Справа № 369/8998/16-к
Провадження № 1-кп/369/69/17
УХВАЛА
Іменем України
21.03.2017 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000200 від 16.01.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іскітим Новосибірської області Російської Федерації, росіянина, громадянина України, не працюючого, неодруженого, який має середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого останній раз вироком від 11.07.2011 року Бахмацького районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 198, ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільненого 08.04.2014 року умовно-достроково на не відбуту частину покарання 10 (десять) місяців 6 (шість) днів,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 08.01.2015 року близько 11 години, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Bravis Air» вартістю 693 грн., який належить ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у викраденні мобільного телефону визнав та суду пояснив, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, відбував покарання, після звільнення з колонії офіційної роботи знайти не міг, на прожиття заробляв тимчасовими заробітками, сім`ї та дітей не мав, 08.01.2015 року викрав мобільний телефон у ОСОБА_5 , яка дозволила проживати у її будинку разом з співмешканкою, оскільки у нього не вистачало грошей на прожиття, викрадений телефон він здав в ломбард, з будинку ОСОБА_5 після цього разом з співмешканкою з`їхав та розраховував, що його не викриють. У вчиненому щиро розкаявся, зобов`язався потерпілій відшкодувати завдану його діями шкоду. Під час судового провадження частково відшкодував ОСОБА_5 300 грн. завданої матеріальної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що ОСОБА_4 проживав з її дозволу в будинку по АДРЕСА_3 разом зі своєю співмешканкою, 08.01.2015 року ОСОБА_5 виявила відсутність мобільного телефону марки «Bravis Air», який вона придбала для свого сина за 700 грн. та, в подальшому, сама виявила вказаний телефон у ломбарді в АДРЕСА_4 , куди його здав під заставу ОСОБА_4 , викупила його за 1300 грн., у зв`язку з чим пред`явила позов до ОСОБА_4 про стягнення 1300 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди.
З досліджених судом матеріалів кримінального провадження № 0000200 вбачається, що 16.01.2015 року до ЄРДР за заявою потерпілої ОСОБА_5 були внесені відомості про викрадення мобільного телефону марки «Bravis Air», відсутність якого вина виявила 08.01.2015 року. Обставини вчиненого злочину ОСОБА_4 відтворив під час слідчого експерименту, проведеного 16.01.2015 року. Викрадений телефон був зданий ОСОБА_4 08.01.2015 року під заклад в ломбард «Скарбниця» розташований за адресою: м. Боярка, вул. Дежньова, 50/61. Вартість телефону марки «Bravis Air» у розмірі 639 грн. визначена висновком товарознавчої експертизи від 27.09.2016 року.
Разом з тим, з отриманої 20.03.2017 року на запит суду інформації вбачається, що 25.12.2016 року труп ОСОБА_4 було доставлено до судово-медичного моргу № 2 відділення судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи і зареєстровано за № 2884/2, смерть ОСОБА_4 була зареєстрована у Відділі реєстрації смерті м. Києва 18.01.2017 року, актовий запис 1217.

За таких обставин, суд, з`ясувавши обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачувався ОСОБА_4 , вислухавши думку прокурора з приводу доцільності продовження судового розгляду кримінальної справи, вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України підлягаю закриттю, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю в разі, якщо помер обвинувачений, крім випадків, якщо провадження необхідно для реабілітації померлого.

Враховуючи, що матеріали кримінального провадження доводять вину ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому діяння, проте станом на день судового провадження помер, кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю у зв`язку зі смертю винної особи.

Питання щодо речових доказів вирішується на підставі ст. 100 КПК України. Провадження по цивільному позову потерпілої ОСОБА_5 підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 369-372 КПК України, суд -

ухвалив:
Кримінальне провадження № 0000200 від 16.01.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Провадження у цивільному позові ОСОБА_5 про стягнення 2300 грн. матеріальної та моральної шкоди закрити.
Речовий доказ у справі мобільний телефон марки «Bravis Air», який переданий потерпілій ОСОБА_5 , - залишити у її розпорядженні.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи діб з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_1