Справа № 344/9695/16-к
Провадження № 1-кп/344/447/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківська, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 08.07.2005 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185, ст.15, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 1 місяць, 25.06.2010 звільнений з Миколаївської ВК№50 на підставі постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 17.06.2010 умовно-достроково від відбування покарання, невідбутий строк 2 роки 7 місяців 8 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив новий умисний злочин проти власності.

17.01.2015 близько 19.30 год. ОСОБА_7 із невстановленими особами, перебуваючи у м. Івано-Франківську по вул. Привокзальна Площа, неподалік житлового будинку №9, побачили ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_7 спільно з невстановленими особами виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 повторно, за попередньою змовою із невстановленими особами, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих спонукань, підійшли із-за спини до ОСОБА_4 та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, яке виразилось у заламуванні останньому рук за спину, спричинивши потерпілому фізичний біль, відкрито викрав з кишені штанів потерпілого гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 3 800 грн., які належать потерпілому.

Після цього, ОСОБА_7 із невстановленими особами покинули місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 3 800 грн.

У судовому засіданні 21.12.2016 обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав, повністю підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного в обвинувальному акті, в тому числі щодо часу та місця вчинення злочину і суми викраденого. Вказав, що злочин вчинив спільно з двома знайомими, однак їх прізвищ та імен на даний час чітко вказати не може. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судові засідання 10.11.2016, 16.12.2016 та 21.12.2016 не з`явився, 24.10.2016 та 19.12.2016 подав суду письмову заяву про подальший розгляд справи без його участі та без участі його представника ОСОБА_5 .

Крім визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину підтверджується також показаннями потерпілого, свідків, протоколами слідчих та процесуальних дій та іншими документами, дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 17.01.2015 після роботи приїхав на вул. Чорновола, 157, що в м. Івано-Франківську для того, щоб поставити автомобіль в гараж та разом із водієм ОСОБА_8 хотіли відсвяткувати новорічний корпоратив, оскільки багато роботи, а тому святкують його на фірмі після свят. 17.01.2015 разом із водієм ОСОБА_8 поїхали в центр міста до Ратуші, де в магазині-кафе «Делікатес» взяли пляшку горілки ємністю 0,5л., яку розпили. Разом випили 0,5л, а також до того на фірмі випив 100 грам горілки. В подальшому він поїхав маршруткою на вокзал. Після чого, дружина йому зателефонувала з проханням купити ліки. Зайшов в аптеку, яка знаходилась біля кафе «Гребені хвилі» на вул.Привокзальній, що в м. Івано-Франківську, але забувши назву ліків, вийшов, щоб з цього приводу зателефонувати дружині. Після чого зайшов за ріг будинку, щоб справити природні потреби. Раптом відчув, як йому заламали руки за спину, почув погрозу, щоб не смикався. Оглянувшись, побачив обвинуваченого, який з кишені штанів витягнув його гаманець з грошима. Обвинувачений знаходився від нього зліва. Після чого невідомі особи, яких було троє, розбіглись в різні сторони. Вказав, що подія тривала близько 5 секунд та відбувалась на вул.Привокзальній у м.Івано-Франківську. На час викрадення в його гаманці були грошові кошти в сумі 3800 гривень. До того, як пішов в кафе, то в його гаманці були грошові кошти в сумі 5000 грн, 1000 гривень позичив ОСОБА_9 і 200 гривень витратив у кафе, в якому сам розраховувався. Під час досудового розслідування проводилось впізнання, під час якого він упізнав нападника - ОСОБА_7 . Сумнівів щодо особи нападника не має, впевнений, що його грошима заволодів саме обвинувачений. Просив задовольнити цивільний позов у повному обсязі, щодо покарання обвинуваченого поклався на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що 17.01.2015 близько 18 год зателефонував йому потерпілий ОСОБА_4 , колишній однокласник, який повідомив, що його на вокзалі пограбували, а саме викрали в нього кошти. Приїхавши, побачив потерпілого напроти залізничного вокзалу. Разом із потерпілим поїхав у відділ поліції на вул.Бельведерську, 32, що в м. Івано-Франківську, де надали пояснення з приводу пограбування. Обставини викрадення йому відомі зі слів потерпілого ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що 17.01.2015 близько 17 год, після закінчення робочого дня, поставили автомобіль в гараж на вул.Чорновола в м.Івано-Франківську. Тоді разом з ОСОБА_4 розпивали спиртні напої на вул.Чорновола. Після чого, разом із потерпілим поїхали в центр міста та біля Ратуші близько 17 год 30 хв розійшлися. Також, 17.01.2015 позичав у ОСОБА_4 1000 гривень. В останнього були ще грошові кошти, але конкретної суми йому не відомо. Наступного дня дізнався від ОСОБА_4 , що в нього на вокзалі викрали гроші, але обставин викрадення останній йому не пояснював.

