АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1267/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 17.04.2017 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Руставі, Грузія, громадянина Грузії, грузина, не одруженого, без постійного місця проживання на території України, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою слідчий суддя врахував конкретні обставини справи, що вказують на наявність достатніх підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також наявність ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання старшого слідчого про продовження строку тримання під вартою не зменшилися. Так, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, офіційно не працює, не має постійного місця проживання, а відтак прийшов до висновку про існування ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Врахував, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 вчинено із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а тому не визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить ухвалу скасувати і постановити нову, якою змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник зазначає, що за змістом клопотання про продовження строку запобіжного заходу, сторона обвинувачення просила продовжити загальний строк тримання під вартою до 90 діб із урахуванням попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу. На думку захисника, при постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя помилково прийшов до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу на два місяці, оскільки за таких обставин загальний строк тримання під вартою ОСОБА_8 становить 120 днів, що виходить за межі клопотання слідчого.

Крім того, стверджує про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри та відсутність доказів щодо реальності існування зазначених стороною обвинувачення ризиків. Зазначає, що ОСОБА_8 має сталі соціальні зв`язки в м. Києві, має житло, яке орендує відповідно до договору оренди спільно зі своєю цивільною дружиною, яка знаходиться у стані вагітності та потребує додаткового догляду, раніше не судимий, а наведені слідчим у клопотанні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, на думку захисника, не можуть виправдати тримання особи під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Деснянського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015153 від 25.12.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

26.12.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

27.12.2016 року ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 18 год. 30 хв. 23.02.2017 року.

17.02.2017 року постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 3 продовжено строк досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0015153 до трьох місяців, тобто до 26.03.2017 року.

17.02.2017 року старший слідчий СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою кримінальному провадженні № 0015153 відносно ОСОБА_8 до 90 діб.

Це клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше десяти років. Зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Зазначає про відсутність у підозрюваного сталих соціальних зв`язків та постійного джерела доходу.

Перешкодою до завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу є необхідність завершити ряд процесуальних та слідчих дій, зокрема, отримати висновок експерта судової психолого-психіатричної експертизи, яка встановить психічний стан підозрюваного, отримати висновок експерта судово-медичної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_10 , отримати висновки судово-цитологічної та судово-імунологічної експертиз, здійснити повідомлення про підозру ОСОБА_8 в кінцевій редакції за результатами експертиз, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати переклад обвинувального акту та реєстру досудового розслідування на рідну мову підозрюваного.

17.02.2017 року ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва частково задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 діб.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя, всупереч твердженням захисника, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні старшого слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, здійснювати незаконний вплив на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, які не видається за можливе виконати до закінчення попереднього рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі та обґрунтовано прийшов до висновку про неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.
Разом з тим, слідчий суддя допустив істотну помилку при визначенні строку тримання під вартою підозрюваного та вийшов за межі клопотання слідчого. Так, зі змісту клопотання про продовження строку тримання під вартою вбачається, що орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотання про продовження загального строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 90 діб. Разом з тим, слідчий суддя помилково прийшов до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу на два місяці, оскільки за таких обставин загальний строк тримання під вартою ОСОБА_8 становить 120 днів.

Крім цього, слідчий суддя не дотримався вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, оскільки продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 17.07.2017 року, тобто поза межами строку досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0015153, який постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 3 продовжено до трьох місяців, тобто до 26.03.2017 року.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 , скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого задовольнити, продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 30 днів до 18 год. 30 хв., 25.03.2017 року включно, що в загальному становить 90 днів з без визначення розміру застави.

Крім того, колегія суддів окремо звертає увагу, що у судові засідання у справі, які призначалися на 09.03.2017 року, 23.03.2017 року та 27.03.2017 року прокурор у кримінальному провадженні не з`явився, хоча на адресу Київської місцевої прокуратури № 3 завчасно направлялися повідомлення про судовий розгляд з зазначенням часу та місця судового засідання з обов`язковою вимогою щодо явки до суду процесуального керівника.

За таких обставин, з метою дотримання змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості, у відповідності до вимог ст. 22 КПК України, згідно якої кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, неявка у судове засідання прокурора унеможливлювала розгляд апеляційної скарги відносно ОСОБА_11 у встановлений законом строк.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2017 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого із прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 17.04.2017 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого із прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0015153 до 90 діб задовольнити.
Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 30 днів до 18 год. 30 хв., 25 березня 2017 року включно.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає негайному звільненню з-під варти.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4