11-кп/775/203/2017(м)
263/5633/15-к

Єдиний унікальний номер 263/5633/15-к Головуюча суддя у суді 1-ої інст.: ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/775/203/2017(м) Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185,
ч.5 ст.27 ч.2 ст.194, ч.2 ст.27 ст.194 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисників: ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005123 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого неповнолітніх дітей, судимого:

1) 21 лютого 2008 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років; 09 квітня 2014 року звільнений умовно-достроково на 2 роки 1 місяць 27 днів,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаний винуватим та засуджений за:

- п.12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 12 років;

- ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- ч.2 ст.27, ч.2 ст.194 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_7 до покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 лютого 2017 року, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 21 лютого 2008 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судове рішення щодо якого ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_10 в рахунок відшкодування майнової шкоди 244094 грн., моральної шкоди - 200000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз 1486,74 грн. з кожного.

Вирішено долю речових доказів.

В с т а н о в и л а:

за обставин встановлених місцевим судом та детально викладених у вироку, ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 24 грудня 2014 року приблизно о 20.30 год., знаходячись в приміщенні кухні буд. АДРЕСА_3 , під час спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з останнім, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 , вчинили умисне вбивство ОСОБА_13 .

Після цього, 24 грудня 2014 року приблизно о 21.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за тією ж адресою: АДРЕСА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 , умисно таємно викрав майно ОСОБА_13 на загальну суму 8000 грн.

Після скоєння зазначених злочинів ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 24 грудня 2014 року приблизно о 22.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою їх приховання вчинив підпал будівлі за вищевказаною адресою, в результаті чого було умисно пошкоджено і знищено майно та завдано майнової шкоди на суму 244094 грн.

В апеляційних скаргах обвинувачений та його захисники, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просили вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати й виправдати його за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185, ч.2 ст.27, ч.2 ст.194 КК України, за недоведеністю винуватості обвинуваченого. В обґрунтування доводів апеляційних скарг вказали, що провина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не доведена, жодних прямих доказів його провини немає, а показання, які він давав під час досудового розслідування, здобуті працівниками правоохоронними органами, із застосуванням фізичного та психологічного примусу.

Заперечуючи проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисників, прокурор, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, просив залишити їх без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_12 без зміни.

Представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 в своїх запереченнях на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просив їх залишити без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, просили їх задовольнити, вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати й виправдати його за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185, ч.2 ст.27, ч.2 ст.194 КК України, за недоведеністю винуватості обвинуваченого; думки прокурора, потерпілої ОСОБА_10 та її представника ОСОБА_11 , які заперечували відносно задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисників, вирок суду, як законний і обґрунтований, просили залишити без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно норм матеріального права з дотриманням процесуальних вимог, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Вимогами частин 3, 4 та 6 ст.107 КПК України передбачено, що під час судового провадження є обов`язковим фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів. У матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо. Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

За змістом розділу ІІІ Інструкції «Про порядок роботи з технічними засобами фіксування процесу (судового засідання)», затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 вересня 2012 року № 108, секретар судового засідання перед початком роботи зобов`язаний перевірити працездатність пристроїв, провести тестування для перевірки того, що складові комплексу звукозапису (мікрофони, мікшер тощо) працюють нормально та запис іде правильно.

В порушення вказаних вимог Закону, в матеріалах кримінального провадження на наявних технічних носіях інформації, аудіозапис підготовчого судового засідання місцевого суду від 05 червня 2015 року відсутній. Відсутній він і на архівній копії, згідно довідки Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 травня 2017 року (т.4, а.кп.5).

Вказане позбавляє можливості суд перевірити доводи апелянтів, а також дотримання судом першої інстанції процесуальних вимог Закону, передбачених, зокрема, ст.384 КПК України, в частині роз`яснення обвинуваченим можливості та особливостей розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних.

У відповідності до п.7 ч.2 ст.412 КПК України вказане порушення кримінального процесуального закону є істотним і, згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції необхідно усунути зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, повно й всебічно, з додержанням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами, на умовах змагальності та диспозитивності, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх належність, допустимість та достатність, перевірити інші доводи, викладені в апеляційних скаргах, та, відповідно до вимог ст.370 КПК України, ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Крім того, оскільки ризики, які існували при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_12 не відпали, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_12 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_12 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» до 16 червня 2017 року включно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4