Провадження №1-кп/761/365/2017
В И Р О К
іменем України
22 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 131 101 000 127 50 щодо обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, не судимого у відповідності до ст..89 КК України, зареєстрованого за адресою та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:
У невстановлений час та у невстановленому місці ОСОБА_5 разом із невстановленою особою вступили між собою у злочинну змову, направлену на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом та звернення його на власну користь. Діючи згідно заздалегідь розподілених ролей та відповідно до раніше обумовленого плану, ОСОБА_5 повинен був зустрітись з особою, яка займається здачею в оренду побутової техніки та, ввівши його в оману, повідомити про те, що він є представником фірми «ТНС Студія» ОСОБА_6 та хоче взяти в оренду фототехніку під гарантію свого паспорта громадянина України. Після введення в оману орендодавця та пред`явлення йому завідомо підробленого паспорта ОСОБА_5 під приводом оренди повинен був заволодіти даною технікою, а невстановлена особа в свою чергу сприяти вчиненню злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел згідно заздалегідь обумовленого плану, 09 вересня 2013 року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою особою, знаходячись в приміщенні кафе «Кофе-хауз» за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 3 та маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, з метою введення в оману ОСОБА_4 , представився йому ОСОБА_6 та повідомив, що він є представником TOB «ТНС Студія» яка займається орендою фототехніки. В подальшому, з метою створення у ОСОБА_7 враження про свою професійність та справжність своїх намірів ОСОБА_5 надав йому завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 та установчі документи TOB «ТНС Студія».

Будучи введеним в оману та впевненим в тому, що ОСОБА_5 , який представився ОСОБА_6 , виконає взяті на себе обов`язки як орендар техніки, ОСОБА_8 добровільно передав йому в оренду фотоспалах «Canon Speedlite 580 exil», вартістю 4000 гривень, та блок живлення «Propac Godax», вартістю 2600 гривень, заволодівши яким ОСОБА_5 надав останньому розписку від імені ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_5 , розуміючи те, що орендована фототехніка знаходиться у його володінні, звернув її на свою користь та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном ОСОБА_7 на власний розсуд та завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 6600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, заволодів чужим майном (шахрайство), тобто вчинив злочин, передбачений 2 ст. 190 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений визнав вину. Надав показання в яких зазначив, що разом зі своїм наглядно знайомим ім`я якого зараз не пам`ятає домовились шахрайським шляхом заволодіти побутовою технікою, яка надається в оренду. З цією метою він 09.09.2013 в денний час, знаходячись в приміщенні кафе «Кофе-хауз» за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 3 зустрівся з потерпілим, якому представився ОСОБА_6 , та повідомив, що він є представником TOB «ТНС Студія» та хоче отримати в оренду фототехніку. Після чого надав потерпілому підроблений паспорт, з вклеєною фотокарткою та установчі документи TOB «ТНС Студія», а потерпілий передав йому під розсписку фотоспалах, блок живлення, якими він заволодів, не маючи наміру повертати їх законному власнику.

З врахуванням позиції обвинуваченого, думки інших учасників кримінального провадження, вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються; щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру викраденого, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, встановлена винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Призначаючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу, що у відповідності до ст.89 КК України уважається таким, що не має судимості, працює, не перебуває на спеціальних обліках.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, має бути штраф у дохід держави у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1360 грн.

При цьому судом не застосовується ст.71 КК України з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_5 був засуджений вироком Зарічного районного суду м.Суми 15.03.2013 року до покарання у виді 3 років позбавлення волі з застосування ст..75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Даний злочин ОСОБА_5 вчинив 09.09.2013, тобто у період іспитового строку.

27.04.2015 ухвалою Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_5 звільнений від покарання по закінченню строку іспитового строку. Вказана ухвала набрала законної сили та не скасована.

Отже у відповідності до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання ч.1 ст.78 КК України), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.

З огляду на зазначене відсутні законні підстави для застосування ст..71 КК України, оскільки постанова суду є не скасованою.

Підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта 1026,90 грн. та 1075,80 грн., а всього 2102,70 грн.

Керуючись ст.ст.369-371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 1360 грн. у дохід держави.

Стягнути на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2102,70 грн.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя