печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 13.01.2016р. за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, який працює партнером ТОВ «Центр Інноватики», не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
12.10.2016р. до Печерського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

13.10.2016р. кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду, за відсутності підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 , його захисники щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду підтримали думку прокурора з наведених ним підстав.

Представник потерпілого ДП «Український інститут інтелектуальної власності» ОСОБА_7 підтримав в судовому засіданні позицію прокурора та заявив клопотання про визнання ДП «Український інститут інтелектуальної власності» цивільним позивачем у кримінальному провадженні та прийняття цивільного позову про відшкодування обвинуваченим завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, просить розглядати його у даному кримінальному провадженні, та визнати обвинуваченого цивільним відповідачем.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, розглянувши клопотання учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає. Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду. Підстав для закриття провадження чи його повернення у разі його невідповідності вимогам цього Кодексу, немає. Угода в даному кримінальному провадженні на день проведення підготовчого судового засідання не укладалась. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення кримінального провадження до судового розгляду, відсутні. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості кримінального провадження проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

У підготовчому судовому засіданні визначено коло осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

В ході досудового розслідування відносно обвинуваченого запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Розглядаючи клопотання представника потерпілого ДП «Український інститут інтелектуальної власності» ОСОБА_7 суд находить його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позовна заява за формою і змістом складена у відповідності з вимогами КПК України, ст.119 ЦПК України, підсудна Печерському районному суду міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

За вимогами ст.ст. 61,62 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому КПК України.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні судовий розгляд ще не розпочатий, суд вважає за необхідне прийняти позовну заяву ДП «Український інститут інтелектуальної власності» до провадження та визнати його цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_6 цивільним відповідачем.

Одночасно в судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 до суду подана скарга на постанову слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 від 04.10.2016р. про оголошення підозрюваного в розшук, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, із зобов`язанням уповноважених осіб СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві виключити відомості про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в розшук з Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка підтримана стороною захисту, та проти якої заперечували прокурор та представник потерпілого.

На обґрунтування своєї процесуальної позиції захисник зазначила, що обвинувачений не переховувався від органів досудового розслідування та проведення слідчих дій, жодних повісток чи повідомлень за кримінальним провадженням про виклик слідчим не отримував, при цьому за першим же викликом з,являвся до слідчого для проведення слідчих дій, належним чином повідомив слідчого про місце його проживання та контактні засоби телефонного зв`язку, неодноразово зі слідчим спілкувався за мобільним зв`язком, та дізнався про оголошення його в розшук лише після надходження матеріалів кримінального провадження № 0000190 від 13.01.2016 йому поштовим відправленням. Також, вказує на те, що слідчим не вжито жодного заходу для встановлення місцезнаходження підозрюваного як того вимагає ст. 280 КПК, не доведено належним чином, що місцезнаходження підозрюваного слідчому було невідоме.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 КПК встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно ст. ст. 7, 8 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відносяться, зокрема, верховенство права, законність, забезпечення права на захист та оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності тощо.

Частинами 1, 4, 5, 6 ст. 9 КПК встановлено, що під час кримінального провадження, зокрема, слідчий, зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Вимогами ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування кримінального провадження, серед яких оскарження постанови про оголошення підозрюваного в розшук не передбачено законом. Між тим, за приписами частини 2 вказаної статті КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваної постанови слідчого від 04.10.2016р. стало те, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 слідчому невідоме.

Одночасно слідчим цього ж дня, 04.10.2016р., винесена постанова про зупинення досудового розслідування у зв`язку з хворобою підозрюваного ОСОБА_6 , тоді як за мотивувальної частиною постанови слідчого визначено, що 26.09.2016р. підозрюваному ОСОБА_6 відправлено повістку про виклик на допит, однак останній не відповідав на телефонні дзвінки та на допит не з,явився.

В судовому засіданні також досліджені повідомлення слідчого ОСОБА_6 , його захисникам від 22.09.2016р. про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000190 від 13.01.2016р. завершено та відповідно до вимог ст. 290 КПК України він має право на доступ до матеріалів кримінального провадження, що також відповідає даним, які містяться в п.п. 12,14 розділу ІІ Реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту.

Представлені стороною захисту копії корінців повісток слідчого про виклик ОСОБА_6 на 27.09.2016р. відповідно на 09.00, 10.00, та 11.00 год для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, які датовані 22.09.2016р., але відповідно до фіскальних чеків відділення УДППЗ «Укрпошта» відповідно 26.09.2016р. о 17.45 год та 27.09.2016р. о 15.58 год, що, відповідно, передбачає собою неотримання завчасно адресатом зазначених повісток, а відтак, неявку його відповідно до вимог ст. 135 КПК України з поважних причин за викликом до слідчого.

