АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/676/17 Справа № 201/7909/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Верхня Тура Свердловської області Російської Федерації, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01серпня 2017 року з визначенням застави у розмірі 320 000 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що прокурором надано достатньо доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191 КК України та сукупність обставин про наявність ризиків, зазначених в клопотанні, а саме, те що ОСОБА_6 може, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 є не доцільним, оскільки вони не можуть виключити вказані ризики, однак з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в межах її розміру, передбаченої п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою: домашній арешт з визначенням певного часу перебування за місцем проживання або у виді особистого зобов`язання.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів в обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих злочинів. Також, вказує про незаконність затримання ОСОБА_6 внаслідок порушення вимог ч. 2 ст. 208 КПК України. На його думку, прокурором не доведені ризики, зазначені в клопотанні, тому висновки суду та доводи прокурора є припущеннями.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого і застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, з встановленням застави у розмірі 27 163 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що слідчий в клопотанні просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави, однак в ухвалі визначено заставу в розмірі 320 000 грн. Крім того, вказані обставини у клопотанні слідчого є виключним випадком, оскільки встановлена сума завданих державі збитків становить 44 111 877,5 грн., у зв`язку з чим застава у розмірі 320 000 грн. не зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку захисника ОСОБА_7 , підозрюваної ОСОБА_6 , та прокурора ОСОБА_5 , перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційних скарг задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про законність та обґрунтованість цього клопотання.

З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, оскільки він в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Так, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч.1 ст. 184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали дотримані в повному обсязі. Слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст.184 КПК України та дійшов висновку, що зазначені у клопотанні слідчого підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовані, вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, розглянув можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, що застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти відповідним ризикам.

Апеляційним переглядом встановлено, що 29 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191 КК України.

03 червня 2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191 КК України.

03 червня 2017 року слідчий в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, та надані матеріали кримінального провадження.

Як встановлено журналом судового засідання, судовий розгляд проведено в повному обсязі, з дотриманням прав підозрюваної, в тому числі і права на захист, а також по справі були досліджені всі необхідні дані та надані докази, по яким судом зроблений правовий висновок, на підставі якого було обгрунтовано прийнято ухвалу, у зв`язку з чим доводи захисника про відсутність ризиків, зазначених у клопотанні слідчого та неконкретності підозри колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання сторони захисту на недоведеність провини підозрюваної у скоєнні вищезазначених злочинів, тобто безпідставність підозри, є неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. Також колегія суддів зазначає, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції встановив замалий розмір застави, який не відповідає майновому стану підозрюваної і сумі завданих державі збитків, та не зможе забезпечити належну поведінку останньої, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки зазначені в апеляції підстави були враховані судом під час вирішення питання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням того, що ризики, встановлені судом, є реальними, і запобігти їхньому уникненню, окрім як застосуванням найбільш суворого запобіжного заходу неможливо, а тому судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя під час обрання запобіжного заходу належним чином врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваної, дані про її особу та ризики, які визнав доведеними, та як вимагають приписи норми ч.5 ст. 182 КПК України, призначив заставу в межах розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб для особливо тяжких злочинів, а саме 320 000 гривень, тому апеляційні вимоги сторони обвинувачення з приводу того, що суд апеляційної інстанції повинен скасувати ухвалу суду з підстав замалого розміру визначеної підозрюваній застави та постановити нову, якою призначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 27 163 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Зважаючи на викладені обставини, наявність обгрунтованих підстав вважати причетною ОСОБА_6 до скоєного, та обставин справи в своїй сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що у суду першої інстанції були всі підстави для прийняття оскаржуваної ухвали.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст.177,178 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, мотивованою і справедливою, та не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 03 червня 2017 року, якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2