У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Львівської області на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а :

вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21 липня 2016 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець м. Червоноград Львівської області, проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 21 липня 2016 року залишено без змін.

ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він за обставин, викладених у вироку, 5 травня 2016 року близько 17.20 год., знаходячись у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» на вул. С. Бандери, 11 у м. Червонограді Львівської області викрав майно вартістю 347,35 грн., з яким втік із місця вчинення кримінального правопорушення і розпорядився ним на власний розсуд.
У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильності кваліфікації дій та доведеності вини засудженого, просить змінити судові рішення в частині призначеного йому покарання. Вказує, що суд при призначенні ОСОБА_4 покарання порушив вимоги ст. 99 КК України, в якій зазначено, що штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке може бути звернено стягнення. Проте на час ухвалення вироку в матеріалах кримінального провадження були відсутні докази, які б підтверджували наявність у неповнолітнього ОСОБА_4 власних коштів.

Перевіривши доводи, наведенні в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів не знайшла підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Висновок суду про доведеність винності засудженого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальногоправопорушення, за яке його засуджено, та правильність кваліфікації його дій укасаційній скарзі не оспорюються.

Як убачається зі змісту вироку, суд при обранні засудженому міри покарання у виді штрафу, в розмірі 850 грн., узяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, який є неповнолітнім, позитивну характеристику за місцем проживання, а також суд урахував щире каяття засудженого та його активне сприяння розкриттю злочину.

Доводи прокурора про порушення судом вимог ст. 99 КК України при призначенні неповнолітньому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу були предметом перевірки в суді апеляційної інстанції, який визнав їх безпідставними й такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вважає ухвалу апеляційного суду незаконною та необґрунтованою.

Таким чином, касаційна скарга не містить доводів, які викликають необхідність перевірки матеріалів кримінального провадження, а з наведених у ній мотивів та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги прокурора відсутні.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст.428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Львівської області на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3