Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 517/212/16-к
Номер провадження: 1-кп/511/25/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.03.2017рокум.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю прокурора - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9
потерпілої ОСОБА_10
обвинуваченого - ОСОБА_11 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бокове Любашівського району Одеської області, громадянина України, у цивільному шлюбі, має на утриманні дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого періодично по найму, маючого незакінчену середню освіту закінчив 6 класів, фактично проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 26.09.2002 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч. 3, 187 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі; 2) 26.02.2008 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 115 ч. 1, 185 ч. 2 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений з місця відбування покарання по закінченню строку 23.10.2015року
у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених п.п. 10,13 ч.2 ст.115 та ч.3 ст.153 КК України, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000051 від 10.03.2016 року та № 0000038 від 27.10.2016 року, -
В с т а н о в и в:
08.03.2016 року приблизно о 20.00год ОСОБА_11 знаходився в гостях у будинку сім`ї ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в с. Войничеве Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області, куди також прийшов місцевий мешканець ОСОБА_16 , які разом сиділи і вживали спиртні напої. Приблизно о 22.00год в ході вживання алкоголю між ОСОБА_11 та ОСОБА_16 виникла сварка, після якої вони покинули будинок та разом пішли до центру с. Войничеве Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області.
В той же вечір 08.03.2016, приблизно в 22.00-23.00, знаходячись на вулиці неподалік Будинку культури с. Войничеве Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області, в ході продовжуваної сварки, у ОСОБА_11 виник умисел на задоволення з ОСОБА_16 статевої пристрасті неприродним способом шляхом мужолозтва. У зв`язку з цим, ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_16 вступити з ним в статеві зносини, на що останній відмовився.
Однак, ОСОБА_11 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом та метою умисного вбивства, використовуючи свою фізичну перевагу, почав зривати з ОСОБА_16 одяг та наносити йому множинні удари руками та ногами в голову та різні частини тіла, від яких останній впав на землю.
Надалі, ОСОБА_11 , придушуючи опір потерпілого, продовжив наносити ОСОБА_16 удари в тулуб та обличчя, душив його за горло, а коли останній від отриманих множинних тілесних ушкоджень втратив свідомість, стягнув з нього нижню частину одягу та скоїв аногенітальний половий акт.
Одразу після вчинення полового акту, ОСОБА_11 , будучи раніше засудженим за умисне вбивство, з метою умисного протиправного заподіяння смерті, продовжив наносити численні удари руками та ногами в різні частини голови та тулубу ОСОБА_16 .
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_16 помер на місці скоєння злочину та його смерть знаходиться у прямому зв`язку з травматичним розривом серця.
Своїми протиправними діями ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_16 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 29 від 10.03.2016 множинні синці, садна обличчя, шиї, тулубу; розрив слизової оболонки в області заднього проходу на 6 годинах умовного циферблату; обширні крововиливи в м`яких тканинах голови, шиї, грудної клітини; крововилив в м`які оболонки мозку; перелом 5-10 ребер зліва, 4-8 ребер справа (прямі); розриви передньої стінки правого передсердя з крововиливом в серцеву сорочку (до 250мл). Вказані ушкодження не є небезпечними для життя в момент заподіяння, а мають незначні, швидкоплинні наслідки не більше, як 6 днів та відповідно до п. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкої тяжкості.
Субарахноїдальні крововиливи, множинні переломи ребер справа та зліва, травматичний розриву передньої стінки серця з крововиливом в порожнину серцевої сорочки згідно п. 2.1.3. «в» «л» "Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечних для життя. Травматичний розрив стінки серця заподіяний за 3-4 хвилини до настання смерті потерпілого. Розрив слизової оболонки прямої кишки в області заднього проходу могло бути заподіяне при ведені напруженого полового члена.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні вказаних злочинів не визнав, на протязі всього судового розгляду змінював покази, висував різні версії скоєного, обвинувачував у злочині інших осіб, а також пояснював що нічого не пам`ятає.
Так обвинувачений суду пояснив, що він 08 березня 2016 року зранку був вдома, потім його співмешканка ОСОБА_17 попрохала поїхати з ОСОБА_18 на масло бійку здати насіння соняшнику та забрати масло. По дорозі додому він просив у ОСОБА_19 забрати свій ДВД - програвач, але ОСОБА_19 сказав, щоб він зайшов пізніше. Приблизно о 15 15.30 годин він пішов до ОСОБА_19 , які поралися по господарству, а потім ОСОБА_19 надала йому 20 грн. та попрохала придбати пляшку вина. Він придбав 2л.вина і вони почали його випивати, оскільки було свято. Потім до них приєднався ОСОБА_20 . ДВД програвач йому так ніхто і не віддав,оскільки ОСОБА_21 напився та заснув. Потім ОСОБА_22 принесла ще 3 літри вина, які вони також випивали разом, до них приєднався ОСОБА_23 , якого на той час він не знав. Потім він попросив у ОСОБА_24 телефон та подзвонив мамі щоб привітати її зі святом, у котрій годині все відбувалося він не знає. Потім він нічого не пам`ятає, а пам`ятає тільки то, що коли прийшов додому то жінка запитала де його майка. Пояснив, що в нього інколи бувають провали в пам`яті, оскільки в дитинстві у нього була травма голови.
В подальшому обвинувачений суду пояснював, підтверджуючи попередні покази, що ОСОБА_25 під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_19 почав розповідати, що в нього забрали велосипед та його хтось побив, попросив піти з ним щоб забрати велосипед. Будь-якого скандалу чи сварки між ними не було. Надалі до них приєдналася його цивільна дружина ОСОБА_26 , вони всі разом ще трохи випили та всі вишли на вулицю. Він з ОСОБА_27 відішли від воріт та пішли за велосипедом, потім ОСОБА_27 впав та зламав огорожу. Він подумавши, що його заставлять виправляти цю огорожу, встав неподалік, звідки бачив, як батько ОСОБА_27 і ОСОБА_22 намагалися підняти ОСОБА_27 , але той чинів опір і казав що нікуди не піде. Потім вони вдвох він та ОСОБА_27 все ж таки пішли за велосипедом, йшли десь по дорозі, де зустріли ОСОБА_28 з двома чоловіками з іншого села. ОСОБА_27 чомусь почав на ОСОБА_29 сваритися, потім вони почали битися, він намагався їх розборонити, але отримав удар, впав та втратив свідомість, а коли піднявся - біля нього вже нікого не було. Коли він повернувся додому, то побачив подряпини на своїй голові, шиї та руці. Він ліг відпочивати, а коли проснувся, ОСОБА_30 сказала, що він прийшов увечері. Що з ним відбувалося він їй не розповідав, оскільки погано себе почував і знову ліг спати. Далі, 10.03.2016 року до нього в городі підійшла ОСОБА_26 і почала на нього кричати і питати навіщо він вбив ОСОБА_27 , при цьому вона сказала, що хтось їй зателефонував і повідомив що біля пам`ятника знайшли труп ОСОБА_31 . Приблизно о 15 чи 16 годині до нього підійшли два співробітника поліції і запитали де він був 08 березня 2016 року, на що він відповів що був у ОСОБА_19 та розповів, що випиваючи познайомився зі ОСОБА_23 . Потім він разом з поліцейськими пішов до ОСОБА_19 і там ОСОБА_32 почала показувати на нього і кричати, що це він убив ОСОБА_27 . Потім вони повели його на місце події, потім в сільську раду, де було багато співробітників поліції та прокурор. Вони почали на нього психологічно впливати, зазначаючи, що окрім нього це вбивство ніхто інший скоїти не міг, пропонували йому у всьому дізнатися, погрожуючи фізичною розправою з його жінкою ( ОСОБА_30 ), також погрожували пістолетом та казали, що підкинуть йому наркотики. Йому нічого не залишалося як вигадати та розповісти того що не було насправді, тільки щоб вони залишили його та його вагітну дружину в покої. Він намагався працівникам поліції розповісти, що до цього може бути причетний ОСОБА_33 , однак вони не хотіли його чути і на папері писали те, що їм було вигідно. Надалі, вони наділи на нього кайданки та повели додому, де дружина його покормила, після чого вони відвели його до райвідділу, де протримали до 12 березня 2016 року. Йому постійно давали підписувати якісь документи, він їх підписував, не читаючи, оскільки не вміє читати. Він ОСОБА_34 не вбивав та не ґвалтував, на досудовому слідстві взяв провину на себе, оскільки його залякали.
Окрім того, обвинувачений вказував про причетність до вказаного вбивства ОСОБА_35 та його друзів, оскільки він їх впізнав на місці події та з якими у потерпілого були неприязнені стосунки. Також зазначав про причетність до скоєного інших невідомих осіб.
Окрім того, після відновлення судового слідства, обвинувачений повідомив суд, що йому відомо про те, що до вказаного вбивства можуть бути причетні і батьки загиблого, оскільки є свідки того, що батьки вже один раз намагалися втопити ОСОБА_27 у ванній, тому ОСОБА_36 побоювався та не бажав в той вечір йти додому, при цьому будь-які призвіща свідків суду не називав та будь-яких клопотань не заявляв.
Таким чином, в своїх показах обвинувачений повністю заперечував свою причетність до вказаних злочинів. Такі показання обвинуваченого, суд оцінює критично, вважає, що обвинувачений дає їх з метою свого захисту, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема поясненнями свідків, потерпілої та дослідженими письмовими доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що загиблий ОСОБА_23 був її рідним сином. Пояснила суду, що син був не скандальним, тихим. В той день - 08.03.2016 син ввечері пішов з дому і більше не повернувся. Наступного дня, коли вона побачила що сина не має, то почала з чоловіком його шукати. Їм з телефону ОСОБА_27 зателефонувала жінка на ім`я ОСОБА_37 і сказала, що цей телефон вона знайшли в грязі біля пам`ятника. Біля пам`ятника чоловік знайшов розкидані речі сина, а потім знайшли і труп, закиданий листями та сміттям, нижня частина тулубу його була оголена. Вони одразу викликали міліцію, співробітники якої приїхали з собакою, яка одразу вскочила на ОСОБА_38 і той зізнався що це він вбив їхнього сина. Велосипеда біля трупу не було. В ході слідства вона впізнала одяг сина.
Окрім того, потерпіла суду пояснювала, що ОСОБА_39 не міг бути причетним до вбивства сина, оскільки вони були як брати та між ними ніколи ніяких сварок не було.
Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні, пояснив, що він є батьком загиблого ОСОБА_23 . Щодо подій 08 березня 2016 року, повідомив, що він в цей день з дому нікуди не виходив, оскільки трішки випив. Син також вдень був дома, а потім десь пішов, куди він не знає, т.я. він його не запитував, однак додому не повернувся. Вони з дружиною почали його шукати, ходили по сусідах, запитували, та з`ясували, що 08 березня його бачили в хаті у ОСОБА_19 . Потім, 10 березня 2016 року він самостійно знайшов труп сина біля пам`ятника, який був під кущами, накритий курткою і сміттям. Коли вони з дружиною намагалися розшукати ОСОБА_27 , він проходив по вулиці, де знаходиться той пам`ятник, але труп не бачили, оскільки він був у другому рядку кущів та відразу його помітити було неможливо.
Свідок ОСОБА_41 , суду пояснила, що вона є громадською дружиною обвинуваченого ОСОБА_42 . Вдень 08.03 2016 року ОСОБА_43 та ОСОБА_44 були на масло бойні, потім приїхали до дому до ОСОБА_19 , де святкували та пили. Коли вона прийшла до ОСОБА_19 додому, в хаті ОСОБА_19 були ОСОБА_36 , ОСОБА_38 та ОСОБА_22 , а ОСОБА_44 спав п`яний. Коли вона прийшла до ОСОБА_19 , то ОСОБА_38 був одягнутий тільки в брюки, красну майку та куртку; всі інші речі а саме два светра та футболку він зняв, а вона коли йшла додому то їх забрала. Пізніше ОСОБА_23 і ОСОБА_38 вийшли, а вона з ОСОБА_45 зразу вийшли за ними. Біля 23-20год дуже п`яні ОСОБА_38 в обнімку зі ОСОБА_34 пішли в сторону клуба в центр села, а вона з ОСОБА_46 пішли по домам. ОСОБА_38 прийшов додому геть п`яний біля 03.00-03.30 год. ночі, у нього з носу текла кров, і руки були в крові. Він сказав що подрався, але не сказав з ким і відразу ліг спати. Коли він повернувся додому, то на ньому були чорні штани, тепла синя куртка, черевики, але на ньому не було червоної майки. 9 березня ОСОБА_38 проспав увесь день, а 10 березня вона дізналася, що знайшли вбитого ОСОБА_27 . Біля 16.30 год. поліція забрала ОСОБА_38 , потім привезли його додому, щоб він поїв та перевдягнувся. ОСОБА_38 в той момент був в наручниках. На другий день вона впізнала речі в поліції майку червону, яка була одягнута на ОСОБА_38 08.03.2016 року. Майку вона впізнала, тому що вказана майка раніше належала її покійному чоловіку. Про те, що вона може впізнати червону майку її покійного чоловіка, вона розповідала слідчому, т.я. вона особисто її придбала. На майці крові не було, вона була порвана. Окрім того пояснювала, що ніякого тиску на неї з боку співробітників не було ні під час знаходження ОСОБА_38 вдома, а ні під час інших слідчих дій за її участю.
Свідок ОСОБА_47 суду пояснила, що 08.03.2016 року вдень її чоловік ОСОБА_48 та ОСОБА_38 їздили на маслобійку. Того ж вечора ОСОБА_38 прийшов за ДВД- програвачем, але вона йому відмовила. Потім ОСОБА_38 з її чоловіком випили, чоловік трохи посідів та пішов спати. Біля 23-00год прийшов ОСОБА_23 , який був пішки без велосипеду, а потім - ОСОБА_26 . Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_38 та ОСОБА_34 виник конфлікт, т.я. ОСОБА_38 став чіплятися до ОСОБА_27 та грубо засунув останньому кусок м`яса до роту, але ОСОБА_34 не відреагував. Вона побігла до батьків ОСОБА_23 додому, щоб останні забрали сина, т.я. він був п`яний. Але батьки нічого не зробили, оскільки ОСОБА_40 теж був трошки нетверезий. Вона бачила, як ОСОБА_38 разом з ОСОБА_49 пішли в сторону клуба, при цьому ОСОБА_38 взяв ОСОБА_27 за шию по дружньому, а вони разом з ОСОБА_17 пішли по домам. Більше ОСОБА_50 вона не бачила, а від сусідів дізналася що останнього вбили.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що вдень 08.03.2016 року він та ОСОБА_38 їздили на маслобійню за олією, а коли повернулися додому то випили вина у ОСОБА_51 вдома. Того ж вечора, коли вже було темно, до них до дому прийшов ОСОБА_38 , з яким він, його дружина випили ще вина та він пішов спати. Він не пам`ятає при ньому приходив ОСОБА_23 чи ні, оскільки був п`яний. Коли прокинувся вранці, то дізнався що ОСОБА_23 зник. Зазначав, що ОСОБА_38 в той день був одягнений в красну футболку та в нього був мобільний телефон «Самсунг», який він бачив коли вони разом їхали до маслобіки. Окрім того суду пояснив, що зі слів жінки йому відомо, що коли прийшов ОСОБА_34 , ОСОБА_38 почав останньому нагло пхати м`ясо до роту, а в подальшому відмовився йти з ОСОБА_17 додому, а пішов зі ОСОБА_34 в іншій бік.
Свідок ОСОБА_52 суду пояснила, що вона живе в центрі села Войничево біля пам`ятника. 08.03.2016 року біля 22:00-23:00год вона чула біля свого дома крики одного чоловіка, при цьому дуже гавкали та рвалися собаки, але вона злякалася та побоялася вийти на вулицю. Коли 09.03.2016 року вона вийшла на вулицю, то біля своєї дільниці знайшла мобільний телефон «Нокія», з якого подзвонила племінниці ОСОБА_34 та зазначила, що знайшла телефон ОСОБА_27 . Окрім того вона ще знайшла батарею для мобільного телефону «Самсунг», калошу та на сараї речі рябу сорочку та тільняшку, які були всі в крові.
Свідок ОСОБА_53 суду пояснив, що він був запрошений в якості понятого при проведенні слідчого експерименту, на якому були присутні слідчий, прокурор, другий понятий, підозрюваний та його адвокат. Сам ОСОБА_11 вів себе спокійно, вільно все розповідав і показував про бійку біля пам`ятника, як здоганяв потерпілого, де перекидав останнього через цементні блоки та як загорнув тіло ОСОБА_34 листями. Також свідок зазначив, що будь-якого тиску на обвинуваченого ніхто не здійснював, ОСОБА_38 сам все розповідав вільно та добровільно, при цьому ніяких провалів в пам`яті у нього не було. Зазначав, що на його запитання за що обвинувачений вбив, останній надав відповідь: «просто так».
Свідок ОСОБА_54 суду пояснив, що він був понятим при впізнанні свідком ОСОБА_30 червоної майки. Пояснював, що під час впізнання були присутні слідчий, інший понятий та свідок. Свідок самостійно впізнала вказану річ, яка була забруднена. Протокол він підписав, при цьому ніякого тиску на свідка не здійснювалося.
Свідок ОСОБА_55 , суду пояснила, що вона працює охоронником у школі, яка знаходиться в центрі села Войничево біля пам`ятника. 08 березня 2016 року вона була на роботі, але будь-яких криків не чула та особисто нічого не бачила. 10 березня 2016 року, коли вона йшла на роботу, то побачила поліцію и багато машин біля клубу і тоді дізналася про вбивство. Покійного ОСОБА_23 вона знала, він був дуже доброю людиною, нічого поганого про нього сказати не може. Від школярів чи інших співробітників школи про вбивство нічого не чула.
Свідок ОСОБА_56 , секретар сільської ради з 2010 року, суду пояснила, що ОСОБА_38 з восени 2015 року живе в їхньому селі, скарг від мешканців не надходило. У листопаді 2015 року до неї вночі приходив ОСОБА_38 , побив їй вікна. 08 березня 2016 року коли вона йшла на працю, то бачила плями крові по Центральній вулиці на повороті до пам`ятника, а коли йшла на обід то їй сказали, що вбили ОСОБА_23 . Їй не відомо хто вбив ОСОБА_27 . 09 березня 2016 року вона бачила ОСОБА_38 в сільській раді, його привів дільничний ОСОБА_57 на допит. Дільничний був сам, ждали поки приїдуть співробітники, які будуть його допитувати. Після чого вона пішла, а у сусідньому кабінеті знаходився голова сільської ради.
Свідок ОСОБА_58 суду пояснив, що він був понятим під час проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_38 . Обвинувачений ОСОБА_38 самостійно сам на манекені все показував, як бив потерпілого, таскав його, ніхто його не примушував це робити. Він пам`ятає, що ОСОБА_38 показував, як він доганяв потерпілого, потім штовхнув, зняв з нього одежу та перетаскав його через бетонну плиту, блоки, які десь 70см. у висоту та знаходяться біля школи.. ОСОБА_38 розповідав, що чоловік до нього намагався приставати 2 рази. ОСОБА_38 зазначав, що бив потерпілого кулаками, руками в груди, потім потерпілий впав, більш детально він нічого не пам`ятає. При проведенні слідчого експерименту, ніякого тиску ні на кого не було, постійно було присутні два понятих та проводилася відео фіксація та фотозйомка.
Свідок ОСОБА_59 суду пояснила, що вона працює головою Войничевської сільради, ОСОБА_38 в судовому засіданні вона бачить перший раз. Окрім того суду пояснила, що 09 березня 2016 року приблизно в обідній час до неї приїхали батьки ОСОБА_34 та сказали, що вбили їх сина біля пам`ятника, попросили, щоб викликала поліцію, поліція приїхала через час. Спочатку приїхали дільничні, потім прокурор, а за ними інші. Спитали її де можливо провести опитування, вона указала на приміщення сільської ради в кабінеті секретаря. Довідки та характеристики на ОСОБА_38 , які складала секретар, якого вона знає лише зі її слів, вона дійсно підписувала. При проведенні опитування вона з кабінету голови не виходила, криків при допиті не було, а після того як все закінчилось вони з прибиральницею закрили з нею сільську раду і пішли додому. За ОСОБА_60 вона ніколи нічого поганого не чула та не помічала. На ОСОБА_38 також ніяких заяв до сільської ради не надходило. Загиблий ОСОБА_34 був розумово відсталим, погано навчався в школі, іноді і випивав, як усі. Що стосується ОСОБА_61 , то вона спочатку перебувала у цивільних відносинах зі своїм чоловіком, сім`я була неблагополучна, її чоловік повісився, а приблизно через півроку ОСОБА_17 познайомилась через Інтернет з чоловіком, який приїхав до неї з місць позбавлення волі, це був ОСОБА_38 . Сім`я ОСОБА_30 алкоголь не вживає, діти доглянуті, скарг не надходило, в сільську раду приходять лише за довідками.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_11 в скоєнні вказаних злочинів повністю підтверджується зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Так, згідно рапорту чергового Фрунзівського ВП від 10.03.2016р., що 10.03.3016 р. об 14-00год надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_59 про те, що біля 14-00год в с. Войничево Фрунзівського району біля пам`ятника жалобливій матері виявлено труп ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 126).
Витягом з кримінального провадження №0000051 з якого вбачається, що 10.03.2016 року в ЄРДР внесено запис про злочин, що кваліфікований за ст.115 ч.1 КК України , згідно якого правова кваліфікація вказаного злочину надалі була змінена з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 115 ч. 2 п. 13 КК України (т. 1 а.с. 2).

Згідно протоколу огляду місця події від 10.03.2016 року з фото таблицею до нього вбачається, що 10.03.2016 року біля автобусної зупинки та біля пам`ятника в центрі села Войничево Фрунзівського району між дерев та кущів було виявлено оголений труп чоловічої статі. Труп знаходиться в положенні лежачі на лівому боці, права нижня кінцівка витягнута під прямим кутом до тулуба, ліва верхня кінцівка знаходиться під тулубом, права кінцівка зігнута в ліктьовому суглобі та прикрита сміттям. Біля трупу знаходиться бетонний блок, який має нашарування бурого кольору. На відстані 2,20м від блоку знайдений фрагмент ременя, який має сліди механічного розриву. На відстані 2-х метрів від ременя в хаотичному порядку розкиданий одяг, а саме: брюки чорного кольору, сорочка темного кольору клітчата, сумочка від телефону, калоша, нижня білизна темного кольору. На вказаній земельній ділянці існують сліди боротьби у вигляді зрихленого грунту. На відстані 1,5 метрів від одягу виявлено інші два фрагмента ременя з нашаруванням бурого кольору. На відстані 38м. від зупинки знаходиться кам`яна споруда, біля якої на різній відстані було виявлено акумуляторну батарею «Самсунг» чорного кольору, фрагмент скла з нашаруванням бурого кольору. Окрім того, на відстані 7 м від вказаної споруди знаходиться сарай, на даху якого виявлено футболку червоного кольору з плямами бурого кольору, фрагмент клітчатої сорочки темного кольору та майку з полосами синього та темного кольору з плямами бурого кольору; взуття калоша на праву ногу зі слідами бурого кольору. З місця події було вилучено: фрагмент скла; батарея мобільного телефону «Самсунг», 3 фрагменти ременя; камінь, майка червоного кольору; тільняшка, сорочка, взуття, фрагмент сорочки, спортивні штани, шкарпетки, всі вказані речі окрім батарей мали на собі нашарування речовини бурого кольору (т. 1 а.с. 129-133, 134-166).
Згідно протоколу огляду трупа від 10.03.2016 року, в ході проведення огляду трупу встановлено, що труп лежить на лівому боці, при цьому права нижня кінцівка витягнута під прямим кутом до тулуба, ліва верхня кінцівка знаходиться під тулубом та зігнута в ліктьовому суглобі, права кінцівка зігнута в ліктьовому суглобі, ліва нижня кінцівка зігнута в колінному суглобі і підведена до животу. На трупі є одяг: светр темно синього кольору та на трупі виявлені наступні ушкодження: в області обличчя множинні синці темно-синього кольору, в області грудної клітини зліва два темно-синіх крововиливи 20х20см; на рівні правової реберної дуги синець 7х2см; в області спини, ягодиць з права і ліва множинні садна від 2х2см до 4х4см (т. 1 а.с. 167-168).

Зазначений огляд та вилучення речей загиблого ОСОБА_16 проводився на підставі письмового дозволу його мати ОСОБА_10 (т.1 а.к.п.127).
У відповідності до лікарського свідоцтва про смерть № 29 від 11.03.2016 року причина смерті ОСОБА_16 є тампонада серця, травма серця та закрита травма тулубу, дата травми 08.03.2016 року (т. 1 л.д. 171).

Загиблий ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був спокійним, врівноваженим, від сусідів та жителів села скарг на його адресу не надходило (т. 1 а.с. 169, 170).

Цивільна дружина ОСОБА_11 ОСОБА_41 надала добровільну письмову згоду на вилучення та подальше дослідження речей ОСОБА_11 , в яких він був одягнений 08.03.2016 року (т.1 а.к.п.128).

Актом про застосування службової собаки від 10.03.2016 року підтверджується, що обнюхав речі потерпілого собака підійшла до ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 172).

Згідно протоколу отримання добровільно наданого предмету від 11.03.2016 року ОСОБА_62 добровільно видав працівникам поліції брюки та куртку чорного кольору, які він підібрав 09.03.2016 року біля пам`ятнику та заніс до себе додому (т. 1 а.с. 173).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11.03.2016 року з фото таблицею до нього, згідно якого ОСОБА_41 впізнала майку червоного кольору як таку, що належить її співмешканцю ОСОБА_11 , а раніше належала її покійному чоловіку (т. 1 а.с. 174-177).

Висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_16 № 29 від 02.04.2016 року підтверджується, що смерть останнього наступила від тампонади серця виливної крові та знаходиться в прямому зв`язку з травматичним розривом серця, смерть наступила більше як 2-3 доби потому. При дослідженні трупа виявлені наступні ушкодження: множинні синці садна обличчя, шиї, тулубу; розрив слизової оболонки в області заднього проходу на 6 годинах умовного циферблату; обширні крововиливи в м`яких тканинах голови, шиї, грудної клітини; крововилив в м`яких оболонках мозку; переломи 5-10 ребер зліва, 4-8 ребер справа (прямі); розриви передньої стінки правого передсердя з крововиливом в серцеву сорочку (до 250мл). Синці, садна обличчя, грудної клітини заподіяні при множинних діях тупого предмета в дані частини тіла, якими могли бути кулаки, ноги взуті, рука вооружена палкою та іншими предметами. Садна шиї заподіяні пальцями кисти при здавлені шиї. Дані ушкодження не є небезпечними для життя в момент заподіяння, а мають незначні, швидкоплинні наслідки не більше як 6 днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Субарахноїдальні крововиливи, множинні переломи ребер справа та зліва, травматичний розрив передньої стінки серця з крововиливом в порожнину серцевої сорочки могли бути заподіяні при множинних діях тупих предметів в область голови та грудної клітини. Вказані ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечних для життя. Травматичний розрив стінки серця заподіяний за 3-4хв до настання смерті потерпілого. Розрив слизової оболонки прямої кишки в області заднього проходу могло бути заподіяне при ведені напруженого полового члена. В крові трупа виявлено 1,95% етилового спирту, але вказані дані мають відносне значення, оскільки кров доставлена в гнильному стані (т. 1 а.с. 178-179).

Згідно Акту судово-медичного дослідження № 1185/29 від 18.03.2016 року при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_16 виявлений етиловий спирт у концентрації 1,95% (т. 1 а.с. 180).

Діагноз смерті ОСОБА_16 , а саме: розрив серця, легенів, множинні переломи ребер підтверджений Актом судово-медичного-гістологічного дослідження від 18.03.2016 року. (т. 1 а.с. 181-182).

Згідно Акту судово-медичного дослідження № 26/29 від 21.03.2016р. на двох тампонах з вмістом прямої кишки трупа ОСОБА_16 сперматозоїди не знайдені (т. 1 а.к.п.. 183).

При проведені додаткової судово-медичної експертизи, з`ясовано, що на тілі та в області статевих органів ОСОБА_11 яких-небудь пошкоджень не виявлено; при судово-імунологічному дослідженні в мазках-відбитках та двох тампонах-змивах з головки статевого члену ОСОБА_11 знайдені елементи калових мас, епітеліальні клітини багатошарового плоского не зроговілого епітелію, що не виключає можливості вступу ОСОБА_11 у статевий контакт з потерпілим в збоченому виді (тобто в задній прохід) на що вказує розрив слизової оболонки в області заднього проходу прямої кишки, а також наявність калових мас в області головки статевого члена ОСОБА_11 , що підтверджується висновком експерта №9 від 02.04.2016 року (т. 1 а.к.п.184-185)

В судовому засіданні допитаний та попереджений про кримінальну відповідальність судмедексперт ОСОБА_63 повністю підтвердив наданий ним висновок та суду пояснив, що він проводив судово-медичну експертизу трупа Стукало, в результаті якої встановив причини його смерті, механізм утворення тяжких тілесних ушкоджень, зґвалтування. Також оглядав ОСОБА_38 , в результаті чого у нього тілесних ушкоджень не виявив, брав мазки з його полового члена, які надав на біологічні дослідження. Окрім того пояснював, що наявність калових мас на половому члені у підозрюваного і садни в області заднього проходу потерпілого вказують на те, що вказані ушкодження отримані при введені напруженого полового члена, при цьому сперматозоїдів не знайдено. Перед смертю потерпілий міг знаходитись у несвідомому стані. Садни в області сідниць вказують про насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом. . Садни на спині говорять про те, що труп волочили. Труп у верхній частині тіла був одягнутий, а поясниця та нижня частина були без одягу. Половий контакт був у вигляді мужолозтва. Вказував, що смерть наступила після нанесення тілесних пошкоджень протягом 3-4 хв. саме за 2-3 доби до проведення дослідження, а тому день смерті відповідає матеріалам кримінального провадження та може відповідати саме 8 березня 2016 року, оскільки було холодна пора року.

Також вступ ОСОБА_11 у статевий контакт з потерпілим підтверджується актом судово-медичного дослідження (обстеження) №163 від 23.03.2016року, згідно якого в мазках-відбитках та двох тампонах-змивах з головки статевого члену ОСОБА_11 знайдені в невеликій кількості елементи калових мас, які не підлягають подальшій ідентифікації; а також виявлені епітеліальні клітини та встановлена їх належність особі чоловічої генетичної статі (т. 1 а.к.п.187-188)

Згідно акту судово-медичного дослідження №25 від 21.03.2016року, в двох марлевих тампонах з вмістом ротової порожнини ОСОБА_11 , сперматозоїди не знайдені (т. 1 а.к.п.186)

За підсумками всіх проведених судово-медичних імунологічних експертиз було встановлено, що кров ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО. При визначені групової приналежності гемолізованої крові трупа ОСОБА_16 , виявлений антиген В, властивий групі В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО.

В судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено висновком експерта №9 від 02.04.2016 року (т. 1 а.к.п.184-185), що у ОСОБА_11 будь-яких пошкоджень із зовнішньою кровотечею не виявлено.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 30.04.2016 року з фото таблицею до нього, згідно якого ОСОБА_10 впізнала брюки чорного кольору, взуття, тільняшку, сорочку, спортивні штани, фрагменти ременю, нижню білизну як такі, що належали її покійному сину ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 215-216, 217-221).

Отже, висновком експерта №273 від 15.04.2016 року, підтверджується наявність крові ОСОБА_11 в тому числі і на речах загиблого ОСОБА_16 , згідно яких кров виявлена на чоловічих: рубашці, лівому рукаві від неї, спортивних брюках, майці-тільняшці, парі напівчоботів, 3-х фрагментах ременя, а також на фрагменті скла, грудочках каміння, вилучених під час проведення огляду місця події 10.03.2016 року, (т. 1 а.к.п 190-195).

Окрім того, кров ОСОБА_16 знайдена на чоловічій майці підозрюваного ОСОБА_11 , що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 261 від 15.04.2016 року (т. 1 а.к.п. 197-199).

Кров ОСОБА_11 знайдена в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук потерпілого ОСОБА_16 , що знайшло відображення у висновку судово-медичної цитологічної експертизі № 168 від 06.04.2016 року (т. 1 а.к.п. 201-203).

Виходячи, з висновку експерта №282 від 20.04.2016 року - на чоловічих брюках потерпілого ОСОБА_16 знайдено кров ОСОБА_11 ; на чоловічій куртці потерпілого ОСОБА_16 крові не знайдено (т. 1 а.к.п.205-208).

Всі досліджені особисті речі ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , зразки їх нігтів, фрагменти скла, скол каменю, батарея мобільного телефону були оглянуті та залучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів (т. 1 а.к.п. 222-229).

Причетність до вчиненого злочину ОСОБА_11 підтвердив також 14.03.2016 року при проведенні слідчого експерименту, підтвердженого протоколом слідчого експерименту з фототаблицями від 14.03.2016 року за участю підозрюваного, в ході якого ОСОБА_11 на місці події детально розказав і показав як наносив удари потерпілому, де останній впав, де загубив свої речі, як він особисто скоїв вбивство ОСОБА_36 , як потім його присипав листям (т. 1 а.к.п. 248-251 та фототаблицею до нього т. 1 а.к.п. 252-263).

Вказана слідча дія була проведена з дотриманням вимог законодавства у присутності понятих, захисника підозрюваного та інспектора криміналіста, при цьому в тому числі і ОСОБА_11 було роз`яснено його права. Окрім того, вказана слідча дія фіксувалася за допомогою видеокамери та всі події зафіксовані на DVD-R носії, який є речовим доказом по справі (т. 1 а.к.п. 266), вказаний носій був відтворений судом у повному обсязі та фактично відповідає змісту зазначеного протоколу, будь-яких порушень вимог законодавства не містить (т. 1 а.с. 264).

Сумніви щодо осудності ОСОБА_11 у суду відсутні, оскільки згідно висновку стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №43 від 19.04.2016року останній психічним захворюванням не страждав і не страждає, ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, повністю усвідомлював свої дії та керував ними. На медичному обліку як психічно хворий він не перебуває. Окрім того, згідно вказаної експертизи у ОСОБА_11 рівень інтелекту відповідає середній нормі для його вікової групи, у нього не має жодних порушень когнітивних процесів, уваги і пам`яті. Виявляються «загострення» характерологічних рис по нестійкому типу, проте зазначені особистісні особливості не знижували підконтрольність його поведінки свідомості і не визначали вчинення інкримінованого йому діяння, він міг розуміти характер скоєних ним дій, міг прогнозувати їх можливі наслідки. У момент здійснення інкримінованого йому діяння, ОСОБА_11 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, яке спотворює «физиологичность» протікання психічних процесів і, тим, самим, виключає можливість виникнення фізіологічного афекту. ОСОБА_11 в момент здійснення інкримінованого йому діяння не перебував у якомусь емоційному стані, яке могло б суттєво вплинути на його поведінку, знижувати здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, передбачати їх наслідки. Крім того, ОСОБА_11 на хронічний психічний розлад, недоумство, інший, в тому числі тимчасовий розлад психічної діяльності, не страждав і не страждає, у зв`язку з чим ОСОБА_11 був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. (т. 1 а.к.п.209-214)

Під час відбування ОСОБА_11 покарання в місцях позбавлення волі до співробітників оперативного відділу неодноразово надходила інформація про характерні гомосексуальні нахили останнього, що підтверджується листом Одеської виправної колонії № 14 УДПСУ № 1/17/6914 від 05.10.2016 року (т. 2 а.к.п. 32).

Окрім того, згідно характеристики начальника установи ОВК УДПтС України в Одеській області № 14 ОСОБА_11 за період відбування покарання характеризується негативно, за допущені порушення 13 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності (т. 2 а.к.п. 33-35).

Судом проводилася перевірка доводів обвинуваченого та захисту щодо порушення права на захист обвинуваченого та недотримання норм кримінально-процесуального законодавства під час затримання обвинуваченого та проведення впізнання речей.
Так, обвинувачений вказував, що всі слідчі дії здійснювалися з порушеннями норм кримінального процесуального законодавства та порушенням права на захист, слідчий експеримент з його участю він також проводив під примусом, він показував і розказував все те, що йому говорив слідчий. Зазначав, що права його були грубо порушені під час його затримання, оскільки його затримали 10.03.2016р. без складання протоколу про затримання, підозру йому оголосили 11.03.2016 току після спливу 24 годин, а питання про його затримання та арешт було вирішено тільки 12.03.2016 року в суді.
Також захистом наголошувалося на тому, що незаконно, без жодного процесуального документу та безпідставно з 10 по 12 березня 2016 року до обвинуваченого були застосовані спецзасоби кайданки, в яких він знаходився та утримувався в відділу поліції, будучи прикованим до батареї.
Окрім того, захисником обвинуваченого зазначалося про недозволені методи слідства здійснення психологічного та фізичного тиску на ОСОБА_11 та можливості притягнення до відповідальності його цивільної дружини ОСОБА_30 за підкинуті наркотики.

У відповідності до частини 1 та 2 ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Так, посилання захисту та ОСОБА_11 на застосування відносно останнього фізичного тиску та побиття з боку співробітників органу досудового розслідування з метою примусу надати необхідні їм показання не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах кримінального провадження, суд їх оцінює критично, вказані доводи до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом з огляду на наступне.

З протоколу проведення слідчого експерименту вбачається, що обвинувачений добровільно надавав показання про обставини вчинення злочину, розповідаючи про деталі його вчинення, йому було забезпечено присутність захисника та понятих, скарг на застосування відносно нього фізичного тиску під час слідчого експерименту та в подальшому під час досудового розслідування ані захиснику, ані прокурору, ані слідчому судді не надходили.

Між тим, тільки під час знаходження справи в суді (майже після спливу 4-х місяців, а саме 15.09.2016 року) захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_9 була надіслана скарга щодо неправомірних дій співробітників Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_11 , його неправомірного затримання та застосування кайданок (т. 2 а.к.п. 181-182).

Листами прокуратури Одеської області від 31.08.2016р., Національної поліції України Департаменту внутрішньої безпеки УВБ в Одеській області від 08.09.2016р. та від 27.09.2016 року; Слідчим відділом Головного управління національної поліції в Одеській області від 10.10.2016р. ОСОБА_11 повідомлялося про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР відносно працівників поліції по факту незаконного тиску та затримання останнього, в разі незгоди з рішенням пропонувалося оскаржити його у встановленому законом порядку (т. 1 а.к.п. 267-271).

Вказане питання також було предметом ретельної перевірки з боку Головного управління Національної поліції в Одеській області, за висновками якого встановлено, що в ході проведення слідчих розшукових заходів працівниками Фрунзівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області було встановлено, що до скоєння вбивства ОСОБА_16 може бути причетний ОСОБА_11 , якого 11.03.2016 року було затримано та доставлено до чергової частини Фрунзівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, де його було супроводжено до службового кабінету слідчого ОСОБА_64 , який в присутності прокурора ОСОБА_7 та призначеного адвоката ОСОБА_65 допитав ОСОБА_11 та повідомив останньому про підозру у скоєнні злочину, передбаченому ст. 115 ч. 1 КК України. Під час допиту ОСОБА_11 та інших слідчих дій працівниками поліції постійно проводилася відеозйомка. 12.03.2016 року ухвалою Фрунзівського районного суду відносно ОСОБА_11 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, того ж дня о 15:00 ОСОБА_11 був доставлений до ІТТ Роздільнянського ВП ГУНП, де йому було проведено первинне медичне обстеження, згідно якого ніяких тілесних ушкоджень у останнього виявлено не було, про що було зроблено відповідний запис до журналу первинного медичного обстеження осіб, які утримуються в ІТТ за № 63. При цьому ОСОБА_11 ніяких скарг на погане самопочуття або погіршення здоров`я не заявляв. О 18:55 ОСОБА_11 був поміщений до ОСІ № 21 , де був зареєстрований у журналі обліку доставлених за № 1263, оглянутий лікарями, які ніяких тілесних ушкоджень не виявили, про що було зроблено відповідний запис до журналу первинного медичного обстеження осіб поміщених в ОСІ № 21. При цьому ОСОБА_11 також ніяких скарг відносно працівників поліції не заявляв. Опитані працівники Захарівського ВП зазначили, що під час затримання, доставлення та перебування ОСОБА_11 у Фрунзівському ВП ніяких неправомірних дій, в тому числі побиття, знущання, погроз, психологічного впливу відносно останнього не здійснювалося, усі слідчі дії здійснювалися за участю прокурора, адвоката та з проведенням аудіо відеозапису на технічні записи (т. 2 а.к.п. 179-226).

Згідно листа Головного управління національної поліції в Одеській області № 9/6499/2 від 07.12.2016р. проведеною перевіркою встановлено, що відомості про безпідставне затримання та знаходження ОСОБА_11 в Захарівському ВП Роздільнянського ВП ГУНП в період з 10.03.2016 року по 12.03.2016 року, де шляхом погроз та побиття змусили зізнатися ОСОБА_11 у злочині, не знайшли свого підтвердження (т. 2 а.к.п. 128).

Більш того, в матеріалах справи наявні письмові докази, а саме копія Журналу первинного обстеження осіб, які тримаються в ІТТ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області та медичної документації, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_11 при перебуванні в ізоляторі тимчасового тримання в м. Роздільна та установі попереднього ув`язнення м.Одеси у період проведення слідчих дій скарг на здоров`я не заявляв, тілесні ушкодження були відсутні, мав діагноз «здоров», утриматися під вартою може (т.2 а.с.217-218, 219-220, 233-235).

Також зазначене вище підтверджується і ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 12.03.2016 року, згідно якої під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_11 слідчому судді про будь-який наявний тиск відносно себе або інших осіб не повідомляв, на стан свого почуття не скаржився, а навіть не заперечував про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в подальшому вказаний запобіжний захід не оскаржував (т.1 а.к.п. 246-247).

Оскільки статтею 216 ч. 6 КПК України передбачений обов`язок слідчого судді забезпечення невідкладного проведення судово-медичного обстеження особи; доручення відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; або вжиття необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством навіть без наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної установі.

Однак, згідно ухвали слідчого судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 12.03.2016 року під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_11 слідчому судді про будь-який наявний тиск відносно себе або інших осіб не повідомляв, на стан свого почуття не скаржився, а навіть не заперечував про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в подальшому вказаний запобіжний захід не оскаржував. Тому суд вважає, що під час доставки до відділу поліції та затримання ОСОБА_11 будь-які вимоги закону порушені не були та недозволені методи відносно нього не застосовувалися.

Щодо показів свідка ОСОБА_30 в частині затримання ОСОБА_11 10.03.2016 року та наявності на ОСОБА_11 10.03.2016 року кайданок, то вказані свідчення суд до уваги не приймає, оскільки будь-якими іншими об`єктивними доказами вказані свідчення під час судового розгляду свого підтвердження не знайшли, дружина обвинуваченого, будучи необізнаною, могла помилятися щодо застосування або не застосування вказаних заходів відносно чоловіка, тому сукупність всіх інших доказів не дозволяє суду одні вказані свідчення зацікавленої особи покласти в основу вироку.

Доводи захисту про те, що фактично ОСОБА_11 був вимушений проти власної волі залишатися поряд з уповноваженими службовими особами поліції, також жодними об`єктивними даними не підтверджено.
На перевірку доводів обвинуваченого ОСОБА_11 щодо застосування відносно нього незаконних дій та фізичного впливу слідчим, в судовому засіданні був також допитаний свідок ОСОБА_66 , якій суду пояснив що він працює слідчим Захарівського ВП (бувшого Фрунзівського). Йому відомо, що 10.03.2016 року було порушено справу за фактом вбивства, а не відносно конкретної особи. В подальшому, в ході обходу та шляхом усного опитування односельців, було встановлено що до вбивства ОСОБА_16 може бути причетний житель села Войничево - ОСОБА_11 . Після перевірки цих відомостей, а також після роботи службового собаки, який також привів до ОСОБА_38 , вони прибули до домоволодіння останнього, де ОСОБА_11 одразу зізнався в тому що він вбив ОСОБА_16 . Після чого, вже в райвідділі, 11.03.2016 року йому було повідомлено про підозру. В ході досудового розслідування при першому допиті в якості підозрюваного ОСОБА_38 свою вину визнавав. При допитах ОСОБА_38 постійно був присутній захисник, якого залучили через центр безоплатної допомоги та прокурор, ніякого впливу на ОСОБА_38 не здійснювалось, крім того, при допиті проводилась відео фіксація. При проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 останній давав чіткі та послідовні покази, а також показував за допомогою манекену, як наносив удари та перетягував через бетонні плити ОСОБА_16 . Також свідок ОСОБА_66 пояснив, що 10.03.2016 року він був присутній на місці події, коли проводили огляд трупу ОСОБА_16 . Він бачив, що тіло напівроздягнуто та присипано сміттям.

Таким чином, оскільки будь-яких інших об`єктивних даних щодо неправомірних дій співробітників поліції матеріали кримінального провадження не містять, застосування кайданок будь-якими об`єктивними доказами не підтверджено, стороною захисту під час судового розгляду будь-які додаткові клопотання по цим обставинам суду не заявлялися; окрім того вказаний висновок перевірки ані обвинуваченим ані його захисником в установленому порядку не оскаржений, тому суд повністю вказаний висновок перевірки приймає до уваги та робить висновок, що будь-які недозволені методи слідства відносно ОСОБА_11 не здійснювалися, а останній був правомірно затриманий саме 12.03.2016 року.

Щодо доводів захисту про повідомлення про підозру обвинуваченому після спливу 24 годин після затримання та порушення права на захист, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 52 КПК України у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів обов`язковою є участь захисника, яка забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Вказаного процесуального статусу особа набуває виходячи з положень ч. 1 ст. 43 цього Кодексу одразу після повідомлення про підозру або затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно частин 1-3 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту затримання особи. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право:на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 52 КПК України при проведенні із підозрюваним чи обвинуваченим усіх подальших процесуальних дій участь захисника є обов`язковою.
Судом перевірялися доводи захисту з вказаного питання та встановлено, що згідно постанови слідчого про доручення призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням від 11.03.2016 року було доручено Одеському центру вторинної правової допомоги призначити адвоката для здійснення захисту підозрюваного ОСОБА_11 та забезпечити його прибуття на 11год 11.03.2016 року до Фрунзівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області (т. 2 а.к.п. 258).

На виконання вказаної постанови слідчого Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області 11.03.2016 року було видане Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, згідно якого було призначено адвоката ОСОБА_65 для здійснення захисту ОСОБА_11 (т. 2 а.к.п.259).

Матеріали кримінального провадження містять свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвокатом ОСОБА_67 № 395 від 17.09.1993 року (т. 2 а.к.п.260) та ордер серії ОД № 198869 від 11.03.2016 року згідно якого адвокат ОСОБА_68 здійснює захист ОСОБА_11 (т. 2 а.к.п.261).

На підставі вищевикладеного, після надання адвокатом свідоцтва та ордеру, 11.03.2016 року слідчим ОСОБА_69 була винесена постанова про залучення адвоката ОСОБА_65 до участі у вказаному кримінальному провадженні в якості захисника (т. 2 а.к.п.262).

11.03.2016 року об 17:10год ОСОБА_11 у присутності захисника ОСОБА_65 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального злочину, передбаченому ст. 115 ч. 1 КК України (т. 2 а.к.п.269) та того ж дня об 17:15 був проведений допит підозрюваного ОСОБА_11 за участю вказаного адвоката (т. 2 а.к.п.251-253). Вказані матеріали не містять будь-яких зауважень з боку ОСОБА_11 щодо неналежного його захисту.

Окрім того, факт присутності адвоката ОСОБА_65 під час допитів ОСОБА_11 та при проведенні всіх інших слідчих дій в судовому засіданні підтвердили і відповідні поняті, які приймали участь у вказаних слідчих діях та були допитані безпосередньо судом з цих питань та покази яких викладі раніше.

Як зазначалося вище, згідно висновку перевірки, проведеною Головним управління Національної поліції в Одеській області, під час всіх допитів ОСОБА_11 та проведенням всіх слідчих дій за його участю був присутній адвокат та вказане фіксувалося за допомогою аудіо відеозапису на технічні носії.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом 12 березня 2016 року ОСОБА_11 було затримано за підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та того ж числа судом обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою також за участю захисника.
Дійсно, матеріали кримінального провадження не містять протоколу конфіденційної бесіди захисника ОСОБА_65 та підозрюваного ОСОБА_11 , але вважаючи, що згідно діючого процесуального законодавства складання вказаного протоколу як обов`язкове не передбачено, окрім допиту підозрюваного 11.03.2016 року будь-які інші слідчі дії 10 та 11 березня 2016 року слідчим взагалі не проводилися; вказаний протокол допиту підозрюваного від 11.03.2016 року в якості доказу судом до уваги взагалі не приймається, тому тільки відсутність протоколу про конфіденційну бесіду не може свідчити про те, що вказана конфіденційна бесіда не проводилася та не свідчить про порушення права підозрюваного на захист, оскільки присутність та наявність у підозрюваного захисника було забезпечено та вказаний адвокат приймав участь у всіх слідчих діях.
В подальшому участь захисника по вказаному кримінальному провадженню під час всього строку досудового розслідування та судового розгляду була забезпечена.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд не приймає доводи захисника та не визнає порушеним порядок кримінального провадження в частині повідомлення про підозру ОСОБА_11 та здійснення його захисту, оскільки будь-яких суттєвих порушень вимог процесуального законодавства не виявлено.

Щодо доводів захисту в частині порушення вимог КПК в порядку пред`явлення речей для впізнання, суд зауважує наступне.

Згідно до частин 1 та 3 ст. 231 КПК України при проведенні пред`явлення для впізнання складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу, у якому докладно зазначаються ознаки, за якими особа впізнала річ, або зазначається, за сукупністю яких саме ознак особа впізнала вказану річ. Якщо проводилося фіксування ходу слідчої дії технічними засобами, до протоколу додаються фотографії речей, що пред`являлися для впізнання, матеріали відеозапису.

Системний аналіз вказаної норми закону дозволяє дійти висновку, що при пред`явленні речей для впізнавання повинні бути додержані наступні вимоги: 1) до пред`явлення речей для впізнавання особа, яка впізнає, повинна бути опитана, чи може вона впізнати цю річ, про ознаки цієї речі і обставини, за яких вона цю річ бачила, про що складається протокол; 2) забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, річ, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про її прикмети, опитує про ознаки цієї речі і обставини, за яких вона цю річ бачила, про що складається протокол; 3) річ, що підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, в числі інших однорідних речей одного виду, якості і без різких відмінностей у зовнішньому вигляді, у кількості не менше трьох, а якщо інших однорідних речей не існує, особі, яка впізнає, пропонується пояснити, за якими ознаками вона впізнала річ, яка їй пред`являється в одному екземплярі; 4) пред`явлення речей для впізнання оформляється протоколом.

Так, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що у відповідності до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 11.03.2016 року з фото таблицею до нього, свідок ОСОБА_41 впізнала майку червоного кольору як таку, що належить її співмешканцю ОСОБА_11 , та яка раніше належала її покійному чоловіку (т. 1 а.с. 174-177).

Перед пред`явленням речей для впізнання слідчим у ОСОБА_41 попередньо було з`ясовано чи може вона впізнати річ по зовнішнім ознакам яка належить її співмешканцю ОСОБА_11 , що відображено у вказаному протоколу пред`явлення речей для впізнання. Свідок ОСОБА_41 пояснила, що може впізнати речі, які належать ОСОБА_11 та їй було запропоновано впізнати речі. При вказаній слідчий дії, проведеної за участі понятих, ОСОБА_41 заявила, що серед пред`явлених речей впізнає червону майку, яка знаходиться під № 1 з лівої сторони, впізнає її по зовнішнім ознакам і малюнку чоловіка в масці на ній.

Діючим процесуальним законодавством не передбачений порядок обов`язкового складення окремого протоколу по вказаним питанням.

Окрім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_41 проведення вказаної слідчої дії підтвердила, будь-яких зауважень не заявляла.

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_54 , якій приймав участь в якості понятого при вказаній слідчій дії, факт впізнання, своєї присутності та підписів на протоколі також підтвердив.

Суд також не приймає до уваги доводи обвинуваченого, що при проведенні вказаного впізнання на свідка робився тиск оскільки на фотокартках обличчя ОСОБА_41 було перелякане, оскільки вказане ніякими об`єктивними доказами не підтверджено та є тільки припущенням ОСОБА_11 .

Тому, оскільки забезпечити наявність інших однорідних речей одного виду органу досудового розслідування не представилося можливим, свідок ОСОБА_41 впізнала червону майку по зовнішнім ознакам та наявному малюнку чоловіка у масці; окрім того в судовому засіданні пояснювала, що вказану майку вона особисто придбала для покійного чоловіка, потім надала її в користування ОСОБА_11 , неодноразово її прала та доглядала, тому беззаперечно її впізнала, що підтвердила і в судовому засіданні, тому ставити під сумнів вказану слідчу дію, у суду підстав немає.

Питання щодо допустимості доказів у справі - це насамперед предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди уповноважені давати оцінку наявним у справі доказам. ЄСПЛ, зі свого боку, повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим / рішення від 23.04.1997 р. у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів»; рішення від 09.06.1998 року у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії». У такому випадку ЄСПЛ зобов`язаний не визначати, чи певні докази було отримано незаконно, а перевіряти, чи така «незаконність» не спричинила порушення іншого права, гарантованого Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, тобто Конвенції з прав людини. В зв`язку з чим, суд вважає, що в даному випадку, під час всього часу досудового розслідування та проведення всіх слідчих дій, судом будь-яких суттєвих порушень вимог законодавства встановлено не було, тому всі надані стороною обвинувачення докази по справі є належними та допустимими.
Окрім того, судом перевірялася версія обвинуваченого та захисту про можливість причетності до вказаних події інших осіб, у зв`язку з цим допитувалося ряд додаткових свідків.
Так, неповнолітній свідок ОСОБА_70 , який був допитаний судом в присутності батьків, суду пояснив, що йому виповнилося 15 років. Та зазначав, що потерпілого ОСОБА_34 знав, можливо сказати дружив з ним, спілкувались, іноді сварились, були як друзі. 08.03.2016 року він знаходився вдома, цілий день спілкувався з друзями по Інтернету, це можуть підтвердити його мати та батько. Тому, ОСОБА_34 в цей день він не міг бачити. 8 чи 9 березня точніше не пам`ятає, за ним приїхала міліція, привезла його в приміщення сільської ради, там він бачив ОСОБА_71 , якого також опитували. Також він бачив тоді ОСОБА_38 в сільраді. Робітники поліції запитували де він знаходився 08.03.2016 року, потім звіряли сліди, але вони не співпадали. З сім`єю потерпілого ОСОБА_34 у нього були добрі стосунки, але після смерті ОСОБА_27 , мати ОСОБА_34 тітка ОСОБА_72 злилась на нього та перестала спілкуватись з його родиною. На місце скоєння злочину його також приводили, але його там не було та тому він нічого там пояснити не міг та нічого не шукав біля пам`ятника. Останній раз ОСОБА_73 він бачив приблизно 1,5 місяця до вбивства.
Неповнолітній свідок ОСОБА_74 суду пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_38 бачив пару раз, так як його дід проживає поряд з ним. Останній раз ОСОБА_38 він бачив 14 січня 2016 року, коли колядував. З потерпілим ОСОБА_34 він проживав в одному селі, бачив його в останній раз восени 2015 року. Кашу також бачив декілька раз проходячи по вулиці. 8 березня 2016 року до його діда додому приїхали гості з м. Одеси, прийшли батько, дядько, тітка і він був з ними до ранку. Латія ОСОБА_75 знає, він його однокласник, раніше з ним дружив, але батьки заборонили дружити з ним. До сільської ради його не викликали, лише питали за ОСОБА_76 , в той час він готувався до екзаменів. В школі чув розмови, що в чомусь підозрюють ОСОБА_77 , а потім затримали ОСОБА_38 . З ОСОБА_78 він не спілкувався, але в селі бачив.
Після допиту свідка ОСОБА_79 . ОСОБА_38 заявив, що вказаного свідка на місці події не було, оскільки він його не впізнає по голосу.
Свідок ОСОБА_80 , інвалід ІІІ групи по зору, суду пояснив, що йому відомо про те, що ОСОБА_30 говорила, що вбивство скоїв ОСОБА_38 , вона його ховала, а також що той один раз хвалився, що хоче знову в тюрму. Спростував, що він бився зі ОСОБА_81 та суду пояснив, що підсудного ОСОБА_38 бачив тільки 2 рази, перший раз 29.01.2016 року коли познайомився з ним при похоронах у батька, просив його щоб він був гробокопателем, а після якось випивали разом. Коли випивав ОСОБА_38 , то був агресивний, казав одне і теж « треба когось замочити, хочу назад в тюрму». 08 березня 2016 року біля 18.00год, ОСОБА_34 без велосипеда прийшов до його тітки та сказав, що знайде щось випити і прийде. Стукало пішов та більш не повертався, а він залишився дома. Ні ОСОБА_38 , ні ОСОБА_82 він 08.03.2016 року не бачив, оскільки знаходився дома і нікуди у вечері не виходив. Вночі 09.03.2016 року його забрали робітники поліції та в сільській раді допитували, оскільки ОСОБА_30 повідомила співробітникам поліції про те, що ОСОБА_38 ще до 08 березня уїхав до ОСОБА_83 , вона його покривала. Він ОСОБА_38 в сільраді не бачив.
Після допиту вказаного свідка будь-яких зауважень чи заяв з боку ОСОБА_11 до суду не надійшло.
Таким чином, доводи ОСОБА_11 щодо можливої причетності до вбивства вказаних осіб не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Окрім того, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого про можливість причетності до скоєного батьків загиблого або інших невідомих осіб, оскільки вказані твердження є повністю голослівними та будь-якими об`єктивними даними не підтверджені.
Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що факт того, що у вечорі 08.03.2016р. загиблий ОСОБА_16 та ОСОБА_11 разом пішли в напрямку центру сіла Войнічево, достовірно встановлено судом на підставі показів всіх допитаних свідків та пояснень самого ОСОБА_11 .
Окрім того, оскільки судом в судовому засіданні також беззаперечно встановлено, що у ОСОБА_11 будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було, тому на одязі потерпілого ОСОБА_16 та в його піднігтьових змивах знайдена саме кров ОСОБА_11 , а кров ОСОБА_16 знайдена на чоловічій майці підозрюваного ОСОБА_11 , факт скоєння ОСОБА_11 аногенітального полового акту саме з ОСОБА_16 підтверджується наявністю калових мас та виявлення епітеліальних клітин чоловічої генетичної статі в області головки статевого члена ОСОБА_11 та наявні відповідні ушкодження у потерпілого; схильність ОСОБА_11 про характерні гомосексуальні нахили також підтверджено матеріалами кримінального провадження.
Механізм і спосіб завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_16 , про які розповідав обвинувачений при проведенні слідчого експерименту, повністю співпадає з висновком судово-медичної експертизи по даному питанню та протоколом огляду трупу, згідно яких ОСОБА_16 мав численні ушкодження обличчя, шиї, тулубу; знаходився в пів роздягнутому стані, та його смерть наступила від тампонади серця.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги той факт, що 10.03.2016 року при застосуванні собаки остання обнюхав речі потерпілого вказала на ОСОБА_11 , суд вважає беззаперечно встановлений факт того, що саме ОСОБА_11 скоїв вказані злочини відносно ОСОБА_16 .

