Справа № 162/523/17
21.06.2017 Провадження № 1-кп/162/51/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000158 від 17.05.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жительки АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, - ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 16 травня 2017 року в період часу з 17 по 20 годину, перебуваючи в урочищі „Світлине Судченської сільської ради, що неподалік від села Судче Любешівського району Волинської області, на території земель сільськогосподарського призначення, не являючись суб`єктом підприємницької діяльності, самовільно, всупереч вимогам п. 4 ч. 3 ст. 9 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності, без отримання спеціального дозволу (ліцензії), за допомогою підсака та гумових чобіт, у яких він був взутий, шляхом використання ямкових отворів, що були утворені в грунті внаслідок гідророзмиву, а також, вчинення активних дій по вилученню даних корисних копалин із гірських порід навколо вказаних отворів у землі, здійснив видобуток бурштину-сирцю загальною масою 1 кілограм 367 грам, який згідно Закону України „Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними від 18 листопада 1997 року відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення № 827 від 12 грудня 1994 року являється корисною копалиною загальнодержавного значення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

З обвинувальним актом до суду подано підписану обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, беззастережно обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , не являючись суб`єктом підприємницької діяльності, самовільно, без отримання спеціального дозволу (ліцензії), здійснив видобуток бурштину-сирцю, який відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення та являється корисною копалиною загальнодержавного значення, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 240 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази, а саме: мотоцикл марки „Kinlon, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_4 ; два підсаки з деревяними рукоятками, три ліхтарики, електронні ваги знищити; 1152 камені необробленого бурштину-сирцю загальною вагою 1 кілограм 367 грам конфіскувати в дохід держави.

Цивільний позов не заявлявся, судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за якою ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Речові докази, а саме: мотоцикл марки „Kinlon, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_4 ; два підсаки з деревяними рукоятками, три ліхтарики, електронні ваги знищити; 1152 (одна тисяча сто пятдесят два) камені необробленого бурштину-сирцю загальною вагою 1 (один) кілограм 367 (триста шістдесят сім) грам конфіскувати в дохід держави.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд.

Головуючий: