Карлівський районний суд Полтавської області
ВИРОК справа № 1-7/10

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 вересня 2010 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді - Миронець O.K.

за участю секретарів судових засідань - ОСОБА_1, ОСОБА_2

прокурорів - Кармазіної І.В., Чолан Т.А.

адвокатів - ОСОБА_3, ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Карлівського районного суду Полтавської області кримінальну справу по винуваченню -

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 який мешкає за адресою: м.Карлівка, вул.Локомотивна,31 громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонер, раніше не судимий,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2009 року близько 17 години 45 хвилин по вулиці Івана Франка в м.Карлівка рухався автомобіль НОМЕР_1 з причепом ПР державний номер НОМЕР_2 під керуванням власника - водія ОСОБА_6І, який виїжджаючи з другорядної дороги виїхав на улицю Радевича, виконуючи маневр повороту ліворуч, порушуючи правила дорожнього руху, а саме не враховуючи дорожню обстановку виїхав на узбіччя де здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 який рухався прямолінійно по лівому узбіччю в напрямку від центру м. Карлівка.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди:

Водій велосипеда ОСОБА_5 відповідно судово-медичної експертизи № 1893 від 04.09.2009 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому мищелків правої великогомілкової кістки, міжм'язова гематома правої гомілки, садна на обличчі, лівому колінному та правому плечовому суглобах, які відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автотомобіля марки ВАЗ-2102, державний номерний знак НОМЕР_3 з причепом державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 в діях якого згідно до висновку експерта авто-технічної експертизи №96 від 10 липня 2009 року вбачаються невідповідності п.10.1 «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди та наслідками.

В умовах даної події водій автомобіля НОМЕР_4 з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспотній пригоді шляхом виконання вимог п.10.1 "Правил дорожнього руху України" для чого у нього не було будь яких перешкод технічного характеру.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину передбаченому ч.1 ст.286 КК України не визнав та пояснив суду, що він 09 червня 2009 року близько 16.30 їхав по дорозі і зробив поворот, а коли робив поворот, то і побачив велосипедиста та почав гальмувати і автомобіль зупинився, а велосипедист вдарився в автомобіль, який стояв

Не дивлячись на те, що підсудний не визнав вини у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України вина підсудного ОСОБА_6 знайшла своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що 09 червня 2009 року вона їхала по лівому узбіччі і побачила як підсудний виїхав на перехрестя і зробив поворот не зупиняючись.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відомили суду, що 09.06.2009 року їх запросили бути пойнятими при огляді місця дорожньо-транспортної пригоди. Самої дорожньо-транспортної пригоди не бачили, але пояснила суду, що водій на місці пригоди показував місце зіткнення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що 09 червня 2009 року їхав в м.Карлівка у бік спиртзаводу по дорозі і зупинився знаходячись на відстані близько 40-50 метрів побачив як автомобіль виїхав вороту без зупинки і вдарив велосипедиста.

Вина підсудного також підтверджується доказами, які були зібрані в ході судового слідства та досліджені в ході судового розгляду справи, саме: протоколом огляду та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.8-17) яким стверджується місце вчинення злочину; протоколом відтворення обстановки та обставин події (а.с.48-50) та додатковим протоколом відтворення становки та обставин події від 21.04.2010 року, схемою до нього та фототаблицями (а.с. 161-170); відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи №1893 від 04.09.2009 року велосипедист ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому мищелків правої великого мілкої кістки, міжм'язової гематоми правої гомілки, садна на обличчі, лівому колінному та правому плечовому суглобах, які відносяться до тілесних жоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я(а.с.56-58). Згідно висновку експерта авто-технічної експертизи №96 від 10.07.2009 року відповідно до якого в умовах, даної пригоди водій автомобіля ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_5 ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.10.1 «Правил дорожнього руху України» для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1 «Правил дорожнього України», які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди(а.с.30-33). Повторна судова автотехнічна експертиза від 25.06.2010 року підтвердила висновок попередньої експертизи (а.с. 193-202).

Суд, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, знайшов винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.1.ст.286 КК України і його дії правильно кваліфіковано за цією статтею, так як він порушив правила безпеки руху та експлуатації транспортного засобу, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

При призначенні підсудному ОСОБА_6 міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості злочину, дані про його особу та наявність обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом'якшують покарання підсудного є позитивна характеристика по місцю проживання.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання підсудного судом не виявлено.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_5 на суму 19337,35 гривень, який підсудний не визнав підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд частково задовольнив витрати по відшкодуванню матеріальної шкоди на суму 434,41 гривень виходячи із документів, які подані на підтвердження понесених витрат, в іншій частині відмовив у зв'язку із недоведеністю понесених витрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.9 Пленуму ВС України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. (зі змінами від 25.05.01 р.) „ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості». Задовольняючи позовні вимоги потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди частково на суму 2000 гривень суд виходив з того, що потерпіла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнала фізичного болю наслідок тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, перебувала на лікарняному, через тимчасову втрату працездатності. Керуючись ст.ст. 321,323,324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ч.І ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Цивільний позов заявлений потерпілою задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 2 000 гривень (дві тисячі гривень) та матеріальну шкоду в розмірі 434,41 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривня.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі повернути власникам.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з моменту його проголошення через Карлівський районний суд Полтавської області.

Суддя Миронець О.К.