Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1641/16-к
Провадження 1-кп/483/19/2017
ВИРОК
Іменем України
26 січня 2017 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщенням слідчого ізолятора Державної пенітенціарної служби України у місті Миколаєві в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000890 від 09 серпня 2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, має повну загальну середню освітою, неодружений, не працює, є раніше судимим: 23 лютого 1999 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України 1960 року до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільнений 28 лютого 2003 року за відбуттям строку покарання; 22 червня 2004 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців; 13 грудня 2004 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 316, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 9 місяців; 16 березня 2005 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений 23 жовтня 2006 року, з заміною на виправні роботи з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 25 днів; 11 березня 2009 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений 16 грудня 2011 року за відбуттям строку покарання; 05 листопада 2013 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; 13 січня 2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3-х років позбавлення волі, звільнений 22 липня 2016 року за відбуттям строку покарання, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення і перевиховання не став і знову вчинив злочини за наступних обставин.
ОСОБА_5 09 серпня 2016 року приблизно о 04 год., знаходячись на території бару «Славутич» по вул. Приморський спуск в м. Очакові Миколаївської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, взяв з барної стойки до рук ноутбук «Lenovo» моделі «NP-R518-DS084A» сірого кольору вартістю 1 000 грн, який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , але у зв`язку з тим, що його побачив персонал бару, не довів свій злочинний умисел до кінця з підстав, які не залежали від його волі та, залишивши ноутбук біля вказаного бару, з місця вчинення злочину зник.
Крім того, ОСОБА_5 09 серпня 2016 року, приблизно о 05:20 год., знаходячись на базі відпочинку «Очаковець», що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Слобідська, 56-А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, через відчинені двері проник до будинку охорони, звідки викрав мобільний телефон марки «Lenovo» з сім-картою мобільних операторів «Київстар» та «МТС», з чохлом оранжевого кольору загальною вартістю 1 900 грн та жіночу сумку червоного кольору «AVON» вартістю 300 грн, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 2 200 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованих йому крадіжці та замаху на крадіжку, вчинених повторно, винним себе визнав повністю та дав показання про те, що дійсно, на початку серпня 2016 року, перебуваючи в м. Очакові, скоїв крадіжку майна потерпілої ОСОБА_7 та намагався викрасти ноутбук за вказаних вище обставин. У вчиненому щиро кається.
За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину і вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано як незакінчений замах на викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно, за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та як крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він є раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, характеризується негативно, має численні захворювання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його пом`якшує, щире каяття обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає неможливим виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства та що покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 185 КК України є таким, що відповідає його особі та тяжкості вчиненого, і є необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання.

У порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави 792 грн 04 коп. в рахунок відшкодування витрат на провадження судово-дактилоскопічної та судово-хімічної експертиз.
Цивільний позов у провадженні не заявлено, речових доказів немає.

Оскільки на час постановлення вироку підстави, що були враховані при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали, а підстав для зміни запобіжного заходу не встановлено, суд вважає за необхідне запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_5 , за сукупністю злочинів, покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту його затримання, тобто з 11 серпня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме: з 11 серпня 2016 року до 26 січня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення судово-дактилоскопічної та судово-хімічної експертизу сумі 792 (сімсот дев`яносто дві) гривні 04 копійки на користь держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: