В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.12.2016 Справа №607/1291/16-к

Номер провадження 1-кп/607/463/2016
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0003362 від 23 листопада 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Товстолуг Тернопільського району, громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК Українираніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченої ОСОБА_3 23 листопада 2015 року близько 13 год., яка перебувала по вул. Замонастирська, 6 у м. Тернополі, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, та з мотивів незаконного збагачення 23 листопада 2015 року близько 13 год. ОСОБА_3 перебуваючи по вул. Замонастирська, 6 у м. Тернополі, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, викрала дитячу коляску, торгової марки "Easi GO Virage", яка знаходилась біля входу до офісного приміщення "Вікна Корса", по АДРЕСА_2 . Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втекла, чим спричинила ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 2790,00 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнала повністю, підтвердила зазначені в обвинувальному акті обставини та показала, що 23 листопада 2015 року близько 13 год. перебуваючи по вул. Замонастирська, 6 в м. Тернополі, вона викрала дитячу коляску, торгової марки "Easi GO Virage", яка знаходилась біля входу до офісного приміщення "Вікна Корса". У вчиненому вона щиро розкаюється, просить її суворо не карати, завдана матеріальна шкода потерпілій нею відшкодована в повному обсязі.

Крім власного визнання вини, обвинувачена ОСОБА_3 повністю погодилася зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували її винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування її дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, її ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винної, зокрема те, що в силу ст. 89 КК України вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують покарання визнання нею своєї вини, щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставини, які обтяжують покарання відсутні. Підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченій суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 їй слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченою, а й буде слугувати для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченою так і іншими особами.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк, оскільки виправлення останньої можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням їй іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачена повністю визнала свою вину, щиро розкаялась у вчиненому, добровільно відшкодувала завдану шкоду.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ч.1, 2 ст. 76 КК України, на неї слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ч.1, 2 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726), процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №18/16-22 від 15 січня 2016 року в розмірі 738,00 грн. (сімсот тридцять вісім гривень).

Речовий доказ:

- коляску для прогулянки з дитиною марки "Easi GO Virage" сірого кольору та кольору морської хвилі, що згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04 січня 2016 року, повернуті потерпілій ОСОБА_5 залишити у її розпорядженні, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий суддяОСОБА_1