Справа № 308/1942/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про надання тимчасового доступу до речей та документів,-

ВСТАНОВИВ:
У відділі розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224, відомості про яке внесено до ЄРДР 28.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.2 ст.15 - п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

27 січня 2017 року близько 21 години 24 хвилин, невстановлена особа здійснила один постріл із ручного протитанкового гранатомета «РПГ 22» у напрямку даху будинку АДРЕСА_1 . Від детонації відбувся вибух на горищі, в наслідок чого відбулось загорання над спальною кімнатою, де в той час знаходилися мешканці вказаного будинку ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4 . Таким чином невстановлена особа намагалась здійснити умисне вбивство двох чи більше осіб, однак свій умисел не довела до кінця, з причин, що не залежали від її волі.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, з метою відстеження руху осіб, причетність яких до даного злочину перевіряється органом досудового розслідування, було встановлено наявність камер відеоспостереження, файли відеозаписів яких мають значення для кримінального провадження.

Встановлено, що камерою відео спостереження на ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_2 , директором якого є ОСОБА_5 зафіксовано рух осіб, що можливо причетні до кримінального правопорушення.

У зв`язку із обмеженим часом збереження інформації системи відео спостереження, існує реальна загроза її знищення, а тому під час тимчасового доступу є необхідність у вилученні файлів відеозапису. Крім цього, вилучення файлів необхідне для подальшого огляду відеозаписів та визнання їх доказами.

З огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення такої інформації, розгляд даного клопотання необхідно проводити без виклику представників ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_2 , у володінні яких знаходиться інформація, на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене і неможливість отримати відомості в інший спосіб та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана відеоінформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно отримати тимчасовий доступ до відеоінформації з камер візуального спостереження, встановлених на ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_2 , з можливістю вилучення (копіювання) файлів відеозапису, слідчий керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 159-164 КПК України, звернувся до суду з клопотанням надати стороні обвинувачення, зокрема старшому слідчому в особливо-важливих справах відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Закарпатській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 та іншим особам, що проводять розслідування даного кримінального провадження, тимчасовий доступ до відеоінформації з камер спостереження, встановлених на ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_2 , директором якого є ОСОБА_5 з можливістю вилучення файлів відеозапису за період з 19:00 год. 27.01.2017 року по 02:00 год. 28.01.2017 року. У зв`язку із існуванням загрози знищення відеозаписів, слідчий просить розглянути клопотання без виклику особи, у володіння якої знаходиться інформація.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Натомість слідчим не наведено будь-яких переконливих доводів, що давали б можливість об`єктивно припускати, що певні особи, можуть або мають реальні наміри змінити або знищити документи, які містяться в розпорядженні особи, тимчасовий доступ до яких просить надати слідчий.

В судове засідання слідчий з`явився, клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Представник ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований з а адресою: АДРЕСА_2 , в судове засіданні не з`явився, хоча про час і місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи повістка про судовий виклик, однак його неявка відповідно до вимог ч. 4 ст.163 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання та дослідивши матеріали даного клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 5, 6 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 132 КПК України застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів, не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні. Згідно вимог ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні надати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Так відповідно до ч. 2 ст. 160КПК України встановлено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Стаття 159 КПК України передбачає, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

З положень ч.1 ст.86, ч.ч.2 та 3 ст.93 КПК видно, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч.7 ст.163 КПК) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК.

Але, можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати тимчасовий доступ до таких документів, слідчим не була використана, такий у порядку ст.ст.86,93 КПК України у володільця не витребовувався, факт не бажання добровільно передати їх стороні кримінального провадження або наявність підстав вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи до матеріалів клопотання не долучено.

Вирішуючи клопотання суд враховує, що вказані відомості і їх отримання можливе лише на підставі ухвали суду та те, що у матеріалах клопотання відсутні відомості що такі речі знаходяться у володінні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_2 .

За таких обставин, клопотання обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів необхідності отримання тимчасового доступу до зазначених документів; що потреби досудового розслідування виправдовують такий високий ступінь втручання у права і свободи невизначеного кола осіб. Постанов про призначення експертизи у вказаному кримінальному провадженні, слідчим також не надано.

Зважаючи на вище викладене слідчий суддя, вважає що підстав для задоволення клопотання не вбачається.

Керуючись статтями 40, 131, 132, 159 164 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про надання тимчасового доступу до речей та документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1