Справа № 301/297/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2017 р. м. Іршава
Іршавський районний суд,Закарпатської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та мешканця: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовець призваний на військову службу за мобілізацією, АДРЕСА_2 , начальник відділення зв`язку та інформатизації - начальник радіостанції, сержант.
в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 09.05.2014 року на військову службу до місця проходження військової служби - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) не з`явився та без поважних причин був відсутній на військовій службі по 27.01.2017, перебуваючи весь вказаний період поза розташуванням військового комісаріату та проводячи час на власний розсуд.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць.
30 січня 2017 року в ході досудового розслідування між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду, згідно якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції сс.407 ч.3 КК України та на підставі ст. 53 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 8500 гривень. Крім того, згідно умов даної угоди підозрюваному роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду повністю, визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.
Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості та її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін, укладення даної угоди сторонами є добровільним, то суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, які згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст. 407 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена може виконати взяті на себе угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, що пом`якшують покарання, а саме її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок тяжких сімейних обставин. Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України .
Призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (8500 гривень) .
Речові докази та судову витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Згідно ст. 376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1