УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з ОВС 2 ВКР СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого ОВС 2 ВКР СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_5 , яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 17.05.2016 в приміщенні ПАТ АК «РАДАБАНК» за адресою м.Київ, вул.Липківського,16 було проведено обшук під час якого у нього було вилучено особисті кошти у сумі 66 000 дол. США, які він мав намір здати на депозит до установи банку.

Вказані кошти вважає тимчасово вилученим майном, оскільки вони не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання. Він особисто не має статусу підозрюваної особи, вилучені в нього кошти є його особистою власністю.

Просив поновити строк для звернення до слідчого судді зі скаргою, вказуючи на те, що його представники неодноразово звертались зі скаргами на дії слідчого до прокурорів, які не дали дієвих результатів та зобов`язати слідчого ОСОБА_6 або відповідних посадових осіб СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві повернути його грошові кошти у сумі 66 000 дол. США, що були у нього вилучені під час обшуку 17.05.2016.

В судовому засіданні заявник вимоги та доводи скарги підтримав з наведених у ній підстав.

Слідчий ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді надавався дозвіл на відшукування та вилучення грошових коштів, які у законний спосіб були вилучені у ОСОБА_3 , який знаходився у тому приміщенні, де здійснювався обшук. Грошові кошти були виявлені та вилучені під час обшуку особистих речей ОСОБА_3 , наразі вирішується їх доля і після проведення експертиз комп`ютерної техніки їм можливо буде надано статус речових доказів.

Зазначив, що ОСОБА_3 має статус свідка у даному провадженні і не довів законність походження вилучених у нього грошових коштів. А тому вважає дії слідчого законними, а скаргу необґрунтованою. З огляду на вказане просив у задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши заявника та слідчого, вивчивши матеріали скарги та надані документи прийшов до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 20.04.2016 надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 з метою відшукання певних документів, готівкових коштів здобутих злочинним шляхом, які використовуються для обміну іноземної валюти без документального оформлення проведених валютно-обмінних операції та їх відображення в податковому обліку та інше.

Під час проведення обшуку 17.05.2016 за вищевказаною адресою був проведений особистий обшук ОСОБА_3 у якого було виявлено спортивну сумку в якій знаходились грошові кошти у сумі 66 000 дол. США., про що зазначено у протоколі обшуку та додатках до нього.

Аналізуючи зміст ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 20.04.2016 з даними, що містяться у протоколі обшуку, приходжу до висновку, що грошові кошти не входять до переліку тих документів і речей, на відшукування й вилучення яких надавався дозвіл слідчим суддею, а відтак вважаються тимчасово вилученим майном.

Так, в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 20.04.2016 надано дозвіл на відшукування та вилучення коштів, що здобуті злочинним шляхом які використовуються для обміну іноземної валюти без документального оформлення проведених валютно-обмінних операції та їх відображення в податковому. На час розгляду скарги слідчим не надано доказів, які б в достатній мірі підтверджували таку ознаку спірних коштів, як їх здобуття злочинним шляхом.

Натомість, особа, у якої зазначені кошти вилучили, надала докази їх належності та вказала й підтвердила джерело їх походження, що не викликає сумнівів у їх отриманні у законний спосіб.

Відповідно до ч.7 та 8 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мають, зокрема оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином згідно до вимог ч.2 ст.167КПК України грошові кошти з моменту їх вилучення набули статусу тимчасово вилученого майна, оскільки відповідають визначеним у ній критеріям та були вилучені у відповідності до вимог ч.2 ст.168 КПК України.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинну бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Наслідками не звернення з клопотанням є припинення тимчасового вилучення майна та його повернення особі, у якої воно було вилучене, що закріплено приписами ст.169 КПК України.

Слідчий мав діяти у законний спосіб та на наступний день звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вилучене майно.

Оскільки слідчий у встановлений законом спосіб та визначений час до суду не звернувся, на спірне майно не накладено арешту, а тому тимчасово вилучене майно підлягає поверненню особі у якою воно було вилучене.

Приписами ч.1 ст.40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.

Між тим, особисті кошти заявника, який у справі має статус свідка, більш ніж у продовж півроку незаконно утримуються слідчими, без надання їм статусу речових доказів, а відтак, оскільки слідчий не дотримався вимог закону, допустив бездіяльність, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга заявника є законною та обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Доводи слідчого щодо наявності правових підстав для утримання тимчасово вилученого майна при таких обставинах не засновані на законі, та не мають правового значення при вирішенні скарги по суті.

Є слушними доводи заявника щодо поновлення строку для звільнення зі скаргою до слідчого судді, оскільки право власності є непорушним, а заявник використовував надані йому права та з метою їх поновлення звертався у встановлений законом спосіб до прокурорів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 169, 171, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з ОВС 2 ВКР СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк для звернення зі скаргою до слідчого судді.

Зобов`язати слідчого ОВС 2 ВКР СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_5 або інших які входять до складу слідчої групи в рамках кримінального провадження № 420 151 000 000 00068 ( № 320 161 000 000 00115) вилучені у відповідності до протоколу обшуку від 17.05.2016 грошові кошти у розмірі 66 000 (шістдесят шість) тисяч доларів США повернути власнику ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1