Справа № 601/1310/17
Провадження № 1-кс/601/458/2017
У Х В А Л А

14 серпня 2017 року Кременецький районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Кременці клопотання старшого слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області про арешт майна по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2017 року за № 0000510 за ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю слідчого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 17.00 год. 04.08.2017 року по 17.00 год. 06.08.2017 року, невстановлена особа перебуваючи у м. Кременець тернопільської області, таємно, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «Номі», який належить ОСОБА_4 , 1974 року народження, жительці смт. Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, чим завдала останній матеріальну шкоду на суму 3000 грн. З показів ОСОБА_5 , 04.08.2017 року ОСОБА_4 по телефону забронювала у готелі «Панорама» готельний номер. 05.08.2017 року ОСОБА_5 проходячи по коридору вказаного готелю виявила ОСОБА_4 у нетверезому стані з порушеним психо-емоційним станом та синцями по тілу. При розмові із ОСОБА_4 остання повідомила, що її співмешканець викрав у неї майно та завдав її тілесних ушкоджень. Детальних обставин даної події ОСОБА_4 не повідомила.

10.08.2017 року відомості про виявлене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510 за ч.1 ст. 185 КК України.

В клопотанні вказано, що 10.08.2017 року під час проведення огляду місця події, в готелі «Панорама», а саме готельному номері НОМЕР_1 по вул.. Л.Визволителів, 62 в м. Кременець Тернопільської області було виявлено та вилучено підодіяльник, наволочку на подушку, одну частину штори із слідами речовини бурого кольору та два сліди узорів папілярних ліній.

Клопотання мотивовано тим, що для досягнення повноти та всебічності розслідування вищезазначеного факту, а також з метою запобігання відчуженню, розпорядженню та використанню отриманого майна, існує необхідність у накладенні на нього арешту.

В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання та просили накласти арешт на наведене в клопотанні майно, з метою збереження його як речового доказу по кримінальному провадженню.
Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши слідчого, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про арешт майна, у відповідності до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено в судовому засіданні, на сьогоднішній день у кримінальному провадженні № 0000510 за ч.1 ст. 185 КК України від 10.08.2017 року підозра чи обвинувачення жодній особі не пред`явлена.
Також суд враховує, що згідно ч.3 ст.132 КПК України застосування арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як слідує з клопотання слідчого про арешт майна, поданого до суду, у вказаному процесуальному документі не наведено жодних аргументованих доводів щодо наявності обставин визначених ч.3 ст. 132 КПК України, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Мотивація слідчого про те, що вищезазначені речі, на які пропонується накласти арешт, є знаряддям кримінального правопорушення і що на них збережені сліди кримінального правопорушення в судовому засіданні ним не доведені.
Отже, на думку суду, підстави для арешту підодіяльника, наволочки на подушку, одну частину штори із слідами речовини бурого кольору та два сліди узорів папілярних ліній відсутні.
Керуючись статтями 110, 132, 167, 170-173, 309, 369-372, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
В клопотанні старшого слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області про накладення арешту на підодіяльник, наволочку на подушку, одну частину штори із слідами речовини бурого кольору та два сліди узорів папілярних ліній відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1