Справа № 342/642/17
Провадження № 1-кп/342/95/2017
25 липня 2017 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городенка, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей (2008 та 2014 років народження), громадянина України, який має професійно-технічну освіту, працює механіком СТО «Дельта», раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 вчинив відчуження майна, яке йому було ввірено, на яке накладено арешт та описано.
Злочин вчинив при таких обставинах.
ОСОБА_4 згідно Постанови Городенківського районного суду від 10.06.2011 р. визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КпАП України та позбавлений права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки з оплатним вилученням належного йому транспортного засобу Москвич - 2140, державний номерний знак НОМЕР_1 .
20.03.2013 р. в м. Городенка по вул. В.Великого, 22 на території СТО «Дельта», ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, або щодо майна, яке описано, чи підлягає конфіскації, отримав на відповідальне зберігання від державного виконавця ДВС Городенківського РУЮ ОСОБА_6 описаний автомобіль марки М-2140, номерний знак НОМЕР_1 , який згідно постанови державного виконавця ВП № 27671453 від 12.05.2015 р. перебуває в арешті, та помістив його в своєму господарстві за місцем проживання в АДРЕСА_1 . В подальшому, весною 2016 року, діючи умисно, з метою відчуження майна, яке йому було ввірено та на яке накладено арешт, продав автомобіль марки М-2140 невстановленим в ході досудового слідства особам та 23 травня 2017 р., перебуваючи в приміщенні ДВС Городенківського РУЮ по вул. Шевченка, 69 в м. Городенка, на вимогу державного виконавця ОСОБА_7 , відмовився повернути згаданий автомобіль.
Під час досудового розслідування між начальником Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 і підозрюваним ОСОБА_4 29 червня 2017 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст. 388 КК України в межах санкції статті у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування. Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України, віднесений до злочинів невеликої тяжкості. Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 29.06.2017 року відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості, укладена 29 червня 2016 року між начальником Городенківського відділу Тисминецької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 може бути затверджена.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання - судом не встановлено.
Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Згідно угоди узгоджена сторонами міра покарання за ч.1 ст. 388 КК України штраф у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371,373,374,376,468-470, 472-475 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає три тисячі чотириста гривень.
До набрання вироку законної сили підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 немає.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1