У Х В А Л А

02 березня 2017 року м. Київ

Суддя Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України ОСОБА_2., розглянувши заяву засудженої ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2016 року щодо неї,

в с т а н о в и в:

Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 05 грудня 2016 року повернув заяву засудженої ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року, у зв'язку з тим, що заявниця не усунула недоліки заяви.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 26 грудня 2016 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року на підставі пункту 2 частини другої статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) з тієї підстави, що з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Засуджена ОСОБА_1 подала до Верховного Суду України заяву, в якій порушувала питання про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 27 січня 2017 року засуджену ОСОБА_1 повідомлено про невідповідність її заяви вимогам статей 445, 448 і 449 КПК і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків до 01 березня 2017 року. Також заявниці було роз'яснено, що у разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки не буде усунуто в установлений строк, заяву буде їй повернуто.

Зокрема, у заяві засудженої ОСОБА_1 не було наведено належного обґрунтування підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК та була відсутня вказівка, в чому саме вона вбачає невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції щодо неї висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України. Також заява не містила конкретизованої вимоги, яка б узгоджувалась з повноваженнями Верховного Суду України та до неї не було додано копії ухвали Апеляційного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року та копії постанови Верховного Суду України відповідно до підстави, з якої була подана заява.

На виконання ухвали судді, в установлений строк, засуджена ОСОБА_1 надіслала уточнену заяву, доводи якої, фактично аналогічні доводам викладеним заявницею у попередній заяві, та додала копії ухвал Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада та 05 грудня 2016 року. Разом із тим, у своїй заяві ОСОБА_1 повторно не навела обґрунтувань на підтвердження невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному у постанові Верховного Суду України та не додала копії самої постанови Верховного Суду України, відповідно до підстави передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК.

Таким чином, протягом установленого строку засуджена ОСОБА_1 зазначені в ухвалі судді недоліки повністю не усунула, у зв'язку з чим заява підлягає поверненню заявниці на підставі пункту 1 частини четвертої статті 450 КПК.

Відповідно до частини п'ятої статті 450 КПК повернення заяви на підставах, передбачених у частині четвертій цієї статті, не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви або на інших підставах, ніж ті, які були предметом розгляду, та у строки, визначені статтею 447 КПК.

На підставі наведеного та керуючись статтею 450 КПК,

у х в а л и в:

заяву засудженої ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2016 року щодо неї повернути заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2