Справа № 443/1840/16-к
№ провадження 1-кп/453/39/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника-адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованій у АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, розлученої, із середньою освітою, не працюючої, раніше неодноразово судимої, а саме: 06 лютого 2012 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі та звільненої від відбування покарання на підставі постанови Орджонікідзенського міського суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року на підставі ЗУ «Про амністію» від 08 квітня 2014 року; 21 червня 2016 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст.ст. 70, 75, 76 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік із покладенням певних обов`язків; 31 жовтня 2016 року Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України на три роки позбавлення волі з іспитовим строком на два роки із покладенням певних обов`язків,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 , в першій декаді 2015 року, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 , що в с. Новошин, Жидачівського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю у будинку інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно, викрала в одній із кімнат будинку ланцюжок із золота 585 проби вагою 2 грами, вартістю 1400 гривень, та хрестик із золота 585 проби вагою 2,5 грами, вартістю 1750 гривень, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3150 гривень.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , після роз`яснення їй змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченої, вину визнала повністю та пояснила, що дійсно вона, приблизно на початку травня 2015 року, перебуваючи в гостях у будинку ОСОБА_5 , що в с. Новошин, Жидачівського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю у будинку інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, викрала в одній із кімнат будинку ланцюжок та хрестик із золота, які належали ОСОБА_5 . У скоєному щиро розкаялась, просить суворо не карати.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України, визнала повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їй положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення її у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих матеріалів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, повторно - вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки вона, повторно, таємно викрала чуже майно(крадіжка).
Обтяжуючих вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Пом`якшуючою вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає її щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка задовільно характеризується за місцем реєстрації, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово судима, остання судимість не погашена, а також той факт, що вона повністю визнала свою вину та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні. Суд враховує і те, що обвинувачена ніде не працює.
З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк із застосуванням ст. 75 КК України.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 була двічі засуджена і призначене судом покарання не відбула. Зокрема вона була засуджена 21 червня 2016 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст.ст. 70, 75, 76 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік із покладенням певних обов`язків та 31 жовтня 2016 року Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України на три роки позбавлення волі з іспитовим строком на два роки із покладенням певних обов`язків. Із досліджених у судовому засіданні вироків суду вбачається, що даний злочин ОСОБА_4 вчинила до постановлення цих двох попередніх вироків.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
З огляду на вказане, суд вважає, що до призначеного обвинуваченій ОСОБА_4 покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Жидачівського районного суду Львівської області від 21 червня 2016 року та Сихівського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2016 року.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання зарахувати покарання, призначені вироками Жидачівського районного суду Львівської області від 21 червня 2016 року та Сихівського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2016 року, і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробувальним строком на 3 (три) роки.
Згідно ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженій та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя Сколівського районного
суду Львівської області ОСОБА_7