АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, скасувати ухвалу слідчого судді та направити справу до Жовтневого районного суду для розгляду по суті та скасувати постанову слідчого від 28 липня 2016 року про закриття кримінального провадження.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, ОСОБА_6 зазначає, що слідчим суддею було залишено без належного висновку наступні аргументи та факти:

1) факт незаконного притягнення його до кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України встановлений ухвалою від 21.06.2002р. Апеляційного суду Дніпропетровський області, в якої чітко вказано на підробку медичних документів, які використовувалися в якості доказів. Цей факт не тільки залишився поза уваги слідчого ОСОБА_8 , а більше того отримав підтвердження у ході слідства у поточному кримінальному провадженні за рахунок висновків судово-технічної експертизи Київського НДІСЕ від 19.10.2015, якими встановлено, що два перших (титульних) аркуша амбулаторної картки ОСОБА_9 (на яких вписані відомості про два різних медичних заклади - ОКЛ ім. Мечникова та міськлікарню №10) заповнені різними особами. Але саме ця обставина доказує факт відвертої підробки медичних документів ОСОБА_9 - не міг робітник іншої ніж ОКЛ ім. Мечникова 1.1, медичної установи заповнювати другий титульний аркуш від імені іншої установи - такого взагалі не може бути, тому що кожна медична установа видавала свої амбулаторні картки хворим. Крім цього доказу слідча суддя проігнорувала наявність інших доказів, викладених у його скарзі від 14.08.2016 року: співучасть слідчого ОСОБА_10 у формуванні штучних доказів його вини за вказаним епізодом - коли останній за невідомо де отриманими медичними документами ОСОБА_9 особисто звернувся до Бюро СМЕ м. Дніпропетровська 10 листопада 1999 року, при тому що частина з них (амбулаторна картка з поліклінічного відділення міськлікарні №10 подалі зникла) за закритою на той час кримінальною справою; незрозумілість співучасті свідка ОСОБА_11 у підготовки відповідей на запити адвоката замість керівника поліклініки ОСОБА_12 і т. д.

Таким чином, на думку заявника слідчим суддею та слідчим ОСОБА_8 не надано цим обставинам належної оцінки.

Крім того, як зазначає апелянт, на його думку факт незаконного затримання ОСОБА_6 02-04.08.1999р. - має більш ніж достатньо доказів у матеріалах кримінального провадження №000001.

Також, заявник вказує на те, що факти зникнення цілої низки матеріалів наглядових проваджень у прокуратурі (першого тому наглядового провадження №04/2-3449-00, дострокове знищення наглядового провадження №293с-2008, контрольне наглядове провадження з прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська) свідчать про те, що зацікавлені співробітники прокуратури Дніпропетровської області таким чином намагалися "замісти сліди" та свою співучасть у незаконному переслідуванні його на протязі тривалого часу. Матеріали кримінального провадження не просто встановлюють та підтверджують вказані зникнення, а й є досить вагомою підставою для притягнення до кримінальної відповідальності винних, але навмисно проігноровані слідчим ОСОБА_8 .

Апелянт в своїй скарзі обґрунтовує те, що факти надання неправдивих свідчень деякими особами, які мали бути розслідувані на підставі висновків та вказівок постанови від 27 грудня 2012 року Кіровського суду м. Дніпропетровська у межах кримінального провадження №000001 не тільки на сьогодні підтверджені матеріалами провадження, а й ще не мають ніяких аргументів для спростування. Додані до скарги від 14 серпня 2016року копії документів доказують зазначений факт і також демонструють ігнорування їх слідчим ОСОБА_8 та слідчим суддею .

ОСОБА_6 вважає, що факт незаконного притягнення його до кримінальній відповідальності за ст. 391 КК України має докази, а саме: рішення від 27 липня 2015року Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про часткове задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями, рішеннями і бездіяльністю органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду; рішення від 01 вересня 2015року Апеляційного суду Дніпропетровської області про зміну в частині способу захисту порушеного права позивача і про залишення в іншій частині вказаного судового рішення від 27 липня 2015р. без змін; виконавчий лист від 09 вересня 2015року Кіровського районного суду м. Дніпропетровська; ухвала від 08 жовтня 2015року Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області про часткове задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, якою скасовано постанову від 28 листопаду 2008 року про порушення кримінальної справи за ст. 391 КК України стосовно нього і визнано неприпустимими доказами стягнення за 23 вересня, 20 і 24 листопаду 2008 року, на підставі яких була порушена вказана кримінальна справа. Всім цім обставинам слідчим судом не надано належної оцінки

