Справа № 381/3460/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/484/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 20.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
20 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2017 року, яким :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черепашинці, Калинівського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 24.03.1982 року Калинівським районним судом Вінницької області за ст.86 ч.1,117 ч.1, 118 ч.1, 222 ч.3 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; 26.03.1986 року Білозірським районним судом Херсонської області за ст.122 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі; 11.12.1989 року Солонянським районним судом Дніпровської області за ст.140 ч.2,141 ч.2, 117 ч.2,118 ч.2 КК України до 10 років позбавлення волі; 12.07.2000 року Калинівським районним судом Вінницької області за ст.140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі; 23.04.2003 року Малинським районним судом Житомирської області за ст.121 ч.2,187 ч.4,70 КК України до 10 років позбавлення волі; 19.06.2013 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ст.186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі; 26.03.2014 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст.321 ч.1,71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 25.05.2016 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 6 днів; засуджено за ч.2.ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.125 КК України до 6 місяців арешту. На підставі ст.70 КК України (за сукупністю злочинів), шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Враховуючи невідбуту частину покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.03.2014 року, яким ОСОБА_9 призначено покарання у виді 5 років 6 місяців, керуючись ст.ст.71,72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 6 місяців, остаточно призначено 4 роки позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі 7865 грн.00 коп.

Вироком також вирішено питання про речові докази та судові витрати по справі.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів за наступних обставин.

21.06.2016 року, ОСОБА_9 близько 13 години 30 хвилин перебував в АДРЕСА_2 . Помітивши, що двері в будинок відчинені, ОСОБА_9 зайшов всередину, де нікого не було, та побачив в одній із кімнат на стільці жіночу сумку, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 перевірив вміст сумки, з якої повторно таємно викрав гроші в сумі 7650 грн, а також зі столу, який розташований у вказаній кімнаті-мобільний телефон «Самсунг», вартістю 200 грн., з стартовим пакетом оператора стільникового зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн., чим завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 7865,00 грн.

Він же продовжуючи свої злочинні дії, після вчинення крадіжки грошових коштів та мобільного телефону, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , близько 13 год.35 хв. побачив, що в будинок зайшла літня жінка. Усвідомлюючи, що вона нічого не знає про вчинення ним крадіжки майна з будинку, ОСОБА_9 з метою бути невпізнаним та забезпечення собі безперешкодного залишення місця події, зав`язав собі хустинками голову та обличчя і взяв зі столика кухонного ножа, після чого схопив потерпілу ОСОБА_10 ззаду рукою за шию і приставив ніж до живота, не маючи умислу на позбавлення її життя, завів в кімнату і накрив її обличчя подушкою та декілька разів вдарив долонею по голові, щоб змусити потерпілу не кричати, яка в свою чергу намагаючись продовжуючи опиратися змогла взяти в руки будильник, яким кинувши у вікно, розбила скло. Побоюючись, що звук розбитого скла може привернути увагу сторонніх осіб, ОСОБА_9 втік з місця події. Згідно висновку судово-медичної експертизи, ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на животі зліва, синці і садна на верхніх кінцівках, поверхнева різана рана на правому передпліччі, дві поверхневі на долонній поверхні лівої кисті,які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; дві різані рани на долонній поверхні лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити йому покарання, не позбавляти волі, врахувавши стан здоров`я. Обгрнутовуючи свої вимоги, вказує на процесуальні порушення під час досудового слідства, зокрема не були взяті відбитки пальці з місця злочину, не проведена очна ставка з потерпілою, до нього застосовувались погрози та побиття працівниками поліції. Під час судового розгляду потерпіла його не впізнала.

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили пом`якшити призначене покарання, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Суд, розглянувши справу, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини та правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Ці обставини встановлені судом на підставі досліджених доказів, а саме, показань потерпілої ОСОБА_11 , протоколу слідчого експерименту, висновку судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_11 , протоколу впізнання. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив свою вину у вчиненні крадіжки речей потерпілої. Сукупність всіх цих доказів дала суду підстави для визнання винним ОСОБА_9 за обставин, викладених обвинувальному акті та вказаних потерпілої і кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку суду, судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_9 враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вину свою визнав частково, раніше судимий 24.03.1982 року Калинівським районним судом Вінницької області за ст.86 ч.1,117 ч.1, 118 ч.1, 222 ч.3 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; 26.03.1986 року Білозірським районним судом Херсонської області за ст.122 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі; 11.12.1989 року Солонянським районним судом Дніпровської області за ст.140 ч.2,141 ч.2, 117 ч.2,118 ч.2 КК України до 10 років позбавлення волі; 12.07.2000 року Калинівським районним судом Вінницької області за ст.140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;23.04.2003 року Малинським районним судом Житомирської області за ст.121 ч.2,187 ч.4,70 КК України до 10 років позбавлення волі; 19.06.2013 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ст.186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі; 26.03.2014 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст.321 ч.1,71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 25.05.2016 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 6 днів, обставини, що пом`якшують покарання судом не встановлено, обставини що обтяжують покарання рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку, за місцем проживання та відбуття покарання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілої з приводу призначення покарання, стан його здоров`я.

Врахувавши вказані обставини справи в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку що виправлення ОСОБА_9 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за вчинений ним злочин не у максимальній межі санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України та ч.2 ст.125 КК України.

Правових підстав для застосування ст.ст. 69 та 69-1 КК України суд першої інстанції не знайшов. Не вбачає їх і колегія суддів при розгляді апеляційної скарги.

Оскільки, ОСОБА_9 вчинив злочин після постановлення вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.03.2014 року за ст.321 ч.1,71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, за яким покарання не відбув частину покарання, остаточне покарання йому було призначено з врахуванням ст. 71,72 КК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Посилання обвинуваченого на його незадовільний стан здоров`я та не дають підстав для пом`якшення покарання, оскільки під час вчинення злочинів він мав аналогічний стан здоров`я і це не перешкодило йому вчинити злочини.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та не знаходить підстав для пом`якшення призначеного покарання.
За таких обставин колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2017 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.
С У Д Д І :