Оскільки згідно вироку Київського районного суду м. Одеси від 26.02.2006 року ОСОБА_11 був засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі та звільнений з місця відбування покарання по закінченню строку, а саме 23.10.2015 року, вказана судимість ОСОБА_11 за раніше вчинене вбивство не знята та не погашена в установленому законом порядку, тому він є особою, яка раніше вчинила умисно вбивство (т. 1 а.к.п. 239-245).

На думку суду всі дослідженні в ході судового розгляду докази обвинувачення є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_11 складів інкримінованих йому злочинів та доведеності його вини у вчиненні вказаних злочинів.
Суд вважає, що всі доводи обвинуваченого та захисту повністю спростовані матеріалами кримінального провадження, покази обвинуваченого повністю спростовані дослідженими доказами, тому їх до уваги не приймає і вважає захисною позицією обвинуваченого, тому підстави для виправдання обвинуваченого у суду відсутні.
Таким чином, давши оцінку всім доказам в сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні вказаних злочинів доведена повністю, оскільки останній дійсно вчинив насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, що спричинило особливо тяжкі наслідки та умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, поєднане із насильницьким задоволенням статевої пристрасті неприродним способом та вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, які правильно відповідно кваліфіковані за ч. 3 ст. 153 КК України та п.п. 10, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого, оскільки згідно з пунктом 12 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року N 5 « Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» у разі, коли зґвалтування або насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом було поєднано з умисним вбивством потерпілої особи, яке мало місце в процесі вчинення зазначених злочинів чи одразу ж після них, такі дії слід кваліфікувати за сукупністю злочинів, передбачених пунктом 10 частини другої статті 115 та частиною четвертою статті 152 чи частиною третьою статті 153 КК, як такі, що спричинили особливо тяжкі наслідки.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає наявність неповнолітньої дитини ОСОБА_84 , 2016 року народження (т. 2 а.к.п. ).
Обтяжуючою покарання обставиною, суд визнає скоєння злочинів в стан алкогольного сп`яніння.
Окрім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання та негативно за місцем відбування покарання, офіційно не працює та офіційного джерела доходів не має.
Також судом враховується особисте ставлення обвинуваченого до вказаних подій - провину не визнає, спроб попросити вибачення у потерпілої не робив.
Тому при призначенні покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних злочинів, враховуючи наявність як обтяжуючої так і пом`якшуючої обставини, приймаючи до уваги думку потерпілої сторони щодо необхідності призначення суворого покарання винному, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій інкримінованих статей, оскільки призначення більш м`якого покарання не буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а призначення більш суворого покарання не буде відповідати тяжкості скоєного та особі винного, який має малолітню дитину.
Судові витрати відсутні. Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити обвинуваченому до набрання вироком законної сили та зарахувати останньому в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення на підставі ст. 72 ч. 5 абз. 1 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених п.п.10, 13 ч. 2 ст. 115 та ч. 3 ст. 153 КК України та призначити йому покарання:
- за п.п.10, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років;
- за ч. 3 ст. 153 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.
У відповідності до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.
Відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення в ОСІ УДПтСУ в Одеській області з моменту затримання тобто з 12.03.2016р. до набранням вироку суду законної сили, виходячи із рахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, на підставі Закону України від 26.11.2015р. «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», діючої в редакції на день набранням вироку законної сили.
Строк відбування покарання засудженому рахувати з момент фактичного затримання тобто з 12.03.2016р.
Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні в камері схову Фрунзівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області:
- згідно постанови про залучення речових доказів від 14.03.2016р. (т. 1 а.к.п.225), а саме: взуття з нашаруванням речовини бурого кольору, яке опечатане в спеціальний пакет №3251693; фрагмент сорочки з нашаруванням речовини бурого кольору яка опечатана в спеціальний пакет №2258885; тільняшка з нашаруванням речовини бурого кольору яка опечатана в спеціальний пакет №2258884; майка червоного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору яка опечатана в спеціальний пакет №2258883; сорочка, спортивні штани з нашаруванням речовини бурого кольору які опечатана в спеціальний пакет №3251668; фрагмент скла з нашаруванням речовини бурого кольору який опечатаний в спеціальний пакет №2980172; батарея мобільного телефону, яка опечатана в паперовий пакет; скол каменю з речовиною бурого кольору який опечатаний в спеціальний пакет №2980170; скоби речовини бурого кольору які виявлені на бетонній плиті та опечатані в спеціальний пакет №2980171; три фрагменти ременю з нашаруванням речовини бурого кольору які опечатана в спеціальний пакет №2258875 - після набрання вироком законної сили - знищити.
- згідно постанови про залучення речових доказів від 14.03.2016р. (т. 1 а.к.п.229), а саме: брюки чорного кольору, куртка чорного кольору, які упаковані в спец пакет №3251666 - після набрання вироком законної сили, - знищити.
- згідно постанов про залучення речових доказів від 14.03.2016р. (т. 1 а.к.п.223, 227), а саме: зразки нігтів лівої руки трупа ОСОБА_16 , які упаковані в паперовий конверт; зразки нігтів правої руки трупа ОСОБА_16 , які упаковані в паперовий конверт; зразки нігтів лівої руки ОСОБА_11 , які упаковані в паперовий конверт; зразки нігтів правої руки ОСОБА_11 , які упаковані в паперовий конверт - після набрання вироком законної сили - знищити.
Речові докази: - DVD-R диск на якому є відеозапис проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_11 , згідно постанови про залучення речових доказів від 14.03.2016р. (т.1 а.к.п.266); DVD-R диск на якому є відеозапис з допитом підозрюваного ОСОБА_11 , згідно постанови про залучення речових доказів від 14.03.2016р. (т.2 а.к.п.254); DVD-R диск на якому є відеозапис з проведенням огляду місця події вбивства ОСОБА_16 в с. Войничево Фрунзівського району Одеської області, згідно постанови про залучення речових доказів від 14.03.2016р. (т. 2 а.к.п.275) - після набрання вироком законної сили - зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3