Дата документу 28.07.2017 Справа № 554/4376/17

Провадження № 1-кс/554/5080/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2017 року м. Полтава
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором Полтавської місцевої прокуратури, у якому просила накласти арешт на мобільний телефон Nokia, з написом ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім карткою з цифровими позначеннями на ній НОМЕР_3 , який було вилучено працівниками Державної установи «Полтавської установи виконання покарання (№ 23)» у камері № 135 установи в якій утримується ОСОБА_4 та добровільно надано для огляду та вилучення начальником оперативного відділу ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт, який буде зберігатися у камері речових доказів Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області на вул. Сковороди, 2-б у м. Полтаві, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
У ході досудового розслідування встановлено, що 24.05.2017 р. о 17:43 год. невідома особа з мобільного телефону оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 телефонувала головному редакторові газети "Коло" ОСОБА_6 та запитувала про її здоров`я. Остання сприйняла це як погрозу як журналісту у зв`язку з її діяльністю.
Відповідно до показів потерпілого ОСОБА_6 стало відомо, що 24.05.2017 року о 17 год. 43 хв. під час перебування на робочому місці, на її мобільний номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» НОМЕР_5 здійснено телефонний дзвінок з абонентського номеру НОМЕР_6 . Оскільки потерпіла не встигла взяти слухавку, то остання перетелефонувала на нього. Слухавку взяв чоловік, який повідомив, щоб вона берегла здоров`я. Цирульник сприйняла ці слова як погрозу.
Опитаний ОСОБА_4 , який утримується в Державній установі «Полтавській установі виконання покарання (№ 23)», що на вул. Пушкіна, 91 у м. Полтаві. Він повідомив, що дійсно здійснював телефонний дзвінок з абонентського номеру НОМЕР_6 , який належить йому на номер ОСОБА_7 , який він побачив під час перегляду відео сюжету на Полтавському телеканалі та спілкувався з нею. По закінченню розмови побажав їй здоров`я.
Згідно результатів проведеного тимчасового доступу до речей та документів на підставі ухвали слідчого судді, під час отримання інформації по абонентському номеру, встановлено, що між даними абонентами дійсно було з`єднання у вказаний період. А також, сім-картка знаходилася у мобільному терміналі з ІМЕІ НОМЕР_7 .
Згідно відповіді з Державної установи «Полтавської установи виконання покарання (№ 23)» 14.06.2017 року у камері № 135 установи, в якій утримується ОСОБА_4 працівниками установи було виявлено та вилучено мобільний термінал «Nokia».
25.07.2017 року начальником оперативного відділу Державної установи «Полтавської установи виконання покарання (№ 23)» ОСОБА_5 добровільно надано для огляду та вилучення мобільний телефон Nokia, з написом ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім карткою з цифровими позначеннями на ній НОМЕР_3 .
Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучений мобільний телефон Nokia, з написом ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім карткою з цифровими позначеннями на ній НОМЕР_3 є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання в якості речового доказу та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.
Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що мобільний телефон Nokia, з написом ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім карткою з цифровими позначеннями на ній НОМЕР_3 , є предметом, який має статус речового доказу та являється тимчасово вилученим майном, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Власник майна у судове засідання не з`явився, проте відповідно до рапорту слідчого він не заперечував проти задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.
Суд, вислухавши думку слідчого, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
У ході досудового розслідування встановлено, що 24.05.2017 р. о 17:43 год. невідома особа з мобільного телефону оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 телефонувала головному редакторові газети "Коло" ОСОБА_6 та запитувала про її здоров`я. Остання сприйняла це як погрозу як журналісту у зв`язку з її діяльністю.
Опитаний ОСОБА_4 , який утримується в Державній установі «Полтавській установі виконання покарання (№ 23)», що на вул. Пушкіна, 91 у м. Полтаві. Він повідомив, що дійсно здійснював телефонний дзвінок з абонентського номеру НОМЕР_6 , який належить йому на номер ОСОБА_7 , який він побачив під час перегляду відео сюжету на Полтавському телеканалі та спілкувався з нею. По закінченню розмови побажав їй здоров`я.
Згідно результатів проведеного тимчасового доступу до речей та документів на підставі ухвали слідчого судді, під час отримання інформації по абонентському номеру, встановлено, що між даними абонентами дійсно було з`єднання у вказаний період. А також, сім-картка знаходилася у мобільному терміналі з ІМЕІ НОМЕР_7 .
Згідно відповіді з Державної установи «Полтавської установи виконання покарання (№ 23)» 14.06.2017 року у камері № 135 установи, в якій утримується ОСОБА_4 працівниками установи було виявлено та вилучено мобільний термінал «Nokia».
25.07.2017 року начальником оперативного відділу Державної установи «Полтавської установи виконання покарання (№ 23)» ОСОБА_5 добровільно надано для огляду та вилучення мобільний телефон Nokia, з написом ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім карткою з цифровими позначеннями на ній НОМЕР_3 .
Постановою слідчого від 25.07.2017 року вищезазначене майно визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом, а для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження призначено відповідні експертизи, для забезпечення проведення яких є необхідність у накладенні арешту на майно.
Таким чином, вилучене, відповідно до протоколу огляду від 25.07.2017 року вищезазначене майно, підлягає арешту, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Ураховуючи викладене та можливість використання автомобіля як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Накласти арешт намобільний телефон Nokia, з написом ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім карткою з цифровими позначеннями на ній НОМЕР_3 , який було вилучено працівниками Державної установи «Полтавської установи виконання покарання (№ 23)» у камері № 135 установи в якій утримується ОСОБА_4 та добровільно надано для огляду та вилучення начальником оперативного відділу ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт, який буде зберігатися у камері речових доказів Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області на вул. Сковороди, 2-б у м. Полтаві, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1