Справа № 381/69/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/341/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 29.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
29 березня 2017 року. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_12 , розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 6 лютого 2017 року, якою обвинувальний акт, в кримінальному провадженні № 0001738 від 08.07.2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми Сумської області, українця громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89КК України раніше не судимого,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Коркіно, Челябінської області, українця громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Суми Сумської області, українки громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків.

Як видно із ухвали суду, 5 січня 2017 року до Фастівського міськрайонного Київської області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні злочину, передбачено ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2017 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_8 , повернуто прокурору для усунення недоліків.

Своє рішення міськрайонний суд мотивував тим, що органами досудового розслідування в обвинувальному акті не зазначені, які ж саме тілесні ушкодження отримав потерпілий, оскільки після втрати свідомості в результаті застосування щодо нього інтенсивних насильницьких дій (численні удари по голові), ОСОБА_11 за таких обставин міг отримати, щонайменше, струс головного мозку, який підпадає під визначені критерії ступенів тяжкості тілесних ушкоджень.

Крім того, строк досудового розслідування закінчився 03.11.2016 року а прокурор, в супереч вимогам ст. ст. 219, 294, 295 КПК України після повернення обвинувального акту на доопрацювання, не продовжив строк досудового розслідування (що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування), не відновив досудове розслідування, а тому повідомлення ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про нову підозру, поза межами строків досудового розслідування, є незаконним. Підозрювані та їх адвокати були позбавлені права звертатися до слідчого, прокурора з клопотанням про проведення тих або інших процесуальних дій, оскільки повідомлення про нову підозру та вручення нового обвинувального акту відбулося одночасно, а саме 04.01.2017 року, тим самим було порушено право на захист.

Суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає положенням ст. 291 КПК України, що у свою чергу, унеможливлює належне забезпечення та суворе дотримання процесуальних прав всіх учасників судового провадження.

Не погодившись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу де просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а обвинувальний акт направити в суд першої інстанції для призначення справи до розгляду.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону, вважає що строки досудового розслідування прокурором не були порушені, оскільки обвинувальний акт було допрацьовано та направлено до суду 05.01.2017 року, про що свідчать матеріали судової справи. Крім того вважає необґрунтованим посилання суду на не продовження строків досудового розслідування та не відновлення досудового розслідування, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки такі посилання не є правовою підставою для повернення обвинувального акту. Після повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, прокурором не проводилося жодної процесуальної дії, жодної слідчої (розшукової) дії. Також звертає увагу суду на те, що будь яких письмових чи усних клопотань від сторони захисту до прокуратури Васильківського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури у період з 21.12.2016 року по 05.01.2017 року не надходило, що свідчить про те, що сторона захисту не скористалась своїм правом, передбаченим ст. 220 КПК України. В жодному випадку стороні обвинувачення не було обмежено право на захист.

Не погоджуючись з поданою прокурором апеляційною скаргою, захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_10 подала заперечення в яких вказує, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, потерпілого та його представника адвоката ОСОБА_15 в підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Статтею 291 КПК України встановлено вимоги щодо змісту та форми обвинувального акта. Зокрема, обвинувальний акт має містити, окрім іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Стаття 109 КПК України передбачає, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Проаналізувавши надані до суду матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що практично всі вимоги Закону щодо складання обвинувального акту прокурором виконані і в ньому з достатньою повнотою викладені фактичні обставин справи, сформульовано обвинувачення та зазначене кваліфікація дій обвинувачених.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому засіданні має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України. При цьому повертаючи обвинувальний акт прокурору суд зобов`язаний вказати які недоліки саме обвинувального акту унеможливлюють його розгляд в судовому засіданні, які конкретні недоліки саме обвинувального акту необхідно усунути та встановити строки для усунення недоліків. Однак повертаючи прокурору обвинувальний акт суд конкретних недоліків обвинувального акту не вказав.

Твердження в ухвалі суду про невизначеність тілесних ушкоджень, за умови, що прокурором в обвинувальному акті зазначено, що до потерпілого під час нападу були застосовані насильницькі дії, які не призвели до наслідків у вигляді легких, середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень, фактично свідчить про надану судом оцінку, що на даній стадії процесу є неприйнятним, а відповідно не може трактуватись як недолік обвинувального акту.

Посилання в ухвалі суду на допущені під час досудового слідства порушення, в тому числі і стосовно строків проведення досудового слідства, розгляду клопотань учасників процесу, не можуть бути віднесені до недоліків обвинувального акту, а підлягають з`ясуванню з точки зору допустимості та належності доказів під час розгляду справи в судовому засіданні, де суд має функцію перевірки доказів та належної їх оцінки, що він, у відповідності до вимог закону, позбавлений зробити в підготовчому судовому засіданні.

Суперечить наданим матеріалам і посилання суду на незрозумілість та неконкретність обвинувачення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 314 КПК України та погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора.

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 001738 за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину передбачених ч. 4 ст. 187 КК України в цілому відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції зможе прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а повернення даного обвинувального акту прокурору є перешкоджанням розгляду справи в розумні строки.

Таким чином, керуючись ст.ст. 376, 407, 419 КПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Фастівського міського суду Київської області від 6 лютого 2017 року - скасувати, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001738 за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину передбачених ч. 4 ст. 187 КК України направити до суду першої інстанції для виконання ст. ст. 314, 315 КПК України.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4