Справа № 646/225/17
№ провадження 1-кс/646/729/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2017 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000871 від 23.09.2016 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який займає посаду молодшого інспектора по приймальнику розподільнику для дітей ГУНП в Харківській області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25 січня 2017 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи своє клопотання, прокурор зазначив, що влітку 2016 року, точний час в ході досудового розслідування встановити на даний час не вдалося, ОСОБА_4 і ОСОБА_7 дізнались від ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_9 має у своєму розпорядженні грошові кошти.

В той же час у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 у сумі 5000 доларів США, шляхом застосування до нього методів фізичного та психологічного тиску.

Реалізуючи свої злочинні дії, діючи за попередньою змовою в групі осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розробили злочинний план вимагання у потерпілого ОСОБА_9 грошових коштів, згідно якого вони повинні вчинити ряд дій, спрямованих на залякування потерпілого, шляхом безпосереднього застосування до нього фізичного та психологічного тиску - незаконного позбавленні волі, повідомлення йому про причетність до вчинення певного кримінального правопорушення та притягнення за цей злочин до кримінальної відповідальності, та в сукупності вказаними діями створити умови, за яких потерпілий, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, передасть їм грошові кошти у сумі 5000 доларів США.

Реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у період часу з 21-00 до 22-00 попросили свого спільного знайомого ОСОБА_11 , не повідомляючи йому при цьому про свої злочинні наміри, проїхати з ними на автомобілі марки «Кіа Спортейдж», право керування якого належить ОСОБА_7 , на вул. Отакара Яроша, м. Харкова, де мав перебувати автомобіль марки «BMW» Х1 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , для зустрічі з останнім.

Прибувши на місце, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , рухаючись за автомобілем ОСОБА_8 , проїжджаючи повз фітнес центр «Акваріум», за допомогою автомобіля марки «Кіа Спортейдж» і поліцейського жезлу зупинили автомобіль «BMW Х1».

ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , підійшли до автомобіля марки «BMW X1», після чого представившись співробітниками органів поліції, а також пред`явивши документи, схожі на посвідчення працівників правоохоронних органів, із застосуванням до потерпілого методів фізичного та психологічного тиску, витягли ОСОБА_9 з автомобіля та примусили його сісти до салону свого автомобіля марки «Кіа Спортейдж», де одягли на нього спецзасоби наручники, після чого, висловили неправомірну вимогу щодо передачі ОСОБА_9 їм грошових коштів у сумі 5000 доларів США за не притягнення до кримінальної відповідальності.

Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи згідно розробленого плану, відвезли потерпілого на АДРЕСА_3 , де знаходиться управління карного розшуку ГУ НП в Харківській області. Перебуваючи у салоні автомобіля ОСОБА_7 та ОСОБА_4 стали застосовувати до ОСОБА_9 заходи психологічного впливу, погрожуючи підкинути йому наркотичні засоби.

Потерпілий ОСОБА_9 , достовірно усвідомлюючи усю небезпеку погроз ОСОБА_7 та ОСОБА_4 і сприйнявши погрози як реальні, хвилюючись за своє життя та здоров`я, а також з метою уникнення незаконного обмеження прав і свобод, погодився на пропозицію щодо передачі їм вказаної суми грошових коштів та повідомив, що для цього їм необхідно проїхати до його знайомих.

Прибувши на АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_12 , ОСОБА_7 забрав у ОСОБА_9 належну останньому сумку, у якій знаходилися посвідчення на право керування транспортними засобами, грошові кошти у сумі 2800 гривень, ключі від квартири та банківські картки, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , внаслідок втручання сторонніх осіб, з місця вчинення злочину зникли.

Допитаний у якості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 відмовився від дачі показань.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу прокурором вказано на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тому він може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків і потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наполягаючи на тому, що підозрюваний може переховуватись від слідства, продовжити злочинну діяльність.

Захисники і обвинувачений вважали, що не має підстав для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу, наполягаючи на передачі на поруки.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 вересня 2016 року за № 0000871, за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

20 січня 2017 року ОСОБА_4 в межах зазначеного кримінального провадження вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

В обґрунтування доведеності підозри щодо ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, до клопотання додані: протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколи пред`явлення особи для впізнання; протокол перегляду відеозаписів від 12.10.2016; показання свідка ОСОБА_13 ; показання свідка ОСОБА_14 та інше.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
- вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
- репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
- наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
- дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Наявними в матеріалах клопотання документами підтверджено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, який за ступенем тяжкості відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, і законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Що стосується особистої ситуації підозрюваного, то він є громадянином України, з неповною вищою освітою, не судимий, має постійні місця проживання і роботи, за якими характеризується виключно позитивно, має на утриманні непрацездатну бабусю, яка страдає на недоліки зору і потребує стороннього догляду, який він їй забезпечує.

Згідно з ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Слідчий суддя не приймає до уваги твердження прокурора про можливість сховати або знищити докази, оскільки на думку сторони обвинувачення на даний час здобуто достатньо доказів доведеності вини підозрюваного.

Також, слідчий суддя не враховує повідомлення сторони обвинувачення про розслідування інших фактів злочинної діяльності підозрюваного, яка є головною статтею його доходів, що свідчить, що він буде її продовжувати, оскільки на його доведеність доказів суду не надано.

Таким чином, проаналізувавши всі вищевказані обставини, приходжу до висновку, що під час розгляду даного клопотання процесуального керівника стороною обвинувачення не було надано достатніх та належних доказів на підтвердження обставин, що свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у даному випадку не вбачається.
Разом з тим, враховуючи таку обставину, як міцність соціальних зв`язків підозрюваного, приходжу до висновку, що разом з іншими обставинами особистої ситуації підозрюваного та обґрунтованою підозрою у вчиненні ним інкримінованого злочину, є підстави для обрання відносно нього такого запобіжного заходу як домашній арешт.

За таких обставин не підлягають задоволенню клопотання ОСОБА_15 і адвоката ОСОБА_5 про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді поруки і призначення їх поручителями.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.
У задоволенні клопотання ОСОБА_15 і адвоката ОСОБА_5 про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді поруки і призначення їх поручителями відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000871 від 23.09.2016 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) не виїжджати за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

5) носити електронний пристрій;

6) утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим;
7) здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування, свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу про обрання ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу внутрішніх справ за місцем проживання останнього.

Строк дії ухвали по 19 березня 2017 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1