Справа № 1-169/11
П О С Т А Н О В А

01.04.2013

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Димбіцького Ю.В.

при секретарі Телевань С.В.

з участю прокурора Струся О.Ю.

захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця с.Хороша Липовецького району, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, вдівця, раніше не судимого,

по ст.115 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 31 серпня 2010 року, біля 13 год., прийшов у домогосподарство сестри своєї покійної дружини ОСОБА_3, що по вул.Миру, 121 в с.Романово Хутір Іллінецького району, з тим, щоб провідати її. Під час перебування у дворі домогосподарства ОСОБА_3 між нею і ОСОБА_2 виникла суперечка з приводу спадкування, яка переросла у сварку, в ході якого ОСОБА_3 обзивала ОСОБА_2 нецензурними словами, дорікаючи, що він пропиває усі свої гроші.

Під час сварки ОСОБА_3 зайшла до будинку, сіла у кімнаті на ліжку і продовжувала сваритись із ОСОБА_2 Під час сварки ОСОБА_2 обурився поведінкою ОСОБА_3 і вирішив заподіяти їй смерть. З цією метою він взяв з купи каміння у дворі шматок цеглини, тримаючи його у правій руці, зайшов до будинку та прикладаючи значну силу, зверху вниз наніс ОСОБА_3 7 ударів у життєво важливий орган в область голови, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді синців у ділянці лівого та правого ока, в ділянці спинки носа та підборіддя, забійних ран в ділянці лоба зліва та справа, в лівій тімяній ділянці, переломів кісток основи та склепіння черепу, забою речовини головного мозку та пошкодження її.

Смерть ОСОБА_3 настала внаслідок тупої травми голови, яка була викликана уламковим переломом кісток склепіння та основи черепу, забоєм речовини головного мозку та пошкодженням її.

Після цього ОСОБА_2 з метою приховування слідів злочину замкнув вхідні двері будинку на навісний замок та зник з місця вчинення злочину, викинувши шматок цеглини, за допомогою якої наносив удари ОСОБА_3, в сторону підсобних приміщень домогосподарства.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 своєї вини у скоєнні злочину не визнав і пояснив, що ОСОБА_3 була рідною сестрою його покійної дружини, 31 серпня 2010 року він дійсно був у неї вдома, однак не бив її і не заподіював їй тілесних ушкоджень, що спричинили її смерть.

В судовому засіданні 12 грудня 2012 року в ході судового слідства захисником підсудного ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_1 було заявлене клопотання про призначення у справі повторної судово-медичної експертизи, мотивоване необгрунтованістю та суперечливістю, на його погляд, висновків попередніх судово-медичних досліджень, сумнівами щодо компетенції і поводження експерта, невідповідністю його дій нормативним актим.

З огляду на таке захисник підсудного адвокат ОСОБА_1 просив суд призначити у справі повторну судово-медичну експертизу для вирішення питань: які тілесні ушкодження виявлені на трупові ОСОБА_3, їх характер, локалізація, механізм і давність утворення?; які тілесні ушкодження ОСОБА_3 із числа виявлених були заподіяні прижиттєво, а які після настання смерті?; до якої ступені тяжкості відносяться виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження?; в результаті дій якого виду травмуючого предмета (предметів) могли утворитися виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження?; які властивості мав травмуючий чинник (предмет), чи виключається заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 без попадання її крові на травмуючий чинник (предмет), чи виключається можливість заподіяння ушкоджень без залишення на ОСОБА_3 та на хустці частин цього травмуючого чинника (предмета); якою була кількість травмуючих дій, їх послідовність та спосіб заподіяння?; якими були взаємне розташування ОСОБА_3 та заподіювача ушкоджень під час нанесення травмуючих дій?; чи могли утворитись заподіяні ОСОБА_3 тілесні ушкодженння за обставин, вказаних в обвинувальному висновку?; чи мали місце захворювання у ОСОБА_3, якщо так то які саме, які обмеження викликали ці захворювання у ОСОБА_3 (чи могла вона з ними ходити, активно діяти рвати бурян, тощо), чи могли вони вплинути на на стання її смерті?; який час настання смерті ОСОБА_3, який проміжок часу від від м оменту заподіяння ушкоджень до настання смерті, чи мала місце агонія?; чи залишалась у ОСОБА_3 здатність до активних дій після заподіяння ушкоджень (вставати з ліжка, підходити до диерей, лягати на ліжко тощо)?; чи є ознаки активного або пасивного переміщення тіла ОСОБА_3 після заподіяння ушкоджень?

При цьому, зважаючи на те, що екперт ОСОБА_4 представив себе в судовому засіданні працівником Вінницького обласного бюро СМЕ, він просив суд доручити проведення додаткової судово-медичної експертизи експертам Головного бюро судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоровя України, оскільки мав достатні і обгрунтовані сумніви в професійності і компетентності вказаного експерта та похідні відповідні сумніви відносно інших експертів Вінницького обласного бюро СМЕ.

Постановою суду від 12 грудня 2012 року клопотання захисника підсудного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 було задоволене, у справі призначена повторна судово-медична експертиза для вирішення зазначених у клопотанні питань, її проведення було доручене експертам Головного бюро судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоровя України.

15 січня 2013 року матеріали кримінальної справи були повернуті експертною установою до суду без виконання призначеної експертизи з тих підстав, що Головне бюро судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоровя України має можливість проводити лише особливо складні повторні комісійні судово-медичні експертизи та дослідження, а черга на їх проведення складає понад три роки. Крім того, керівник вказаної експертної установи зазначив, що така експертиза не проводилась місцевим територіальним органом СМЕ Вінницької області.

З огляду на це захисником підсудного ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлене клопотання про призначення проведення такої експертизи експертам Вінницького обласного бюро СМЕ.

Прокурор не заперечує проти цього, зважаючи на те, що така експертиза уже була призначена судом.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання повторно не зявилась.

Підсудний ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника і просить суд його задовольнити.

Розглянувши клопотання захисника підсудного, заслухавши думки підсудного і прокурора щодо його вирішення, суд вважає, що воно підлягає задоволенню із наступних мотивів.

Відповідно до ст.ст.75, 76, 312 КПК України (1960 року), експертиза призначається у випадках, коли для вирішення певних питань при провадженні в справі потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання; коли висновок експерта буде визнано необгрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або інакше викликає сумніви в його правильності, може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові або іншим експертам; експертиза призначається обов'язково для встановлення причин смерті та для встановлення тяжкості і характеру тілесних ушкоджень; у випадках, передбачених статтею 75 цього Кодексу, суд мотивованою ухвалою, а суддя - постановою може призначити додаткову або повторну експертизу.

Суд постановою від 12 грудня 2012 року уже визнав обґрунтованими викладені у клопотанні захисника мотиви ініціювання призначення у справі повторної судово-медичної експертизи.

Оскільки наявні у справі первинні висновки судово-медичних експертів є протирічними поясненням в судовому засіданні, а, відповідно до ч.6 ст.75 КК України, коли висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи або інакше викликає сумніви в його правильності, може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові або іншим експертам.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання захисника підсудного і доручення проведення призначеної постановою суду від 12 грудня 2012 року у справі повторної судово-медичної експертизи експертам Вінницького обласного бюро СМЕ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76, 273 КПК України (1960 року),

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника підсудного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 задовольнити.

Проведення призначеної постановою суду від 12 грудня 2012 року у справі повторної судово-медичної експертизи для вирішення визначених питань:

- які тілесні ушкодження виявлені на трупові ОСОБА_3, їх характер, локалізація, механізм і давність утворення?

- які тілесні ушкодження ОСОБА_3 із числа виявлених були заподіяні

прижиттєво, а які після настання смерті?

- до якої ступені тяжкості відносяться виявлені у ОСОБА_3 тілесні

ушкодження?

- в результаті дій якого виду травмуючого предмета (предметів) могли утворитися виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження?

- які властивості мав травмуючий чинник (предмет), чи виключається заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 без попадання її крові на травмуючий чинник (предмет), чи виключається можливість заподіяння ушкоджень без залишення на ОСОБА_3 та на хустці частин цього травмуючого чинникак (предмета)?

- якою була кількість травмуючих дій, їх послідовність та спосіб заподіяння?

- якими були взаємне розташування ОСОБА_3 та заподіювача ушкоджень під час нанесення травмуючих дій?

- чи могли утворитись заподіяні ОСОБА_3 тілесні ушкодженння за обставин, вказаних в обвинувальному висновку?

- чи мали місце захворювання у ОСОБА_3, якщо так то які саме, які обмеження викликали ці захворювання у ОСОБА_3 (чи могла вона з ними ходити, активно діяти рвати бурян, тощо), чи могли вони вплинути на на стання її смерті?

- який час настання смерті ОСОБА_3, який проміжок часу від від моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті, чи мала місце агонія?

- чи залишалась у ОСОБА_3 здатність до активних дій після заподіяння ушкоджень (вставати з ліжка, підходити до диерей, лягати на ліжко тощо)?

- чи є ознаки активного або пасивного переміщення тіла ОСОБА_3 після заподіяння ушкоджень?

доручити експертам Вінницького обласного бюро судово-медичних експертиз, попередивши їх про кримінальну відповідальність по ст.ст.384, 385 КК України.

Надати в розпорядження експертів матеріали кримінальної справи.

Оголосити перерву у справі до отримання висновку експертів.

Постанова не підлягає апеляційному оскарженню, оскільки її перегляд в порядку апеляційного провадження не передбачений КПК України (1960 року).

Суддя Ю.В. Димбіцький