Справа № 461/1101/17
Провадження № 1-кс/461/1602/17
УХВАЛА
іменем України
26.05.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді зі скаргою, в якій просять:
- протягом 24 годин визнати протиправною бездіяльність слідчого ОСОБА_5 в розслідуванні кримінального провадження №0000001, який протиправно не виконав приписи п.1 ч.2 ст.56 КПК України, порушив імперативне зобов`язання ч.4 ст.214 КПК України, згідно вимог заяви про злочин від 29 листопада 2016 року, ухвал Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня та 26 грудня 2016 року та клопотання №1 від 13 січня 2017 року потерпілого ОСОБА_3 такою, що не відповідає вимогам КПК України, тобто протиправною. В дотримання ст.ст.2, 56 ч.2 п.1 КПК України зобов`язати слідчого ОСОБА_5 виконати вказані вимоги КПК України, ухвали двох вказаних судів та клопотання потерпілого ОСОБА_3 №1 від 13 січня 2017 року;
- внести відомості вказаної заяви про злочин від 29 листопада 2016 року і даного клопотання від 13 січня 2017 року в ЄРДР за ст.ст.28-30, 170,171, ч.2 ст.396, ст.400 КК України, повідомити ОСОБА_3 про початок досудового розслідування, а також виконання інших вимог;
- забезпечити участь потерпілого ОСОБА_3 у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, для можливості ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитись з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі з метою проведення повного, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування даного злочину;
- потерпілому ОСОБА_3 , який не є професійним юристом, а є людиною поважного віку, пенсіонером 66 років, надати письмові питання, які будуть постановлені на допит для консультації з фаховим юристом з запобігання шкоди власним інтересам.
В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що 29.11.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до в.о. прокурора Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 із заявою про злочини, вчинені слідчою ОСОБА_7 за ознаками ст.ст.28-30, 170, 171, 367, ч.2 ст.396, ст.400 КК України з вимогою внести відомості з заяви в ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Однак, зазначає, що до ЄРДР були внесені відомості у кримінальному проваджені №0000001 лише за ст.367 КК України та за іншими статтями відомості про злочин не внесені. 13.01.2017 року ОСОБА_3 подав до слідчого клопотання №1 внести відомості в ЄРДР і за іншими зазначеними ним статтями КК України. Окрім того, стверджує, що слідчим у постанові від 27.01.2017 року про часткову відмову у задоволені клопотання не вказано як будуть виконані вимоги ОСОБА_3 щодо забезпечення його участі в слідчих та інших процесуальних діях та будуть надаватися письмові питання, поставлені на допиті. Вважають, що слідчим не виконано вимоги клопотання №1, відтак просять скаргу задоволити.
У судовому засіданні, яке відбулося 16.05.2017 року ОСОБА_3 заявив клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з постановою слідчого про закриття кримінального провадження та матеріалами справи. У зв`язку з цим, слідчим суддею оголошено перерву до 17.05.2017 року. В подальшому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання, призначене на 17.05.2017 року, не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою про повідомлення учасників процесу про час та місце наступного судового засідання (а.с.129). Окрім того, через канцелярію суду 17.05.2017 року ОСОБА_3 подав клопотання про відкладення розгляду справи. У зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 26.05.2017 року. Учасники процесу були повідомлені про час та місце наступного судового засідання, яке було призначене на 26.05.2017 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи телефонограмами від 18.05.2017 року (а.с.135-136). Однак, у судове засідання, призначене на 26.05.2017 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, про причини неявки слідчого суддю не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні такого клопотання, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надано належних та допустимих доказів неможливості з`явитися у призначене судове засідання.
З метою дотримання розумних строків розгляду справи, передбачених ст.306 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд справи у відсутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Тому, відповідно до вимог ст.306 КПК України суд вирішив проводити розгляд вказаної скарги без його участі, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду вказаної скарги по суті.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Вказаний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування є вичерпним.
Згідно ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 316 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про бездіяльність слідчого, яка полягає у наступному: протягом 24 годин визнати протиправною бездіяльність слідчого ОСОБА_5 в розслідуванні кримінального провадження №0000001, який протиправно не виконав приписи п.1 ч.2 ст.56 КПК України, порушив імперативне зобов`язання ч.4 ст.214 КПК України, згідно вимог заяви про злочин від 29 листопада 2016 року, ухвал Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня та 26 грудня 2016 року та клопотання №1 від 13 січня 2017 року потерпілого ОСОБА_1 - такою, що не відповідає вимогам КПК України, тобто протиправною. В дотримання ст.ст. 2, 56 ч.2 п.1 КПК України зобов`язати слідчого ОСОБА_5 виконати вказані вимоги КПК України, ухвали двох вказаних судів та клопотання потерпілого ОСОБА_1 №1 від 13 січня 2017 року; забезпечити участь потерпілого ОСОБА_3 у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, для можливості ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитись з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі з метою проведення повного, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування даного злочину; потерпілому ОСОБА_3 , який не є професійним юристом, а є людиною поважного віку, пенсіонером 66 років, надати письмові питання, які будуть постановлені на допит для консультації з фаховим юристом з запобігання шкоди власним інтересам - не належать до вищевказаного переліку.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вищевказані вимоги заявників оскарженню в порядку ст.303 КПК України не підлягають, а тому в задоволенні скарги в цій частині необхідно відмовити.

Що ж стосується вимоги про внесення відомостей вказаної заяви про злочин від 29 листопада 2016 року і даного клопотання від 13 січня 2017 року в ЄРДР за ст.ст.28-30, 170, 171, ч.2 ст.396, ст.400 КК України та повідомлення ОСОБА_3 про початок досудового розслідування, а також виконання інших вимог, слідчий суддя зазначає наступне.
Як вбачається зі скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх клопотання №1 на ім`я слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_8 від 13.01.2017 року, потерпілим та заявником було подано вищезазначене клопотання про доповнення витягу з ЄРДР за №0000001, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України від 04.01.2017 року відомостями про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28-30, 170, 171, 400, ч.2 ст.396 КК України.
Слідчим ОСОБА_5 винесено постанову від 27.01.2017 року про відмову у задоволенні клопотання №1 в частині перекваліфікації дій на ст.ст.28-30, 170, 171, 400, ч.2 ст.396 КК України на підставі того, що постановою слідчого в ОВС другого СВ СУ Прокуратури Львівської області ОСОБА_8 від 13.01.2017 року первинна кваліфікація кримінального провадження №0000001 була змінена зі ст.365 КК України на ч.1 ст.367 КК України.
Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оскаржують постанову старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 27.01.2017 року про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання.
Окрім того, слідчим суддею встановлено, що постановою старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 31.03.2017 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000001 від 04.01.2017 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.
Згідно ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Таким чином, оскільки кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000001 від 04.01.2017 року, закрито, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні скарги в цій частині також відмовити.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 94, 214, 220 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволені скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1