Справа № 342/1284/16-к
Провадження № 1-кп/342/27/2017
22 лютого 2017 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 , потерпілих: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубка Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , не одруженого, громадянина України, який має середню освіту, не працює, раніше не судимий,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей (2004 та 2009 років народження), громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, здійснює догляд за пристарілою особою, раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, та таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, повторно, за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, за попередньою змовою групою осіб.
Злочини вчинені при наступних обставинах:
16.11.2016 р. біля 21 год. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 перебували дома в ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_4 , разом з господарем будинку розпивали алкогольні напої. Коли ОСОБА_4 , сп`янівши, заснув, вони вирішили йти додому. Перебуваючи на подвір`ї ОСОБА_4 , в них виник намір вчинити крадіжку з підсобного приміщення, розташованого біля будинку ОСОБА_4 . Умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись темною пори доби та тим, що власник господарства спить, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , через незачинені двері, з метою вчинення крадіжки, проникли до підсобного приміщення, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, викрали звідти стаціонарний електричний наждак. Після чого покинули місце вчинення злочину. Викраденим розпорядились, продавши наждак жителю смт Чернелиця ОСОБА_9 за 250 грн. Своїми діями спричинили ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 475 гривень.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю визнали вину у вчиненні крадіжок, при обставинах, зазначених в обвинувальних актах та вважають недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинувачених, потерпілих та дослідив дані, які характеризують особи обвинувачених.
ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив, що дійсно вчинив крадіжки, за обставин, вказаних в обвинувальних актах. Пояснив, що ввечері 16.11.2016 р. пішов до ОСОБА_4 , який проживає по АДРЕСА_4 , там застав ОСОБА_6 . Втрьох випивали, ОСОБА_4 сп`янів і заснув. Він з ОСОБА_6 вирішили йти додому. Перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_4 , побачили, що двері до підсобного приміщення (комори) не зачинені, тоді в них виник намір вчинити крадіжку. Зайшовши в підсобне приміщення, посвітивши фонариком, виявили стаціонарний електричний наждак. Відкрутили його, винесли з комори, покинули подвір`я ОСОБА_4 . Потім ОСОБА_6 передзвонив до ОСОБА_9 , домовився, що той купить наждак. Пішли до ОСОБА_9 , несли наждак по черзі. В гаражі ОСОБА_9 оглянув наждак, сказав, що заплатить за нього 250 грн. Отримавши гроші, розділили по 125 грн., які витратив на власні потреби.
Щодо крадіжки зерна ОСОБА_5 показав, що від знайомої дівчини ОСОБА_10 , жительки с. Хмелева, яка допомагала ОСОБА_3 по господарству, йому стало відомо про те, що в останньої на горищі зберігається зерно. 08.12.2016 р. в центрі селища Чернелиця, під-вечір, зустрівся з ОСОБА_6 , розповів про те, що можна викрасти пшеницю в ОСОБА_3 , яка живе одна на АДРЕСА_5 . Той подзвонив до ОСОБА_7 , домовився про перевезення. Разом з ОСОБА_6 пішли до гаражу ОСОБА_7 , той взяв машину жигулі, якою поїхали до господарства ОСОБА_3 . Через вікно побачили, що вона в літній кухні дивиться телевізор, тому направились до хати. Взявшись за ручку дверей, він вирвав вхідні двері, які були закриті на замок, після чого він, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зайшли в коридор. По драбині він та ОСОБА_7 дістались на горище, ОСОБА_6 залишився в коридорі. З горища спустили чотири мішки з пшеницею, які ОСОБА_6 прийняв. Мішки перенесли в машину, повезли до жителя смт Чернелиця Бекити, з яким ОСОБА_6 по телефону домовився, що той купить 4 мішки пшениці за 330 грн. Виручені від продажу викраденої в ОСОБА_3 пшениці кошти розділили по 100 грн. кожному. Обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, просить його суворо не карати, застосувати при призначенні покарання іспитовий строк, врахувати те, що потерпілим збитки відшкодовано, в судовому засіданні попросив у них вибачення.
