Справа № 357/6959/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/70/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 12.01.2017

УХВАЛА
Іменем України
12 січня 2017 року. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого : вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2016 року за ч. 1 ст. 164 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,
засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку 6 червня 2016 року близько 18 години 10 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, незаконно придбав, знайшов на землі біля будинку № 30-ж, що на вул. Карбишева у м. Білій Церкві, медичний шприц одноразового використання, об`ємом 6 мл, в якому містилося 2 мл наркотичної рідини коричневого кольору, і, поклавши його до правої зовнішньої кишені своїх шортів, незаконно зберігав біля себе без мети збуту до 18 годин 20 хвилин цього ж дня, коли неподалік вказаного місця був затриманий працівниками поліції і вказаний медичний шприц з наркотичною рідиною, котра, згідно висновку судово-хімічної експертизи № 19/7-03/153 від 07.06.2016 року, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ( ацетильований), визначена маса якого в рідині у перерахунку на суху речовину становить 0, 1436 гр, у нього було вилучено.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити рішення, яким виключити із резолютивної частини вироку застосування ст. 75, 76 КК України та звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за ч. 1 ст. 309 КК України з випробуванням.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачено, що у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Однак, судом помилково застосовано положення ст. ст. 75, 76 КК України після призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України та перед призначенням покарання за ч. 4 ст. 70 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, та надавши останнє слово обвинуваченому колегія суддів приходить до таких висновків.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до вимог ст. 404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Покарання обвинуваченому призначено з урахуванням характеру та ступені суспільної небезпеки скоєного, обставин справи та особи винного, у відповідності до вимог ст. 65 КК України та за видом і розміром відповідає скоєному. Обгрунтовано прийшов суд і до необхідності звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням. В той же час, як правильно зазначено в апеляції, вирок підлягає зміні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій та третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення остаточного покарання, виходячи з його виду і розміру.

Як вбачається з вироку, суд призначаючи ОСОБА_7 покарання та застосовуючи звільнення від призначеного покарання з випробуванням в повній мірі не дотримався вказаних вимог закону.

Призначивши ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 309 КК України суд І інстанції помилково, до призначення остаточного покарання, застосував положення ст.ст. 75, 76 КК України і звільнив обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням.

На думку колегії суддів доводи прокурора є обґрунтованими, а тому враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку що вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 підлягає зміні з виключенням з резолютивної частини вироку посилання на застосування щодо ОСОБА_7 положень ст.ст.75,76 КК України при призначенні покарання за ч.1 ст. 309 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку застосування положень ст.ст.75,76 КК України при призначенні покарання за ч. 1 ст. 309 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4