12.06.2017 Провадження по справі № 1-кп/380/66/17
Справа № 380/753/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
законного представника неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_5
захисника неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_6
законного представника малолітнього потерпілого: ОСОБА_7
представник служби у справах дітей: ОСОБА_8
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Кашперівка Тетіївського району Київської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, учня 8-А класу Кашперівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
встановив:
Судом встановлено, що 26.04.2017 року близько 15 години в с. Кашперівка Тетіївського району Київської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, перебуваючи на території шкільного подвір`я Кашперівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, що по вул.Київська, 9, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та потерпілого ОСОБА_9 , а також тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, протиправно, здійснив крадіжку велосипеда «Ардіс», вартістю 1710гривень, що належить потерпілому ОСОБА_9 . В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями неповнолітній ОСОБА_4 спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 1710гривень.
Вказані дії неповнолітнього ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю.
Допитана в судовому засіданні законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_7 пояснила, що збиток їм відшкодовано, згодна з клопотанням захисника.
Суд, приймаючи до уваги, що неповнолітній обвинувачений вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, що не має сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає, недоцільним досліджувати докази стосовно обставин справи, які ніким не спростовуються.
Таким чином, аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в суді та його дії суд кваліфікує за ч.1 статті 185 КК України, як умисні дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
При вирішенні питання щодо міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як пом`якшуючі його вину обставини, суд враховує, що ОСОБА_4 вину свою визнав, щиро кається в скоєному, відшкодував завдану шкоду, неповнолітній вік.
Обставин, що обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не встановив.
Захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення в порядку ст.105 КК України неповнолітнього обвинуваченого від покарання та просить застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік.
Відповідно до ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.
Відповідно до ст.12 КК України, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.
Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.
Заслухавши думку прокурора, який вважає, що наявні законні підстави, передбачені ст.105 КК України, для звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінального покарання, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахування конкретних обставин справи і тяжкості кримінального правопорушення, особи неповнолітнього обвинуваченого, умов його життя та виховання, стосунків з батьками, здатність батьків забезпечити належний контроль за поведінкою неповнолітнього, суд прийшов до висновку про доцільність призначення: неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнивши неповнолітнього обвинуваченого від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч.2 ст.105 КК України, у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 .
Строк передачі неповнолітнього обвинуваченого під нагляд матері, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього тривалістю один рік.
Речові докази: рама від велосипеда «Ардіс», кермо, сидіння, переднє та заднє колеса, два скати, дві камери, передній та задній щитки, багажник, які знаходяться на зберіганні у законного представника потерпілого ОСОБА_7 , передати у користування законного представника потерпілого ОСОБА_7 .
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368-371,373-376 КПК України, ст.105 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
В силу ст.105 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , строком на один рік.
Речові докази: рама від велосипеда «Ардіс», кермо, сидіння, переднє та заднє колеса, два скати, дві камери, передній та задній щитки, багажник, які знаходяться на зберіганні у законного представника потерпілого ОСОБА_7 , передати у користування законного представника потерпілого ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому, прокурору та потерпілому копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1