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2016 року було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 від 28 липня 2016 про закриття кримінального провадження №000001, внесеного до ЄРДР 09 січня 2013 року в частині кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що як вбачається з матеріалів провадження та постанови від 28 липня 2016 року слідчим спростовані факти незаконного на думку ОСОБА_6 притягнення його до кримінальній відповідальності з посиланням на матеріали справи та рішення судів, допитані додатково всі можливі свідки, досліджені обставини щодо руху документів, належності доказів, спростовані його доводи щодо застосування до нього незаконних методів слідства.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим з`ясовані всі обставини, що мають значення для повного розслідування кримінального провадження. На виконання вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчим всебічно, повно досліджено обставини кримінального провадження та відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого є вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Належними матеріалами провадження спростовані доводи ОСОБА_6 про наявність в діях службових осіб складів будь-яких злочинів Кіровського РВ, прокуратури Дніпропетровської області, Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, Апеляційного суду Дніпропетровської області, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Жовтоводського MB ГУМВС, прокуратури м. Жовті Води, Дніпропетровської прокуратури з нагляду за додержанням законів, КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова», свідків.

Крім того, як видно з матеріалів справи, вироком Кіровського райсуду м. Дніпропетровська від 20 липня 2006 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 5 ст. 191 КК України, залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2007 року. Постановою Вищого спеціалізованого сулу України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2007 року засудженому ОСОБА_6 у витребуванні справи для перевірки відмовлено. Вищий суд погодився з висновками суду першої інстанції про винність ОСОБА_6 .

Зазначає, що оцінка доказів, які вже були зібрані та надані суду належить до компетенції суду, склад якого визначається процесуальним законом і не є предметом оцінки слідчим суддею, який розглядає скаргу лише в межах неправомірних дій прокурора, слідчого.

Фактично доводи ОСОБА_6 у скарзі про скасування постанови про закриття провадження зводяться до обґрунтування протиправності вироку суду, які вже викладені ним у апеляційних та касаційних скаргах, тому він просить слідчого суддю фактично переоцінити зібрані на досудовому слідстві докази, які вже були предметом дослідження при розгляді його справи судами всіх інстанцій, що є неприпустимим з точки зору кримінально-процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вважав, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвала слідчого судді від 19 вересня 2016 року була постановлена без участі заявника.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що даних про отримання заявником оскаржуваної ухвали матеріали не містять.

Таким чином, заявнику не було відомо про ухвалення останнього та ухвалу він отримав лише 04 жовтня 2016 року, а тому з урахуванням вказаних обставин, колегія суддів вважає що строк заявником на апеляційне оскарження не пропущений.

Доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу, оскільки вони знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Між тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при закритті кримінального провадження вищевказані обставини не були враховані належним чином.

Колегією суддів встановлено, що до прокуратури м. Жовті Води 09 січня 2013 року надійшла заява ОСОБА_6 про скоєння стосовно нього кримінального правопорушення, у якій заявник порушив питання законності притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України, дотримання працівниками Жовтоводської виправної колонії № 26 Дніпропетровської області (далі Жовтоводська ВК № 26) ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вимог кримінального процесуального законодавства та його права на захист під час досудового розслідування у кримінальній справі стосовно нього, належності та допустимості доказів у ній, зібраних, на думку заявника, у протизаконний спосіб. Відомості до ЄРДР внесені 09 січня 2013 року за №0000001 за ознаками ч. 2 ст. 366 КК України.

Також, прокуратурою м. Жовті Води 12 січня 2013 року внесено до ЄРДР відомості за № 0000003 стосовно начальника Жовтоводської ВК № 26 ОСОБА_16 з попередньою кваліфікацію за ч. 2 ст. 366 КК України. Матеріали зазначених кримінальних проваджень об`єднано прокуратурою м. Жовті Води 15 січня 2012 року за №0000001.

