Єдиний унікальний номер 728/2614/16-к
номер провадження № 1-кп/728/16/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2017 року місто Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бахмач, Бахмацького району, Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину та повнолітню дитину яка навчається і якій сплачує аліменти за рішенням суду, не працює, інвалідом не являється, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7
05 грудня 2015 року, близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку із колишньою співмешканкою ОСОБА_6 , при цьому розуміючи протиправність своїх дій, умисно наніс останній долонею правої руки два удари в область обличчя, в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку з цефалічним та астеновегетативним синдромами, які відповідно висновку комісійної судово-медичної експертиз за №75 від 13 квітня 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 05 грудня 2015 року їздила на власному автомобілі по справах у місті Бахмач, надвечір звернула увагу, що за нею слідом їздить якийсь автомобіль, а саме ВАЗ 2199 та на номерному знаку були цифри НОМЕР_1 , в цей час вона їхала на хутор Шумейки, який відноситься до Курінської сільської ради, на вулицю Перемоги до знайомої ОСОБА_9 , яка заборгувала їй у магазин. Це було перед 19 годиною, на вулиці вже було темно. Коли вона приїхала під її двір то за нею приїхало і авто переслідувача з якого вискочив її колишній співмешканець ОСОБА_3 , з яким вони припинили відносити за пів року до цих подій. Так як останнім часом її колишній співмешканець часто погрожував по телефону з приводу припинення відносин то вона побачивши ОСОБА_3 , який ішов до її машини, з середини заблокувала двері автомобіля, але останній пасатижами вибив скло на дверцятах водія авто, де вона сиділа. Розуміючи таку ситуацію вона вийшла із авто намагаючись почати діалог, але ОСОБА_3 почав її ображати та наніс удар ладонею руки в ліву височну частину обличчя, в неї з рук випав телефон, він прижав її лівою рукою до автомобіля і продовжував ображати, вона намагалася вирватися і він повторно наніс їй удар ладонею правої руки в ліву частину обличчя та рукою вибив скло на задній лівій дверці автомобіля. В цей час задзвонив випавший її телефон і він припинив її утримувати. Причиною сварки було його бажання, щоб вона повернулась до нього проживати. Коли він заспокоївся то сказав, що якщо вона повернеться до нього, то він відремонтує авто. Потім він сів у свій автомобіль і поїхав, а вона не заходячи до ОСОБА_8 поїхала в райвідділ поліції де подала заяву, працівники поліції оформили документи, оглянули авто та відпустили її в лікарню, в лікарні її оглянули лікарі, вона відмовилась від госпіталізації, тому вони призначили їй амбулаторне лікування у лікара невропатолога, вона поставила автомобіль біля магазину на автостанції міста Бахмач, так як відчувала погіршення самопочуття і на таксі поїхала додому.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що знайомий із потерпілою та знає її авто, саме 05 грудня 2015 року він був під баром «Каракурт» в центрі села Курінь та бачив, як по дорозі на перехресті в сторону міста Бахмач проїжджали авто ОСОБА_6 та ВАЗ 2199 з номерним знаком НОМЕР_2 , хто був у автомобілях він не розгледів.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що знайома із обвинуваченим та потерпілою, вона являється останній кумою по першому чоловіку, при цьому зазначила, що взимку 2015 року надвечір, вже було темно, до її двору під*їхали два авто по черзі, почувся стук і декілька ударів, вона вийшла на веранду послухати що відбувається, почула як потерпіла просила обвинуваченого щоб він не бив її і не чіпав, вона повернулась до будинку та почала одягатися, а коли вийшла на вулицю то лише побачила від`їжджаючі автомобілі, із самими учасниками не спілкувалась.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що його дружина ОСОБА_8 , одного вечора взимку 2015 року, коли він вже відпочивав, вона заскочила до будинку та крикнула про якийсь конфлікт під їх двором, але він не захотів виходити, на ранок бачив під двором бите скло, але хто був учасником конфлікту дружина йому нічого не казала.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона є сестрою обвинуваченого ОСОБА_3 , брат раніше придбав автомобіль ВАЗ 2199, а 04 грудня 2015 року він приїхав на ньому до них додому святкувати день народження її співмешканця ОСОБА_13 , після застілля він намагався на ньому поїхати додому, але авто не змогли завести, тому вони заштовхали його у гараж і брат забрав його лише через декілька днів. Саме 05 грудня 2015 року брат весь день був у них вдома, надвечір приїхали працівники поліції і слідчий ОСОБА_14 звинуватив брата у побитті колишньої співмешканки ОСОБА_6 , коли ми заперечили даний факт то він провів огляд автомобіля в гаражі, казав, що двигун ще теплий, але це було не так, також вона з братом їздили в райвідділ, бачили потерпілу, слідчий оглядав руки брата, вони були не ушкоджені.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що співмешкає із ОСОБА_12 , рідною сестрою обвинуваченого та проживає в її помешканні. 04 грудня 2015 року він святкував свій день народження і обвинувачений цього дня приїхав до них на власному авто ВАЗ 2199 синього кольору, по завершенню св*ята автомобіль не завівся і тому вони його заштовхали у гараж де він стояв декілька днів поломаний, а наступного дня надвечір до них приїхали працівники поліції та звинуватили ОСОБА_3 у побитті колишньої співмешканки ОСОБА_6 , коли ми заперечили даний факт, то вони провели огляд автомобіля в гаражі, він сам в гараж не ходив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він проживає по сусідству з ОСОБА_12 взимку 2015 року вночі його запросили працівники поліції в гараж сусідки де стояв автомобіль синього кольору засвідчити стан двигуна, він поторгав ладонею двигун та визначився, що він був холодний, працівники поліції наполягали, що він теплий, але він має стаж роботи водієм 42 роки і заперечив проти цього, тому працівники поліції ніякі документи не складали і він нічого не підписував.
Допитана в судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_16 (дочка потерпілої) пояснила, що одного дня взимку їй по мобільному телефону подзвонила мама і сказала, що вона їде до тьоті ОСОБА_17 і її переслідує хтось на іншій машині, тому вона подзвонила папі ( так вона називає ОСОБА_3 який проживав з ними близько десяти років), щоб він допоміг мамі, але він сказав, що це він їде за мамою, викрикував якісь погрози та матюкався, причину погроз їй не пояснив і поклав слухавку. Раніше іноді теж були скандали, тому вони з папою проживали певними періодами, а іноді з мамою залишали його та жили самі. Того вечора мама приїхала побита, в неї опухла ліва сторона обличчя і повідомила, що її побив папа, потім вона декілька днів колола уколи та пила пігулки. Папа, після того випадку, приїжджав миритися з мамою, а зараз він веде себе нечесно.
Педагог психолог ОСОБА_18 , яка приймала участь у допиті неповнолітнього свідка ОСОБА_16 пояснила, що даний свідок надав суду правдиві свідчення, без ознак тисну на неї з боку потерпілої чи обвинуваченого, її свідчення відповідають дійсності.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він працює слідчим Бахмацького відділу поліції, коли він перебував у складі слідчо-оперативної групи то від потерпілої надійшла заява, що її колишній співмешканець ОСОБА_3 побив її та пошкодив її автомобіль. Це відбулось на грунті ревнощів з боку останнього. Його теж викликали в райвідділ, але він все заперечував, сказав, що авто стоїть у гаражі сестри ОСОБА_12 і воно в неробочому стані, тому слідчо-оперативна група їздила оглянути авто обвинуваченого. Також оглядався автомобіль потерпілої. Процесуальні документи складалися лише тоді коли вони мали доказову базу по справі.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пояснили, що вони являються працівниками Бахмацького відділу поліції, коли вони перебували у складі слідчо-оперативної групи то від потерпілої надійшла заява, що її колишній співмешканець ОСОБА_3 побив її та пошкодив її автомобіль, який оглядався під райвідділом, також вони в складі слідчо-оперативної групи їздили по місцю знаходження автомобіля обвинуваченого, керував слідчим процесом слідчий ОСОБА_14 , особисто вони ніяких документів не складали і нічого не підписували.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 пояснили, що їх запросили в якості понятих при складанні протоколу, що ОСОБА_3 відмовився здавати кров на проведення експертизи, саме цей документ вони і підписали, для чого це було потрібно їм ніхто не повідомив.
Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що він 04 грудня 2015 року приїхав на власному автомобілі ВАЗ 2199 до помешкання своєї сестри ОСОБА_12 святкувати день народження її співмешканця ОСОБА_13 , після застілля він намагався на ньому поїхати додому, але авто не змогли завести, тому вони заштовхали його у гараж і він забрав його лише 06 грудня 2015 року, коли знайшов та відремонтував поломку. 05 грудня 2015 року весь день був по місцю проживання сестри, надвечір приїхали працівники поліції і слідчий ОСОБА_14 , який звинуватив його у побитті колишньої співмешканки ОСОБА_6 та пошкодженні її автомобіля, коли ми заперечили даний факт то він провів огляд автомобіля в гаражі та оглядав його руки, але ніяких документів не складав, також він із сестрою їздили в райвідділ, бачили заплакану потерпілу. Потерпіла його звинувачує у даному злочині тому що він має до неї матеріальні претензії, так як її автомобіль був куплений частково за його кошти, а вона їх повертати не хоче. Визнав факт, що відмовився здавати кров слідчому на генетичний аналіз, також в судовому порядку вирішувалось питання про примусове відібрання зразків крові і суд дав дозвіл, але їх так в подальшому і не відбирали, по якій причині йому невідомо. Також зазначив, що телефон з карткою мобільного оператора «Київстар» загубив 04 грудня 2015 року, а знайшов його розтрощеним під гаражем вже 06 грудня 2015 року, при цьому категорично заперечив спілкування по мобільному телефону з потерпілою в зоні дії мобільної вишки села Тиниця, яка здійснює покриття і території села Курінь та прилеглого до нього хутора Шумейки, хто міг користуватися ним на той час йому невідомо. Вважає себе невинним та просить суд виправдати його.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, суд в ході судового розгляду дійшов висновку про його винуватість у вчиненні інкримінованих дій з наступних підстав.
Аналізуючи та надаючи оцінку свідченням потерпілої, неповнолітнього свідка ОСОБА_16 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , співвіднісши їх з фактичними обставинами справи та зібраними і дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, а саме протоколом огляду автомобіля потерпілої (а.с. 14-18), санкціонованими судом та опрацьованими даними інформації операторів телекомунікацій (а.с.72-80) висновком комісійної судово-медичної експертизи №75 від 13.04.2016 року (а.с.87-89), суд знаходить що фактичні обставини справи викладені у пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченні знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Так, факт отримання потерпілою ОСОБА_6 05 грудня 2015 року близько 19 години легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров*я з боку обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджено свідченнями самої потерпілої, яка вказала, що саме ця особа наносила їй удари у вказаний час і при вказаних обставинах, неповнолітнього свідка ОСОБА_16 , яка вказала, що саме ОСОБА_3 в телефонній розмові підтвердив факт погроз фізичною розправою на адресу потерпілої і знаходження поблизу самої потерпілої на той час та підтвердила наявність тілесних ушкоджень у потерпілої після її повернення додому, свідка ОСОБА_10 , який підтвердив факт переміщення транспортних засобів обвинуваченого та потерпілої у вказаний час по селу Курінь, свідка ОСОБА_8 , яка підтвердила, що чула звуки фізичного конфлікту у вказаний час між знайомими їй обвинуваченим і потерпілою на вулиці під її помешканням в селі Курінь хутір Шумейки, тобто вони підтвердили, що обвинувачений на власному автомобілі на час правопорушення знаходився за межами міста Бахмач, чим спростовують ствердження обвинуваченого і інших свідків, які стверджують, що він весь час не залишав території міста Бахмач і не міг бути присутнім на місці вчинення злочину. Протоколом огляду автомобіля потерпілої доведено факт його пошкодження за вказаних обставин. Згідно даних операторів телекомунікацій підтверджено факт спілкування з мобільного телефону обвинуваченого із абонентами - потерпілою та свідком ОСОБА_16 , і саме вони вказали, що в цей час по мобільному телефону спілкувався з ними саме ОСОБА_3 а не хтось інший, також відповідно даних операторів телекомунікацій абонент ОСОБА_3 о 18 год. 33 хв. мав розмову з абонентом ОСОБА_16 ( неповнолітньою дочкою потерпілої ) та о 18 год. 36 хв. із самою потерпілою саме в зоні покриття села Курінь хутір Шумейки, тобто знаходився на території за межами зони покриття міста Бахмач, що підтверджує відповідність викладених обставин потерпілою і зазначеними свідками, та спростовує ствердження обвинуваченого, що він у вказаний час перебував на території міста Бахмач. Висновок комісійної судово-медичної експертизи підтверджує наявність у потерпілої легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров*я, які могли бути отримані при вказаних обставинах. Тому суд в основу доведеності вини обвинуваченого покладає саме зазначені докази в їх сукупності, які не містять логічних протиріч, підтверджують викладені фактичні обставини вчинення обвинуваченим протиправних дій, а певні розбіжності та неточності, на які вказує сторона захисту, не свідчать про їх неправдивість чи недопустимість, ніяким чином не спростовують обвинувачення і не викликають у суду обґрунтованого, розумного сумніву.
Пояснення самого обвинуваченого суд розцінює як обрану позицію захисту з метою уникнення покарання, вони не доводять його невинності і спростовані в ході судового розгляду вище зазначеними доказами. Стосовно свідчень свідка ОСОБА_15 який заперечив у судовому засіданні факт розігрітого автомобільного двигуна під час огляду працівниками поліції автомобіля обвинуваченого у гаражі його сестри ОСОБА_12 не спростовує факт використання обвинуваченим даного автомобіля при вчиненні інкримінованих дій, так як події відбувалися в зимовий період і відповідно для вистигання двигуна не потрібно значного проміжку часу. Свідчення свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суд не може прийняти до уваги, так як вважає їх упередженими, в зв`язку з перебуванням в родинних стосунках з обвинуваченим, вони мають між собою певні логічні та часові розбіжності, містять неповну інформацію щодо місця знаходження обвинуваченого та його автомобіля в день інкримінованого правопорушення, що свідчить про їх неповноту та неточність і тому вони не можуть спростувати вказані фактичні обставини по справі.
Що стосується свідчень інших свідків, допитаних в судовому засіданні, то вони не містять додаткової інформації на підтвердження чи спростування вини обвинуваченого, тому суд не бере їх до уваги.
Виходячи з вище викладеного суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а його вина у скоєному доведена у повному обсязі.
Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України судом по справі не встановлено.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України судом по справі не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_3 ,суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із статтею 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного: його вік, сімейний та матеріальний стан, наявність реальної фінансової можливості нести матеріальні витрати, при цьому бере до уваги причину виникнення конфлікту те, що він виник на підґрунті ревнощів і не стійких соціальних зв`язків між обвинуваченим та потерпілою, також враховує його стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та формально позитивної характеристики, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, чи обтяжують таке, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, доходить висновку, про необхідність обрання покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для обрання іншого виду покарання суд не знаходить.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Відповідно до ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються тому числі із витрат на правову допомогу;
Відповідно до ст.124 КПК Укрїни у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Відповідно до ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Представником потерпілої адвокатом ОСОБА_7 надано розрахунок витрат на правову допомогу та квитанцію про оплату послуг в сумі 3000 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.125 Кримінального Кодексу України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 850 грн. 00 коп. ( вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок ).
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу набрання вироком законної сили. Сплата штрафу в порядку добровільного виконання повинна бути проведена протягом одного місяця з часу набрання вироком законної сили. Підтвердження виконання вироку здійснюється шляхом передачі квитанції про оплату штрафу до органів КВІ.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 3000 грн. 00 коп. (три тисячі гривень 00 копійок) в порядку відшкодування судових витрат понесених потерпілою внаслідок отриманням правової допомоги в ході розгляду справи.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінально процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні та під час проголошення вироку.

Суддя : ОСОБА_1