н/п 1-кс/640/3412/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі слідчого ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
представника заявника ОСОБА_5 ,
встановив:
В обґрунтування клопотання посилалась на те, що арешт накладено необґрунтовано та ухвалу про накладення арешту на майно прийнято з порушенням норм процесуального права, що виявилось у невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушеннях вимог кримінального процесуального закону та інших обставинах. Вважає в подальшому застосуванні арешту відпала по треба.
Заявник та її представник в судовому засіданні подане клопотання підтримали повністю.
Слідчий, будучи допитаним в судовому засіданні, проти скасування арешту заперечував, посилаючись на те, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому накладений арешт є актуальним.
Слідчий суддя, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя при постановленні ухвали від 21.02.2017 про арешт майна, виходив з того, що слідчим було доведено, що присутній ризик відчуження майна, передбачений абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, крім того, судом врахована можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
За змістом ст. 174 КПК України, особа, яка звернулася з клопотанням про скасування арешту майна, повинна довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, слідчому судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 21.02.2017.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя - ОСОБА_1