Крім цього, прокуратурою м. Дніпропетровська до ЄРДР за зверненнями ОСОБА_6 внесено відомості за № 0000012 від 17.01.2013 року щодо незаконного притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України, визначено попередню кваліфікацію за ч. 1 ст. 364 КК України, за № 0000013 від 17.01.2013 року щодо організації працівниками прокуратури Дніпропетровської області незаконного кримінального переслідування протягом 1999-2009 років, з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 364 КК України, за № 0000014 від 17.01.2013 року щодо втрати працівниками прокуратури Дніпропетровської області наглядового провадження за зверненнями ОСОБА_6 , з попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 367 КК України, за № 0000015 від 17.01.2013 року стосовно суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська та апеляційного суду Дніпропетровської області, які протягом 2006-2007 років постановили щодо ОСОБА_6 завідомо неправосудні рішення, визначено попередню правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 364 КК України. Всі кримінальні провадження об`єднано 30 січня 2013 року за №0000012.

Крім цього, прокуратурою Кіровського району м. Дніпропетровська за заявою ОСОБА_6 внесено відомості до ЄРДР за № 0000063 стосовно суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, які постановили завідомо неправосудні судові рішення щодо ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 191 КК України. Визначено попередню кваліфікацію за ч. 1 ст. 375 КК України. 01 лютого 2013 року кримінальні провадження об`єднано в провадження № 0000001.

Також, прокуратурою Дніпропетровської області 05.02.2013 року за зверненням ОСОБА_6 внесено до ЄРДР за № 0000034 відомості стосовно працівників Жовтоводської виправної колонії № 26 та працівників прокуратури області, які сприяли у незаконному притягненні ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України. У цей ж день кримінальні провадження №№ 0000034, 0000001 об`єднано в провадження № 0000001, проведення досудового розслідування доручено слідчому відділу прокуратури області.

Також, прокуратурою Дніпропетровської області 05 червня 2013 року за зверненням ОСОБА_6 внесено до ЄРДР за №№ 0000157 та 0000158 відомості про надання завідомо неправдивих показань свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Зазначені кримінальні провадження об`єднано з основним номером провадження № 0000001.

За результатами досудового розслідування 31.07.2013 року слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку зі встановленням відсутності складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КІ1К України. 20.08.2013 року постанову слідчого від 31.07.2013 року скасовано прокурором у кримінальному провадженні на підставі ч. 5 ст. 284 КІІК України.

Під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні виявлено відсутність речових доказів та арештованого майна, які у кримінальній справі №65001250 стосовно ОСОБА_6 передано на зберігання до камери речових доказів Кіровського РВ ГУМВС України в області. За даним фактом матеріали кримінального провадження виділено 31 липня 2013 року під № 0000180 та направлено до прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська для організації досудового розслідування.

Крім того, прокуратурою Дніпропетровської області 09.07.2014 року за зверненням ОСОБА_6 внесено відомості до ЄРДР за №0000487 щодо службових осіб Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та ПАТ «УкрНДІТМ» та ПАТ АБ «Рада Банк» за ст. 364 ч.2 КК України. Зазначене кримінальне провадження об`єднано з основним номером провадження, № 0000001.

Також, прокуратурою Дніпропетровської області 05 червня 2013 року за зверненням ОСОБА_6 внесено до ЄРДР за №0000544 стосовно свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_20 за ст. 384 ч. 1 КК України. Зазначені кримінальні провадження об`єднано з основним номером провадження, № 0000001.