Крім показів обвинуваченого, потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також наступними дослідженими у судовому засіданні доказами, що містяться у письмових матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.01.2015, ОСОБА_4 повідомив, що 17.01.2015 близько 19 год 30 хв, перебуваючи в м.Івано-Франківську по вул.Привокзальна Площа, невідома особа заволоділа його гаманцем чорного кольору, в якому знаходилось близько 4 000 гривень.

З протоколу огляду місця події від 17.01.2015 з відповідними додатками до нього вбачається, що місцем події є ділянка території, яка знаходиться позаду будинку АДРЕСА_2 (а.с. 89-91).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.01.2015 та довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками підтверджено, що потерпілий ОСОБА_4 за загальними рисами обличчя впізнав на фото №1 ОСОБА_7 як особу, яка 17 січня 2015 року його пограбувала (а.с. 95-97).

Суд, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений за місцем проживання та попереднього відбуття покарання характеризується позитивно, раніше судимий 08.07.2005 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185, ст.15, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 1 місяць, на підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 17.06.2010 звільнений умовно-достроково від відбування покарання, невідбутий строк 2 роки 7 місяців 8 днів, неодружений, не працює, на обліку ОНД перебуває з 26.02.2013 з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів; вживання речовини пов`язане зі шкодою для здоров`я» та перебував на обліку ОПНЛ №3 з 19.05.2011 до 09.07.2015 з діагнозом «Гостра реакція на стрес з проявами психомоторного збудження та демонстративності. Емоційно-нестійкий розлад особистості, межовий тип», однак згідно висновку судово-психіатричного експерта №208/2016 від 04.07.2016, психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, на період інкримінованого злочину перебував у стані та перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину, а також, те що попередня судимість обвинуваченого вже врахована як ознака, що впливає на кваліфікацію злочину (ч.2 ст.186 КК України кваліфікована за ознакою «повторність», оскільки обвинувачений раніше вчиняв злочин, передбачений ст.185 КК України) та як обтяжуюча покарання обставина рецидив злочину (судимість за інші умисні злочини), тривалий час, що минув з часу вчинення на той час неповнолітнім ОСОБА_7 попереднього злочину, позицію прокурора, що просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, позицію обвинуваченого, що просив суворо його не карати, позицію захисника, що просив суд призначити більш м`яке покарання обвинуваченому та в задоволенні цивільного позову, як такого, що не відповідає вимогам законодавства, - відмовити, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Згідно ч.4 ст.128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна, зокрема, містити, ім`я відповідача, його місце проживання (перебування), поштовий індекс, номери засобів зв`язку, якщо такі відомі; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зважаючи на те, що позовна заява потерпілого (а.с.7) не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, в тому числі не містить даних щодо особи відповідача, до якого заявлено позов, а вказані недоліки позовної заяви упродовж судового розгляду стороною позивача не усунуто, цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 слід залишити без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Підстав для зміни чи скасування раніше обраного щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 129, 370, 373, 374 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з часу фактичного затримання 23 червня 2016 року. Відповідно до ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 23 червня 2016 року до дня набрання вироком законної сили у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: згідно постанов від 22.07.2016 - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Цивільний позов ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_12