Дата документу 27.06.2017 Справа № 554/5037/17
Провадження № 1-кс/554/4467/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року м. Полтава
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна, яке мотивує наступним.
В ході досудового розслідування встановлено, що 22.06.17 року, близько 17:50 год. по проспекту Полтавському в м. Кременчуці, в районі будинку № 219, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 (працює о/у СКП Кременчуцького РВП) та водія автомобіля ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 . Внаслідок пригод водії та пасажири отримали тілесні ушкодження.
Також при огляді з даного автомобіля було вилучено посвідчення водія ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 .
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна.
На підставі наведеного, слідчий просить накласти арешт на майно, а саме речовий доказ.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.
Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Оскільки, у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучений автомобіль може бути доказом злочину, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1