ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР № 0000093 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березнегуватське, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: 2013 року народження та 2016 року народження, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого за ст. 407 ч.4 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року
№ 607/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частинні) №8 від 17 червня 2016 року обвинуваченого ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду водія 3 розрахунку 1 гарматного артилерійського взводу 3 гарматної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 .

Обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 відповідно до вимог ст.ст. 11, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст. 1, 3, п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові; сумлінно вивчати військову справу , зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники); бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №30 від 21 липня 2016 року обвинувачений ОСОБА_3 22 липня 2016 року вибув у додаткову відпустку за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення, з якої 01 серпня 2016 року повинен був повернутися до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступити до виконання службових обов`язків.

Проте, 01 серпня 2016 року о 08.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з метою ухилитися від проходження військової служби на певний час, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин та ухилявся від військової служби тривалістю понад один місяць, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану до 09 год. 50 хв. 29 грудня 2016 року проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання у с. Березнегуватське, Новобузького району, Миколаївської області. 09 грудня 2016 року о 09 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_3 добровільно прибув до військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України.

Обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. Наказом командира 17 червня 2016 року він був зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду водія військової частини НОМЕР_1 де проходив службу. 22 липня 2016 року він вибув за місцем мешкання с. Березнегуватське у додаткову відпустку за сімейними обставинами та повинен був з`явитись на службу 01.08.2016 року. У зв`язку із сімейними обставинами він не прибув у строк до військової частини. ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього помер батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього народилась донька. Тільки 09.12.2016 року він добровільно прибув до військової частини. У скоєному щиро розкаявся та просив суд врахувати, що у нього на утриманні знаходяться малолітні діти. Просив суд суворо його не карати.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 407 ч.4 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, за місцем несення військової служби він характеризується позитивно, не працює, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей: 2013 року народження та 2016 року народження, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, щиро розкаявся у скоєному.

Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на утриманні має двох малолітніх дітей 2013 року народження та 2016 року народження, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не обиралась.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