28 липня 2016 року старшим слідчим першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 було прийнято постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000001 від 09 січня 2016 року, в частині кримінальних правопорушень, на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу будь-якого кримінального правопорушення в діях Кіровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області під час розслідування кримінальної справи № 65001250 стосовно ОСОБА_6 , прокуратури Дніпропетровської області при здійсненні нагляду за додержанням законів органами, які проводять дізнання, досудове слідство, у тому числі у період з 1999 по 2007 роки при розслідуванні та підтриманні державного обвинувачення у кримінальній справі стосовно ОСОБА_6 у Кіровському районному суді м. Дніпропетровська та апеляційному су ді області, Кіровського районного суду м. Дніпропетровська під час судового розгляду кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 та постановленім обвинувальних вироків від 24.12.2001 та 26.07.2006, Апеляційного суду Дніпропетровської області під час розгляду апеляційних скарг у кримінальній справі стосовно ОСОБА_6 21 червня 2002 року, 27 червня 2003 року та 16 березня 2007 року, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні 12 липня 2007 року питання щодо витребування кримінальної справи для перегляду судових рішень у справі стосовні ОСОБА_6 , Жовтоводською MB ГУМВС в області під час розслідуванні кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 за ст. 391 КК України, прокуратури м. Жовті Води під час здійснення нагляду за дотриманням законів органами, які проводять дізнання, досудове слідство, у тому числі у період з 20 листопада 2008 року до теперішнього часу при розслідуванні та підтриманні державного обвинувачення у кримінальній справі стосовно ОСОБА_6 за ст. 391 КК України, Дніпропетровської прокуратури з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах щодо притягнення ОСОБА_6 під час відбування покарання у Жовтоводській ВК № 26 до дисциплінарної відповідальності, порушення кримінальної справи стосовно останнього за ст. 391 КК України, здійсненні дізнання у цій справі, КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. Мечникова щодо обстеження та складання медичних документів стосовно ОСОБА_9 , осіб, які брали участь у перереєстрації ТОВ «Укрсібвіза» у 1999-2005 роках та знятті з обліку цього підприємства, свідків, які давали показання під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 за ст.ст. 191 ч. 5, 122 ч. 1 КК України, свідків, які давали показання під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 за ст. 391 КК України, свідків, які давали показання під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000001.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, попередня постанова слідчого про закриття кримінального провадження в частині кримінальних правопорушень від 04 липня 2015 року була скасована ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 серпня 2015 року, у зв`язку з невиконанням рішення суду та вказівок слідчого судді щодо необхідності проведення слідчих та розшукових дій, нездійснення допиту свідків та осіб, на яких вказує заявник та інше.

Після скасування вказаної постанови ОСОБА_6 звернувся до слідчого із клопотанням про долучення до матеріалів кримінального провадження ряду документів, зокрема, копії рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2015 року про часткове задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями, рішеннями і бездіяльністю органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, копії ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області про зміну в частині способу захисту порушеного права позивача і про залишення в іншій частині вказаного судового рішення від 27 липня 2015 року без змін, копії виконавчого листа від 09 вересня 2015 року Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, копії ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року про часткове задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, якою скасовано постанову від 28 листопада 2008 року про порушення кримінальної справи за ст.391 КК України і визнано неприпустимими доказами стягнення за 23 вересня, 20 і 24 листопада 2008 року, на підставі яких була порушена вказана кримінальна справа.

На дані обставини ані слідчий, ані слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 , уваги не звернули та не надали належної оцінки.

Крім того, колегією суддів встановлено, що після скасування постанови про закриття, прокурором відділу у кримінальному провадженні було надано ряд вказівок слідчому, щодо проведення слідчих дій під час досудового розслідування, але слідчим вони також не виконані(т. 32 арк. 147 та арк. 163-166).

При цьому слідчий обмежився лише повторним допитом потерпілого ОСОБА_6 (т. 32 арк.117-120) та двома рапортами про неможливість виконання доручення вручити повістки свідкам для прибуття до слідчого на допит (т. 32 арк. 143,144) .

Інших відомостей про обставини, які об`єктивно перешкодили слідчому безпосередньо допитати вказаних прокурором свідків та належним чином виконати вимоги кримінального процесуального закону, матеріали провадження не містять.

Таким чином, колегія суддів вважає, що досудове розслідування було проведено неповно, з порушенням вимог кримінального процесуального закону щодо доказування, що слідчий суддя необґрунтовано залишив поза увагою.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу належить скасувати через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.

З огляду на вказані вимоги кримінального процесуального закону, враховуючи встановлену під час апеляційного розгляду неповноту досудового розслідування, колегія суддів, скасовуючи ухвалу слідчого суддів, вважає за необхідне постановити нову, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Отже, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, постанова слідчого про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню на досудове розслідування, під час здійснення якого, слідчому необхідно також перевірити і інші доводи, викладені ОСОБА_6 в апеляції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду, якою постанову старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 від 28 липня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000001 від 09 січня 2013 року, - скасувати та направити матеріали кримінального провадження для здійснення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду:

____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4