№ 336/3549/17
пр. № 1-кс/336/505/2017
УХВАЛА
Іменем України
03 липня 2017 року м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001859 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:
30.06.2017 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0001859 за ст. 185 ч. 1 КК України.

Слідчий, який звернувся з клопотанням, до суду не з`явився, про час розгляд клопотання повідомлений телефоном.

Прокурор клопотання підтримав на підставах, визначених у клопотанні.

Через відсутність в матеріалах, доданих до клопотання, відомостей про особу ОСОБА_5 , якому, як зазначено у клопотанні, належить майно та інформації про засоби зв`язку з такою особою, враховуючи строк розгляду клопотання, слідчий суддя був позбавлений можливості викликати власника майна в судове засідання.

Оскільки відповідно до положень ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчим суддею клопотання розглянуто за відсутності не з`явившихся учасників кримінального провадження.

Як зазначено у клопотанні 11.05.2017 року до Шевченківського ВП надійшло повідомлення про скоєння викрадення майна електровимикача в приміщенні ресторанного комплексу «Наірі» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верещагіна, 17.

Далі без ухвали слідчого судді 11.05.2017 року проведено огляд місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верещагіна, 17, в ході якого виявлено та вилучено електровимикач.

Не зазначаючи конкретних підстав для накладення арешту на майно, слідчий просить накласти арешт на електровимикач ВА88-37 3Р 400А 35кА ІЕК.

Слідчий суддя не вбачає підстав для повернення клопотання про арешт майна прокурору у відповідності до положень ст. 172 ч. 3 КПК України та вважає можливим розглянути його по суті.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Стаття 132 ч. 3 КПК України вказує, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вищевикладеним вимогам КПК України подане до суду клопотання не відповідає.

Так, в клопотання слідчим викладені положення ст. 167 та 170 КПК України, водночас, у клопотанні не вказані конкретних підстав та мети арешту майна та відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна.

Також до клопотання не додано документів, які б підтверджували, що майно, яке слідчий пропонує арештувати, належить саме ОСОБА_5 , який відповідно до своїх пояснень у протоколі допиту в якості потерпілого, є начальником служби безпеки у комплексі «Наірі», а не власником приміщення чи обладнання, яке перебуває у комплексі.

Крім того, всупереч положенням ст. 171 ч. 5 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна подане поза межами строку, встановленого КПК України, адже наступним робочим днем після вилучення майна є 12 травня 2017 року, натомість як клопотання подане лише 30.06.2017 року, тобто більш ніж через півтора місяця після спливу визначеного чинним законодавством строку.

Відповідно до ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Натомість, до матеріалів подання не надано документів на підтвердження того, що слідчий ОСОБА_4 , який звернувся з клопотанням, призначався керівником органу досудового розслідування слідчим у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні.

Натомість, до матеріалів подання не надано документів на підтвердження того, що прокурор ОСОБА_3 , яким також підписано клопотання, керівником Запорізької місцевої прокуратури № 1 призначений прокурором, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя був позбавлений можливості перевірити повноваження слідчого та прокурора на звернення з будь-якими клопотаннями в межах вказаного кримінального провадження.

Як вказує ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Натомість слідчим не вказано та не доведено наявності правових підстав для арешту майна, не вказано чи може бути арештоване майно бути використане в якості доказу та чому саме, не зазначено чи є арешт майна розумним та співмірним заходом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання не відповідає вимогам КПК України, є необґрунтованим та не доведеним, подане з порушенням строку, встановленого КПК України для звернення з таким клопотанням, та особою, яка не довела свого права на звернення з відповідним клопотанням, тож законні підстави для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження висновку відсутні.

Керуючись ст. 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001859 за ст. 185 ч. 1 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно залишити без задоволення.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1