Справа № 749/949/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/493/2017
Категорія - ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000228 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Саратов РФ, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий, останній раз 31.10.2011 року Щорським районним судом за ч.1 ст.185, ч.1 ст.277, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців, з конфіскацією ? частини майна; звільнений 29.05.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 11 днів;

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Щорського районного суду від 31.10.2011 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з часу його фактичного затримання з 06 вересня 2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін - у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06 вересня 2016 р. по 16 лютого 2017 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець м. Сєверодонецьк, Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає у АДРЕСА_3 , не одружений, освіта професійно-технічна, працює двірником у КП «Щорська ЖЕД», в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишено без змін - у вигляді особистого зобов`язання.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 03 липня 2016 року, близько 17 години, ОСОБА_12 за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з метою крадіжки, прибули до складського приміщення ФОП ОСОБА_13 , розташованого на території «Коржівського базару» по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_12 залишився на сторожі неподалік приміщення, а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, через незамкнені двері, проникла всередину, звідки викрала товарно-матеріальні цінності на загальну суму 186 грн., та передала вказане майно ОСОБА_14 , яке вони разом перенесли до господарства останнього. В результаті крадіжки потерпілій ОСОБА_13 була заподіяна матеріальна шкода на вищевказану суму.

У цей же день, близько 19 години, ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з метою скоєння повторної крадіжки, прибули до складського приміщення ФОП ОСОБА_13 , розташованого на території «Коржівського базару» по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_12 залишився на сторожі неподалік приміщення, а ОСОБА_8 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, через незамкнені двері проникли всередину, звідки викрали товарно-матеріальні цінності на загальну суму 2937,50 грн. Викрадене перевезли на велосипеді, який належить ОСОБА_11 , до господарства за місцем проживання ОСОБА_8 . У результаті крадіжки потерпілій ОСОБА_15 була заподіяна матеріальна шкода на вищевказану суму.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеність своєї вини, просив змінити вирок місцевого суду та пом`якшити призначене покарання на підставі ст.69 КК України. В обґрунтування скарги зазначив, що призначене судом покарання є явно несправедливим, унаслідок його суворості, так як він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся в скоєному. Крім того, зазначив, що був втягнутий у злочинну діяльність іншими особами, а кримінальне правопорушення вчинив унаслідок збігу тяжких обставин.

Цей же вирок щодо ОСОБА_11 ніким з учасників кримінального провадження не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд з достатньою повнотою врахував його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, раніше неодноразово судимий, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень і небажання стати на шлях виправлення; обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину; а також те, що кримінальне правопорушення було вчинено в період умовно-дострокового звільнення; та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначити йому покарання саме у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що ОСОБА_8 скоїв злочин у період умовно-дострокового звільнення, остаточне покарання йому обґрунтовано призначено за сукупністю вироків, відповідно до вимог ст.71 КК України.

За таких підстав, беручи до уваги, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення йому призначеного покарання.

Відтак, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 17 лютого 2017 року по 07 квітня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4