсутність особи, яка її подала, оскільки в інакшому випадку слідчим суддею будуть порушені вимоги ст.116 і ч.2 ст.306 КПК України і порушено право заявника на своєчасний розгляд його скарги судом.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Пояснив, що заявницею надходять до прокуратури Черкаської області численні заяви та скарги, пов`язані з проведенням досудового розслідування по кримінальній справі, за якою її було засуджено. Чи зверталась заявниця до прокуратури саме з заявою про внесення відомостей до ЄРДР не може зазначити. Зауважив на некоректність формулювання вимог заявниці та необґрунтованість та недоведеність обставин, викладених у скарзі. Просив відмовити у скарзі.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані письмові документи, вважаю що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Гарантією недопущення протиправної відмови у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення злочину є інститут оскарження зазначених дій в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.303 КПК України, за яким слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Натомість передумовою задоволення вимог скарги заявника про зобов`язання внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяв є доведення факту подання такої заяви.

Нормами КПК України не передбачено як має здійснюватись доведення заявником факту подання ним заяви про злочин до правоохоронних органів. Натомість з огляду на принцип аналогії закону, передбачений ч.6 ст.9 КПК України, вбачається за необхідне застосування положень ст.22 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту (а рівно і іншими учасниками кримінального провадження) їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Прокурор наполягав на тому, що заявницею не подавалось належним чином оформленої заяви на підставі якої можна було б розпочати досудове розслідування.

Заявницею у свою чергу не надано суду доказів на підтвердження того, що нею було подано заяву про злочин, яка залишилась без задоволення або без розгляду, а відтак вимоги скарги в частині зобов`язання прокуратури внести до ЄРДР відомості на підставі такої заяви задоволенню не підлягають.

Таким чином, вважаю, що прокурором не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1