Справа № 367/6338/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/422/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 19.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
19 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. Остаточне покарання ОСОБА_6 визначено на підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

За вироком суду, ОСОБА_6 , визнано винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, а також у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за наступних обставин.

ОСОБА_6 , маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість за ч.2 ст.186 КК України, на шлях виправлення не став і 08 вересня 2014 року, в денний час, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у будинку, де на той час проживав, за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав золотий ланцюжок 585 проби, вагою 2,8 г, вартістю 1200 гривень, що належав ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_6 , 10 вересня 2014 року, приблизно о 16 годині, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в будинку, де на той час проживав, за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав належне ОСОБА_10 майно, а саме ноутбук «Lenovo Ideal Pad U310», сумку до ноутбука, мишку до ноутбука та золоті сережки 585 проби, вагою 7 г із блакитним каменем, на загальну суму 12 985 гривень 96 копійок, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на зазначену суму.

Також, ОСОБА_6 15 листопада 2016 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Екомаркет» за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, 105-А, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавку пляшку лікеру «Бейліс», вартістю 241 гривню. Однак, довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_6 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками служби охорони магазину за межами розрахункових кас.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій ОСОБА_6 , просить вирок Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2017 року, ухвалений відносно його підзахисного, - змінити та пом`якшити призначене обвинуваченому покарання, посилаючись на його надмірну суворість як за обраним видом так і за розміром призначеного покарання. При цьому захисник зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.65 КК України, що регулює загальні засади призначення покарань не в повній мірі врахував всі обставини, що пом`якшують покарання його підзахисному, зокрема щире каяття та визнання своєї вини у вчинених злочинах, активне сприяння розкриттю злочинів, а також наявність у ОСОБА_6 хронічних захворювань, що свідчить про його незадовільний стан здоров`я. Зазначені обставини, на думку захисника, давали всі підстави для обрання судом першої інстанції більш м`якого виду покарання ніж позбавлення волі та призначення покарання у менших розмірах, ніж визначив суд у оскаржуваному вироку.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обгрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, а також у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені наявними у справі доказами в їх сукупності, які не оспорювались також і обвинуваченим, досліджувались за згодою учасників судового провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а тому згідно ч.2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню не підлягають.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Згідно із ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості та характер вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості, особу винного, який характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий. Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_6 , судом першої інстанції визнано та враховано визнання обвинуваченим своєї вини у скоєному, щире каяття та те, що він є інвалідом ІІІ групи. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України судом першої інстанції не встановлено. Таким чином, судом першої інстанції взято до уваги всі обставини, які відповідно до ст.65 КК Укураїни враховуються при призначенні покарання обвинуваченому, в тому числі і ті, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі.
Колегія суддів звертає увагу на той факт, що ОСОБА_6 вчинив останній злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України в той час, коли кримінальне провадження по його обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за двома епізодами злочинної діяльності, вже перебувало в суді першої інстанції, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення та перевиховання і виключає можливість призначення обвинуваченому більш м?якого виду покарання ніж той, що визначив суд першої інстанції. Про низьку правосвідомість та схильність до порушення вимог закону свідчить також і неналежне виконання обвинуваченим ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків щодо неухильної явки в суд за викликами, що призвело до оголошення його судом у розшук.
Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника з приводу суворості призначеного судом покарання.
При цьому, колегія суддів вважає необхідним зарахувати, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, строки попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2017 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 17 листопада 2016 року по 19 квітня 2017 року включно.

Судді:

_______________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3