Обвинувачений ОСОБА_6 суду показав, що 16.11.2016 р. він прийшов додому до ОСОБА_4 , приніс в ремонт взуття. Також приніс пляшку горілки, яку розпили разом з господарем та ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_4 заснув, він і ОСОБА_5 вийшли з хати, побачили відкриту комору, зайшли всередину. Присвітивши, відкрутили наждак, який віднесли до ОСОБА_9 й продали за 250 грн. Також ОСОБА_6 пояснив, що 08.12.2016 р. ОСОБА_5 купив 2 л бензину, обидва пішли до ОСОБА_7 , і всі разом поїхали до місця проживання потерпілої ОСОБА_3 . Обвинувачений ствердив показання ОСОБА_5 стосовно обставин викрадення зерна пшениці з будинку ОСОБА_3 . Одночасно пояснив, що саме він домовлявся з ОСОБА_9 про продаж йому і наждака, і пшениці. ОСОБА_6 розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, та врахувати те, що потерпілим повернули викрадене.
Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він підзаробляє шевцем, 16.11.2016 р. перед вечором до нього прийшов ОСОБА_6 зашити чоботи. Він також приніс випивку, разом з ним та ОСОБА_5 випили. Після чого він заснув. Ранком наступного дня виявив, що двері до комори відкриті, в коморі був відсутній електричний наждак, який раніше був прикріплений до крісла. Пішов до селищного голови, повідомив про крадіжку, а через декілька днів приїхали працівники поліції. До обвинувачених претензій не має, просить не карати їх суворо.
Потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що отримавши гроші за оренду землі, купила пшеницю. На горище будинку їй допомагала виносити пшеницю ОСОБА_11 , яка дружила з ОСОБА_12 . Ввечері 08.12.2016 р. вона була в літній кухні, де проживає, дивилась телевізор, на вулицю не виходила. 09.12.2016 р. вона виявила, що з горища на хаті пропала пшениця, тому звернулась до поліції. До часу розгляду справи обвинувачені викрадену пшеницю їй повернули, претензій до них не має.
Таким чином, суд встановив, що вина обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інкримінованих їм злочинах доведена повністю. Їх дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України. ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, та таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, повторно, за попередньою змовою групою осіб. При цьому суд враховує роз`яснення, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 р. № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» - за змістом статті 32 КК України повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК; для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин; стадії вчинених злочинів, а також вчинення злочинів одноособово чи у співучасті на визнання їх вчиненими повторно не впливають.
При призначенні покарання всім трьом обвинуваченим, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених злочинів, їх суспільну небезпеку, дані про особи обвинувачених, роль кожного обвинуваченого у вчиненні злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та враховує думку потерпілих, які просять не суворо карати обвинувачених. Також суд приймає до уваги те, що згідно з ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, - відноситься до тяжких. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Частина перша ст.75 КК України визначає: якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує його роль співвиконавця у вчиненні крадіжок, поєднаних з проникненням в житло та в інше приміщення, думку потерпілих, які просять його карати не суворо; також враховує обставини, що пом`якшують покарання, так як обставин, які обтяжують покарання, - не встановлено. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, відшкодував потерпілим спричинені збитки. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він позитивно характеризується за місцем проживання, живе один, є людиною молодого віку, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Городенківської ЦРЛ не перебуває. Враховуючи вимоги ст. 65 КК України, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч.3 статті 185 КК України - у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд враховує його роль у вчиненні крадіжок, поєднаних з проникненням в житло та в інше приміщення, думку потерпілих щодо незастосовування до нього суворої міри покарання. Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 - повне визнання вини, щире розкаяння, активне сприяння розкриттю злочину, повернення потерпілим викраденого. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не одружений, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Городенківської ЦРЛ не перебуває. Тому суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 3 статті 185 КК України - у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує його роль співвиконавця у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням в житло, обставини, що пом`якшують покарання, так як обставин, які обтяжують покарання, - не встановлено. До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить те, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, одружений, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, не знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Городенківської ЦРЛ, не працює, здійснює догляд за престарілою особою, завдана шкода добровільно відшкодована, потерпіла ОСОБА_3 претензій до обвинуваченого не має. Тому суд прийшов до переконання про призначення ОСОБА_7 покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - три роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. Згідно ч.1, ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - три роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. Згідно ч.1, ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - три роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. Згідно ч.1, ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
- 200 кг пшениці, переданої на зберігання ОСОБА_3 , залишити їй, як власнику;
- стаціонарний електричний наждак 1350 об/хв., переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити йому, як власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1