Крім того, стороною захисту суду представлено роздруківку вхідних та вихідних телефонних дзвінків від оператора мобільного зв`язку «Київстар» з мобільного номеру підозрюваного ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ) на мобільний номер слідчого СВ Печерського УП ГУ НП ОСОБА_8 , з якої вбачається, що в день оголошення підозрюваного в розшук 04.10.2016 року о 12:21 год, слідчий мала телефонну розмову з підозрюваним.

Зазначені обставини в судовому засіданні не спростовані стороною обвинувачення, та свідчать про неприйняття слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 280 КПК України усіх можливих процесуальних заходів для встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 перед оголошенням його в розшук з наступних підстав.

Відповідно до ст. 281 КПК якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи з системного аналізу зазначеного законодавства, суд враховує те, що перед тим як оголосити розшук підозрюваного, який переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, слідчий повинен вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження. Якщо в результаті вжитих заходів місцезнаходження підозрюваного встановити не вдалося, оголошується його розшук.

До матеріалів досудового розслідування приєднуються документи, які свідчать про те, що підозрюваний переховується і його місцезнаходження невідоме (підтвердження про отримання підозрюваним повістки про виклик (у порядку ст. 133 КПК); постанова про привід підозрюваного і результати її виконання (відповідно до вимог статей 140-143 КПК); протоколи допитів, інших слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій, які було проведено з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного; довідки (з місця роботи, навчання, паспортної служби, військкомату, прикордонної служби, медичного закладу) тощо).

Відповідно ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КПК особа викликається до слідчого шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Пунктом 7 частини 1 статті 138 КПК несвоєчасне одержання (власне, й не одержання) повістки про виклик віднесене до поважної причини неприбуття особи на виклик.

Разом з цим відповідно до ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до підозрюваного може бути застосовано привід.

Як встановлено в судовому засіданні, привід до підозрюваного не застосовувався, повістки про виклик до слідчого на 27.09.2016р. у передбачений законом спосіб підозрюваному вручені не були, будь-яких даних про те, що підозрюваний викликався до слідчого на наступні дати після 27.09.2016р. до винесення слідчим постанови про його розшук 04.10.2016р. суду не представлено.

За таких обставин оскаржувана постанова слідчого підлягає скасуванню як незаконна.

Відповідно до п. 1 Розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України 06.04.2016 за № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.2016р. за № 680/28810, порядок внесення відомостей до Реєстру передбачає собою внесення відомостей в тому числі щодо оголошення розшуку підозрюваного (ст. 281 КПК України), закінчення досудового розслідування (ч.3 ст. 283 КПК України). При цьому закінчення досудового розслідування після направлення кримінального провадження з обвинувальним актом до суду передбачає собою завершення з боку адміністратора Реєстру внесення відомостей у кримінальному провадженні. Одночасно цим же пунктом Положення передбачено, що результати судового провадження інтегруються з автоматизованої системи документообігу суду.

Враховуючи, що оголошення особи в розшук, передбачає собою відповідно до вимог ч. 3 ст. 281 КК України доручення щодо здійснення розшуку оперативним підрозділам, а саме повідомлення про розшук Департамент карного розшуку Національної поліції України, суд вважає за необхідне зобов`язати уповноважену особу СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві до 05.01.2017р. повідомити Департамент карного розшуку Національної Поліції України про скасування постанови слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 04.10.2016р. про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 .

Крім того, в судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 до суду подана скарга про визнання протиправними дії слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 щодо здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, з підстав незаконного внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Враховуючий той факт, що перевірки викладених в скарзі обставин потребує дослідження матеріалів кримінального провадження, яке на стадії підготовчого судового засідання не здійснюється, судом прийнято рішення про розгляд зазначеної скарги на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 314-316, 369, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду м. Києва на 04 січня 2017р. об 10 год 00 хв.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілого ДП «Український інститут інтелектуальної власності» ОСОБА_7 .

Постанову слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 04.10.2016р. про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000190 від 13.01.2016р. скасувати.

На підставі ч. 1 ст. 114 КПК України зобов`язати уповноважену особу СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві до 05.01.2017р. повідомити Департамент карного розшуку Національної Поліції України про скасування постанови слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 04.10.2016р. про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 .

Прийняти до провадження позовну заяву представника потерпілого ДП «Український інститут інтелектуальної власності» ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

У кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, визнати цивільним позивачем ДП «Український інститут інтелектуальної власності», цивільним відповідачем ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1