Справа № 587/338/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2017 року м. Суми
Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білка Тростянецького району Сумської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, молодшого сержанта, т.в.о. начальника медичного пункту військової частини польова пошта НОМЕР_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
05 грудня 2016 року ОСОБА_4 призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 і в той же день направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де наказом командира вказаної частини № НОМЕР_2 від 05.12.2016 року молодший сержант ОСОБА_4 призначений на посаду фельдшера медичного пункту вказаної військової частини, у подальшому переведений на посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника медичного пункту.
Однак, 16 січня 2017 року молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, без дозволу командування військової частини, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив місце розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час незаконної відсутності за місцем служби, молодший сержант ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, постійно перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , нікуди не відлучаючись, займаючись справами, не пов`язаними з проходженням військової служби. В подальшому, 13 лютого 2017 року ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової частини. Тобто молодший сержант ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 в період з 16 січня 2017 року по 12 лютого 2017 року включно, в умовах особливого періоду.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив суду, що дійсно будучи військовослужбовцем, з 16 січня 2017 року, він, без дозволу командування, не з`явився на військову службу без поважних причин, а перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , та повернувся до військової частини тільки 13 лютого 2017 року.
Аналізуючи в сукупності вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, так як будучи особою зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, він не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду.
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його характеризуючі дані.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого злочину, та те, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, суд визнає пом`якшуючими його відповідальність обставинами.
Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, на думку суду, при призначенні покарання до ОСОБА_4 можливо застосувати положення ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом.
На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу на користь держави, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, що відповідає 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1