Справа № 199/1496/17
В И Р О К
іменем України
21 серпня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000314, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

- 10 квітня 2013 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 27 червня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 11 серпня 2014 року за амністією;

- 12 червня 2017 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 07 лютого 2017 року приблизно о 10 годині 00 хвилин маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи повторно, перебуваючи біля будинку № 10 по вул. Прогресивна в м. Дніпро, у невстановленої особи незаконно придбав медичний шприц об`ємом 10 мл., заповнений рідиною невстановленою масою, але не меншою за 2,0166 гр., яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований, невстановленою масою в перерахунку на суху речовину, але не меншою за 0,1154 гр. Після чого ОСОБА_5 сховав шприц з придбаним наркотичним засобом до одягнутого на ньому головного убору та почав незаконно повторно зберігати його при собі без мети збуту до 10 години 30 хвилин 07 лютого 2017 року. У вказаний час ОСОБА_6 , який знаходився за адресою: м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Прогресивна, біля будинку № 10, було зупинено співробітниками поліції. Під час огляду особистих речей ОСОБА_6 на тому ж місці той же день в період часу з 10 години 30 хвилин до 11 години 00 хвилин останній добровільно видав з одягнутого на ньому головного убору медичний шприц об`ємом 10 мл., заповнений рідиною, масою 2,0166 гр., яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,1154 гр., який ОСОБА_6 за вищевказаних обставин незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.
ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив факт вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення та показав, що дійсно, 07 лютого 2017 року він знаходився біля будинку № 10 по вул. Прогресивній м. Дніпра, де його зупинили два співробітники Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. Як їх прізвища, він не знає. Зазначає, що один з них був майором поліції, а інший менший зростом. Вони надягли на нього кайданки та затягли в свою машину, де погрожували застосуванням фізичного насильства та психічно принижували його і змусили «взяти на себе» зберігання наркотичного засобу. Після цього один із працівників поліції, той що менший зростом, поклав йому під шапку шприц з наркотиком. В подальшому були викликані поняті, в присутності яких цей шприц був вилучений і він в їх присутності сказав, що наркотик належить йому, але він був вимушений оговорити себе внаслідок неправомірних дій вказаних ним співробітників поліції.

Попри заперечення своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Згідно протоколу огляду, 07 лютого 2017 року в період часу з 10:30 години до 11:00 години в ході проведення огляду ОСОБА_6 , який знаходився поблизу будинку № 10 по вул. Прогресивній у м. Дніпрі, слідчим поліції ОСОБА_7 в присутності двох понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було виявлено та вилучено у останнього добровільно виданий з головного убору медичний шприц об`ємом 10 мл., заповнений до відмітки 2 мл. рідиною коричневого кольору.
Допитаний в судовому засіданні у якості свідка слідчий СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 показав, що 07 лютого 2017 року до нього на мобільний телефон подзвонив начальник СВ АНД ВП та повідомив що по вул. Прогресивній у м. Дніпро оперуповноважені карного розшуку затримали підозрілу особу, у якої можливо при собі є наркотичні засоби. Він приїхав на місце події де в присутності понятих було проведено огляд ОСОБА_6 за згоди останнього. Під час огляду останній вказав, що у нього в головному уборі знаходиться шприц з наркотиком. Після цього у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено з під відвороту головного убору медичний шприц об`ємом 10 мл., заповнений до відмітки 2 мл. рідиною коричневого кольору.

Поняті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час допиту в судовому засіданні у якості свідків підтвердили сам факт та результати проведеного огляду.
Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/414 від 14 лютого 2017 року, вилучена у ОСОБА_6 рідина масою 2,0166 гр., містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину складає 0,1154 гр.
Вилучений у ОСОБА_6 медичний шприц з залишками наркотичного засобу постановою слідчого долучений до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.

Суд враховує, що під час судового розгляду ОСОБА_6 заявив про застосування до нього недозволених методів досудового розслідування співробітниками поліції, у зв`язку з чим було надане доручення прокурору Дніпропетровської області організувати внесення повідомлених ОСОБА_6 відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перевірку у визначеному законом порядку.

Згідно копії постанови слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області від 30 червня 2017 року, кримінальне провадження за повідомленими ОСОБА_6 відомостями щодо застосування до нього недозволених методів досудового розслідування співробітниками поліції закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи таке рішення слідчий послався на те, що проведеним розслідуванням будь-яких об`єктивних даних, що могли б свідчити про неправомірні дії з боку працівників Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, не здобуто, а доводи викладені у відповідній ухвалі суду, не знайшли свого підтвердження.

