Справа № 569/6030/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши клопотання, яке погоджено прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту.
В обґрунтування клопотання вказав, що до Рівненського відділу поліції надійшов рапорт інспектора УПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що 13.04.2017 за адресою: м. Рівне, вул. Басівкутська, 110 було зупинено автомобіль марки «BMW 725» номерні знаки НОМЕР_1 , 1997 року випуску, при перевірці вказаного транспортного засобу було виявлено, що маркувальні позначення номер кузова піддавалися зміні.
На підставі ст.167 КПК України, вказаний автомобіль було тимчасово вилучено, оскільки він містить на собі сліди вчиненого злочину.
Згідно із ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Досудовим слідством встановлено, що автомобіль марки «BMW 725» номерні знаки НОМЕР_1 , 1997 року випуску, відповідає критеріям, викладеним ст.98 КПК
України, зокрема, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Окрім того, не накладення арешту на вказаний автомобіль може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, враховуючи сукупність наявних підстав вважати, що зазначений автомобіль відповідає критеріям, встановленим ст.98 КПК України.
Згідно ч.2 ст.172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
Слідчий у судовому засіданні клопотання про накладення арешту підтримав, просив його задоволити.
Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задоволити.
Згідно із ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України -арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За наведених обставин, та у відповідності з чинним законодавством, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 175, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на автомобіль марки «BMW 725» номерні знаки НОМЕР_1 , 1997 року випуску, власником якого є ОСОБА_6 .
Встановити заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися автомобілем марки «BMW 725» номерні знаки НОМЕР_1 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Передати автомобіль марки «BMW 725» номерні знаки НОМЕР_1 на зберігання на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Рівненської філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси», що за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 101ж,
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1