Справа № 359/4823/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/360/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 29.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
29 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2017 року, якою підозрюваному за ч. 2 ст. 149 КК України

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше не судимому,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 505 200 грн.,-
В С Т А Н О В И Л А:
Старший слідчий 1-го відділення слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України у кримінальному провадженні №0000131.

Ухвалою слідчого судді від 17 червня 2017 року клопотання задоволено та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, мотивуючи своє рішення тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вербуванні кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчиненій з метою експлуатації, з використанням уразливого стану осіб, тобто, у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 12 років, з конфіскацією майна, або без такого, у зв`язку із чим існує ризик ухилення (переховування) ОСОБА_10 від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, у звязку із тяжкістю покарання.

Крім того, слідчий суддя зазначив про неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи його репутацію, відсутність будь-якого місця роботи та міцних соціальних зв`язків. Також, слідчим суддею зазначено про неможливість застосування домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки ОСОБА_10 за вказаною адресою не зареєстрований, а про технічний стан квартири за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 , відомості відсутні.

Не погоджуючись із таким рішенням, захисники підозрюваного подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистої поруки та передати ОСОБА_10 під особисту поруку голові всеукраїнської організації «Українська Служба Порятунку» ОСОБА_11 , керівника академії муніципальної поліції Головного Управління ВГО «Всеукраїнська Служба Порятунку» ОСОБА_12 та начальника департаменту міжнародних відносин та співробітництва Головного Управління ВГО «Всеукраїнська Служба Порятунку» ОСОБА_13 .

На думку захисників, ухвала винесена з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, оскільки прийняте рішення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, не обґрунтоване, а обраний запобіжний захід не відповідає особі засудженого.

Апелянти зазначають, що слідчим та прокурором в судовому засіданні не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Підставою оголошення підозри ОСОБА_10 стали навмисно створені правоохоронними органами події, проведені в ході спеціального слідчого експерименту (імітуванню обстановки злочину), до якого було залучено осіб ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які начеб то добровільно виявили бажання виїхати до Республіки Кіпр та надавати там послуги сексуального характеру і надалі було втягнуто ОСОБА_10 до проведення дій по допомозі даним особам для виїзду в Кіпр, що в подальшому органом досудового слідства кваліфіковано як кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 149 КК України. Вказане підтверджується протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину.

Також, захисники звертають увагу на те, що на момент затримання ОСОБА_10 слідчим вже було проведено всі необхідні розшукові та слідчі дії, оскільки вони завчасно планувались та підготовлювались, а тому, підозрюваний не зможе знищити або приховати документи, чи якимось чином незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження або перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, на думку апелянтів, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_10 має намір на вчинення іншого злочину або продовження вчиненого злочину, спровокованого діями правоохоронних органів, також, в нього відсутні наміри переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки закордонний паспорт та паспорт громадянина України в нього вилучено.

Захисники вказують на необґрунтованість підозри та доказів, на які посилається слідчий суддя, зокрема: витяг з ЄРДР про відкриття кримінального провадження не є доказом вини; відповідно до показів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 видно, що відносно них не вчинялось жодних дій, які можна було б кваліфікувати як такі, що вчинені з метою експлуатації, з використанням обману, примусу, шантажу чи уразливого стану особи, будь-яке насильство до них не застосовувалось. Також, зазначають, що потерпілі не могли перебувати в безпорадному стані, оскільки діяли в рамках слідчого експерименту, та діяли за ініціативою та під контролем працівників правоохоронного органу.

На думку апелянтів, слідчий суддя безпідставно зазначив в ухвалі про відсутність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_10 , оскільки в матеріалах справи відсутні необхідні документи, які б характеризували особу підозрюваного, вказували на його соціальні зв`язки, свідчили про його майновий та матеріальний стан, даних про стан здоров`я, а судом не прийнято мір для встановленні даних обставин.

Також, захисники звертають увагу на швидкоплинність розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, що позбавило можливості захисника зібрати та надати суду дані про особу підозрюваного з метою забезпечення винесення судом законного та справедливого рішення, зокрема: затримання ОСОБА_10 відбулось о 17:30 16.06.2017, оголошено про підозру та проведено його допит - 17.06.2017 з 11:00 до 11:30, розгляд клопотання відбувся о 14:53 17.06.2017.

Враховуючи викладене, апелянти зазначають про те, що слідчим суддею безпідставно не взято до уваги, що матеріальна шкода від злочину відсутня, підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності ніколи не притягувався, характеризується позитивно, має постійне місце проживання. Крім того, з 27.11.2016 ОСОБА_10 являється членом всеукраїнської громадської організації «Українська служба порятунку» та на громадських засадах перебуває на посаді інспектора спеціалізованого загону сприяння учасникам дорожнього руху «Дорожній патруль».

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
На думку колегії суддів, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі. Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_10 підозрюється у вербуванні кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчиненій з метою експлуатації, з використанням уразливого стану осіб, тобто, у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів враховує наявність таких доказів, як: протокол допиту свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 ; протокол за результатами проведення контролю за вчиненням злочину (спеціальний слідчий експеримент); протокол огляду місця події від 16 червня 2017 року; сукупність яких, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Колегія судді переконалась в тому, що ризики, встановлені слідчим суддею, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення або спотворення будь-яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, вчинення нового кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами провадження, і тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя обґрунтовано застосував запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки будь-який інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належність поведінки підозрюваного під час досудового слідства, не зменшить наявність вказаних ризиків, та не зможе перешкодити їх реалізації, враховуючи особо підозрюваного. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховано положення ст. 178 КПК України, а саме, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_10 , тяжкість можливого покарання, вік та стан його здоров`я, соціальні зв`язки, відсутність постійного місця роботи та його репутацію.

Доводи захисників про необхідність застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, зважаючи на його характеризуючи дані, на думку колегії, є недостатньо переконливою підставою, оскільки не може залишатись поза увагою суспільний інтерес, пов`язаний із існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, враховуючи злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_10 . Доводи відносно неправильної кваліфікації дій підозрюваного не можуть бути предметом розгляду на даному етапі провадження, інші доводи сторони захисту, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Ретельне дослідження матеріалів провадження не переконало колегію суддів про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, який би міг запобігти ризикам, зазначеним у клопотання.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів - не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисників підозрюваного залишити без задоволення, а

ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2017 року, якою підозрюваному за ч. 2 ст. 149 КПК України - ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 505 200 грн. без змін.

Головуючий
Судді: