Справа № 397/569/17
н/п : 1-кп/397/100/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.06.2017 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.04.2017 року за № 0000227, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Знам`янського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, який не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.04.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України), -
за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Так, з кінця лютого 2016 року до 31.03.2017 року, ОСОБА_3 разом із родиною проживав у будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7

20.03.2017 року о 09.30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на території вказаного домоволодіння, помітив металеву кришку, яка знаходилась на погребі. В той момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи мету наживи, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме: металеву кришку від погребу загальною вагою 15 кг, вартість якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 22 від 14.04.2017 року становить 73 грн. 50 коп.

Цього ж дня, 20.03.2017 року ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, приблизно 15:00 год., перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , помітив металеве ліжко, яке знаходилось у житловій кімнаті вказаного будинку, належного ОСОБА_7 . В той момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи мету наживи, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме металеве ліжко, загальна вага якого складає 30 кг, вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 22 від 14.04.2017 року становить 147,00 грн.

З місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 220 грн. 50 коп.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро каявся та пояснив суду, що він проживав разом із родиною у домоволодінні ОСОБА_7 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . У ранковий час 20.03.2017 року, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, помітив металеву кришку, яка знаходилась на погребі та яку в подальшому викрав з корисливих мотивів. Цього ж дня, приблизно о 15:00 год., перебуваючи у будинку вищевказаного домоволодіння, помітив металеве ліжко, яке знаходилось у житловій кімнаті вказаного будинку, яке також в подальшому викрав в особистих корисливих цілях.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду провадження повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд провадження без її участі, вказала, що цивільний позов заявляти не буде, покарання просила призначити на розсуд суду.

Незважаючи на те, що обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та щиро каявся, його вина доводиться також зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами:

-заявою потерпілої ОСОБА_7 від 07.04.2017 року, згідно якого остання вказала, що з кінця лютого місяця 2017 року по 01.04.2017 року у її будинку проживав ОСОБА_3 , звідки вчинив крадіжку металевого ліжка та металевого даху (а.п. 6);

-протоколом огляду місця події території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , від 07.04.2017 року та фотокартками до нього, відповідно до якого встановлено, що у домоволодінні відсутнє ліжко, а у подвір?ї даного домоволодіння металева кришка від погребу (а.п. 7-13);

-висновком товарознавчої експертизи № 22 від 14.04.2017 року, згідно якого вартість кришки металевої від погребу 73, 50 грн., ліжка металевого двохспального 147 грн. (а.п. 22);

-протоколом проведення слідчого експерименту, відповідно до якого ОСОБА_3 показав та розказав коли і при яких обставинах вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення (а.п. 42-47).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, суд вважає доведеною вину та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості.
Як особа, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та постійне місце проживання, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2013 року з діагнозом: легка розумова відсталість, згідно довідки, сільська рада компрометуючими матеріалами на ОСОБА_3 не володіє, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до висновку органу пробації щодо обвинуваченого результати оцінки правопорушника ОСОБА_3 показали середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінено як низький. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_3 можливе без застосування позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив злочин середньої тяжкості, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, офіційно не працює, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції, встановленої ч. 2 ст. 185 КК України.
Проте, враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, з соціально-психологічної характеристики обвинуваченого, наданої органом пробації, вбачається, що обвинувачений, громадський порядок не порушує, до адміністративної відповідальності не притягувався, спиртними напоями не зловживає, а тому суд приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку і з встановленням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні, цивільний позов не заявлено. Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 09.06.2017 року.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя (підпис)
Копія вірна:
Суддя Олександрівського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1