Провадження № 11-сс/783/4/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2017 року м. Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючої-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2016р. про відхилення клопотання слідчого про накладення арешту на майно,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

власника майна ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а :
У провадженні СВ управління військової прокуратури Західного регіону України перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000131 від 13.12.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.

Старший слідчий СВ управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуків будинку АДРЕСА_1 та автомобіля марки Фольксваген Т-5 темно-зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: грошові кошти на загальну суму 696 000 гривень та 100 доларів США, які фактично належать ОСОБА_10 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2016р. клопотання слідчого про накладення арешту на майно відхилено. Висновок слідчого судді обґрунтовано тим, що у процесі розгляду клопотання слідчого, прокурором не надано жодних доказів того, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, не зазначено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Не погоджуючись із даною ухвалою прокурор військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, вилучене під час обшуків будинку АДРЕСА_1 та автомобіля марки Фольксваген Т-5 темно-зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: грошові кошти на загальну суму 696 000 гривень та 100 доларів США, які фактично належать ОСОБА_10 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном. В обґрунтування покликається на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без об`єктивного з`ясування обставин із посиланням на докази, не мотивована, прийнята з надуманих судом мотивів і підстав. Вказує, що вилучені 15.11.2016р. в результаті обшуку грошові кошти, зазначені у клопотанні слідчого, визнані речовими доказами у кримінальних провадженнях № 0000131 та № 0000116. На частину указаних грошових коштів у сумі 280 тисяч гривень ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.11.2016р. накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном. Вказані кошти можуть містити інформацію щодо кримінального правопорушення та мають значення для досудового слідства. На даний час у кримінальному провадженні № 0000116 триває проведення техніко-криміналістичної експертизи указаних коштів, висновки якої матимуть значення для даного кримінального провадження. Зазначає, що ОСОБА_10 здійснює валюто-обмінні операції з іншими фізичними особами поза банківськими та іншими установами, що в сукупності свідчить про наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження останнім даних грошових коштів, які в силу такої діяльності ОСОБА_10 могли бути набутими останнім у результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, або ж на які було спрямоване вказане кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив таку задоволити, пояснення ОСОБА_10 та в його інтересах захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про безпідставність та необґрунтованість поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали дотримані.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуків будинку АДРЕСА_1 та автомобіля марки Фольксваген Т-5 темно-зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: грошові кошти на загальну суму 696 000 гривень та 100 доларів США, які фактично належать ОСОБА_10 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном, належним чином врахував вимоги ст. 170 КПК України, з якими закон пов`язує підстави для арешту майна.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурором не представлено жодних доказів того, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, не зазначено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Так, як вірно встановлено слідчим суддею у ході розслідування кримінального провадження № 0000116 від 11.10.2016р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3. ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України у будинку та у транспортному засобі, що належить ОСОБА_10 15.11.2016р. було проведено обшуки, у ході яких було виявлено та вилучено 696 000 грн. та 100 дол. США. У даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду м. Львова від 21.11.2016р. накладено арешт на 280 000 грн., а ухвалою від 15.12.2016р. зобов`язано слідчих повернути решту 416 000 грн. ОСОБА_10 .

Відомості до ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000131 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, були внесені 13.12.2016р. на підставі повідомлення СБ України у Чернівецькій області, що надійшло до військової прокуратури Західного регіону України 13.12.2016р.
Разом з тим, слідчий суддя вірно зазначив, що із змісту вказаного повідомлення не можна зробити висновок про те, що кошти, вилучені у рамках кримінального провадження № 0000116 від 11.10.2016р., набуті у результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, або на які було спрямоване вказане кримінальне правопорушення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції не допущено.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді, колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою, та вважає ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2016р. про відхилення клопотання слідчого про накладення арешту на майно законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :
апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2016р. про відхилення клопотання слідчого про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4