Справа № 183/1010/17
№ 1-кп/183/502/17
В И Р О К
іменем України
28 березня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000042 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Приморськ, Запорізької області, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця за контрактом, старшого солдата, стрільця - помічника гранатометника 2 парашутно - десантного взводу 2 парашутно - десантної роти 1 парашутно - десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:
25 березня 2013 року ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується у АДРЕСА_3 та призначено на посаду механіка - водія 2 парашутно - десантного взводу 2 парашутно - десантної роти 1 парашутно - десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) та 14 листопада 2014 року наказом № 247 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду помічника гранатометника 2 парашутно - десантного взводу 2 парашутно - десантної роти 1 парашутно - десантного батальйону.
Солдат ОСОБА_4 , будучі військовослужбовцем Збройних Сил України достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати Військову присягу ( затверджену Постановою Верховної Ради України від 6.12.1991), а також дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України , ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про Військовий обов`язок і військову службу»,ст. ст. 9, 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV, та п. п. 1, 3,7, 11, Контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладеного ОСОБА_4 , що зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги , неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку; віддано служити українському народу; сумлінно чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, зберігати державну та військову таємницю, бути пильним, хоробрим і дисциплінованим, готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, належності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків.
Однак, 04 лютого 2015 року старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), самовільно залишив розташування військової частини без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв до 28 лютого 2017 року, коли старший солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе.
Таким чином у період з 04 лютого 2015 року по 28 лютого 2017 року, старший солдат ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) без поважних причин та незаконно перебував поза межами військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), тривалістю понад один місяць.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що дійсно 04 лютого 2015 року він, нікому не повідомивши, самостійно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та поїхав додому по сімейним обставинам, оскільки взнав, що його покинула дівчина, а потім не прибув до військової частини, боячись покарання. Зрозумівши протиправність своїх дій він 01 березня 2017 року самостійно прибув до прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе. У скоєному щиро кається.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні даного злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні витягом з наказу № 197 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) про призначення солдата військової служби за контрактом ОСОБА_4 на посаду (а.п.32), наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 679, відповідно до якого, за порушення військової дисципліни, а саме самовільного залишення військової частини 04.02.2015 року стрільця - помічника гранатометника 2 парашутно - десантного взводу 2 парашутно - десантної роти 1 парашутно - десантного батальйону ОСОБА_4 позбавлено премії за лютий 2015 року та припинено нарахування і виплата грошового забезпечення (а.п.33-35), актом службового розслідування затвердженого ТВО командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 від 14.03.2017 року за фактом самовільного залишення військової частини солдата ОСОБА_4 (а.п.36-37), проведеного на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 382 (а.п.38-39), рапортом старшого лейтенанта ОСОБА_6 , у відповідності до якого встановлено, що під час перевірки особового складу 04.02.2015 року на шикуванні о 08.00 годині солдат ОСОБА_4 був відсутній, при виклику якого по мобільному зв`язку не відповідає (а.п.40), які підтверджують факт самовільного залишення солдатом ОСОБА_4 в період з 04.02.2015 року по 28 лютого 2017 року військової частини НОМЕР_1 , та стали підставою для внесення зазначеного кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування (а.п.26), у відповідності до рапорту прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України капітана юстиції ОСОБА_3 (а.п.31), після чого за дорученням військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України (а.п.27), розпочате досудове розслідування (а.п. 28) та призначено групу прокурорів від 01.03.2017 року (а.п.29-30).

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що скоєний ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачений є особою, що раніше не судима, вину визнав повністю, за місцем служби характеризується задовільно (а.п.41), на обліках у лікарів не перебуває (а.п25).

Щире каяття ОСОБА_4 визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Копію вироку ОСОБА_4 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1