Зазначена постанова слідчого є обґрунтованою, а викладені слідчим у постанові фактичні обставини підтверджуються дослідженими судом доказами.

Зокрема, допитаний судом у якості свідка старший о/у СКП АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 показав, що 07 лютого 2017 року на вул. Прогресивній у м. Дніпро ним разом з о/у ОСОБА_11 був помічений громадянин схожий на особу, яка вживає наркотичні речовини. Вони підійшли до нього та запитали чи є в нього при собі щось заборонене, на що особа відповіла, що ні. Було викликано слідчо-оперативну групу. В присутності слідчого ОСОБА_7 та двох понятих обвинувачений зізнався, що утримує в головному уборі шприц з наркотиком, після чого під час огляду було виявлено та вилучено у обвинуваченого з головного убору медичний шприц об`ємом 10 мл., заповнений до відмітки 2 мл. рідиною коричневого кольору. Категорично заперечує факт застосування до обвинуваченого будь-якого насильства.

Аналогічні обставини виявлення у ОСОБА_6 наркотичного засобу повідомив і о/у СКП АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 . Останній також категорично спростував твердження обвинуваченого про застосування до нього неправомірних заходів психологічного чи фізичного впливу.

Слідчий ОСОБА_7 також показав, що під час проведення вищевказаного огляду ОСОБА_6 добровільно без будь-якого стороннього тиску вказав місце зберігання наркотичного засобу та розказав, де і як його придбав. Він особисто до обвинуваченого будь-які неправомірні заходи психологічного чи фізичного впливу не застосовував і такі заходи іншими особами в його присутності до ОСОБА_6 не застосовувалися. Йому ОСОБА_6 на дії співробітників карного розшуку не скаржився.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали суду, що ОСОБА_6 добровільно без будь-якого тиску показав, де в нього зберігається шприц. До останнього в їх присутності жодні неправомірні заходи психологічного чи фізичного впливу працівниками поліції не застосовувалися і ОСОБА_6 на дії працівників в їх присутності не скаржився.

При цьому суд додатково враховує, що після допиту як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_9 обвинувачений показав, що ці особи понятими під час обшуку не були, а в якості понятих залучалися інші особи чоловік та жінка.

Разом з тим, поняті ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підтвердили наявність їх підпису під протоколом огляду.

Так само, наявність свого підпису під цим же протоколом огляду підтвердив і сам ОСОБА_6 .

В сукупності з тим, що судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б давали підставити ставити під сумнів факт вилучення у ОСОБА_6 наркотичного засобу, який він до цього самостійно придбав і зберігав без мети збуту, відповідні заперечення ОСОБА_6 судом відхиляються.

Докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 є належними та допустимими і в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом спростовують покази обвинуваченого.

Виходячи з наведеного, невизнання обвинуваченими своєї вини суд розцінює як усталену модель захисту від пред`явленого обвинувачення, форму реалізації права на захист і бажання уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, повністю доведена, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями повторно вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості спричинених наслідків, обсяг наркотичного засобу, який є предметом кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою, раніше неодноразово судимою, не має постійного джерела доходу, однак має зареєстроване місце проживання, у вчиненому не розкаявся та неправдивими свідченнями намагався ввести суд в оману і уникнути відповідальності за вчинені діяння.

У якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, в обвинувальному акті зазначене щиросердне каяття, яке таким судом не визнається, оскільки позиція обвинуваченого в судовому засіданні свідчить про зворотне.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності обставин, які як обтяжують, так і пом`якшують покарання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. За цих же обставин суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом або звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
До матеріалів кримінального провадження долучена копія вироку Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 12 червня 2017 року, яким ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України засуджено до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї постанови № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
З огляду на викладене, останній вирок має виконуватися самостійно.
На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно вимог ст. 100 КПК України речові докази у вигляді залишків вилученого у ОСОБА_6 наркотичного засобу підлягають знищенню.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Вирок Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 12 червня 2017 року у відношенні ОСОБА_6 виконувати самостійно.

Речові докази: медичний шприц з залишкам наркотичного засобу, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУПН в Дніпропетровській області (порядковий номер 217) знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 40 (сорок) копійок.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

21.08.2017