ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4883/16-к
Провадження № 1-кс/210/1543/16

"09" грудня 2016 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

скаржника ОСОБА_3 ,

прокурор- ОСОБА_4 ,

слідчий ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку статті 303 Кримінально- процесуального кодексу України у кримінальному провадженні № 0000034,-
ВСТАНОВИВ:
29 квітня 2016 року до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку статті 303 Кримінально- процесуального кодексу України у кримінальному провадженні № 0000034, в якій заявник просить визнати бездіяльність слідчого СВ ФР Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 та прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна; зобов`язати слідчого СВ ФР Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 та прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 повернути майно ФОП ОСОБА_3 , вилучене під час обшуку 24.11.2016 року.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував та зазначив, що на тимчасово вилучене майно накладений арешт на підставі ухвали суду.

Слідчий у судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Слідчий суддя дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження, вислухавши думки сторін, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльінсть слідчого, прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Стаття 169 цього Кодексу в свою чергу визначає, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч.6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Слідчий суддя вважає, вимоги щодо повернення вилученого майна не підлягають задоволенню за таких підстав: відповідно до ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 01 листопада 2016 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . 25 листопада 2016 року ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу, яка не оскаржена та набрала законної сили, накладено арешт на майно вилучене 24.11.2016 року під час проведення обшуку.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у поверненні вилученого майна, оскільки зазначене майно не є тимчасово вилученим, а є вилученим майном на яке згідно ухвали слідчого судді накладено арешт, тому вимоги ст. 169 КПК України у даному випадку не мають бути застосовані.

В частині визнання бездіяльності слідчого СВ ФР Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 та прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ), вважаю за необхідне відмовити з наступних підстав.

Частина 2 ст. 307 КПК України, містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а саме: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, рішення, щодо визнання бездіяльності слідчого та прокурора, виходить за межі, встановленого ч.2 ст. 307 КПК України, переліку ухвал слідчого судді постановлених за результатами розгляду на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги особи, яка подала скаргу задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 167-169, 236,303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку статті 303 Кримінально- процесуального кодексу України у кримінальному провадженні № 0000034, залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1