Справа № 461/1962/17 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 11-сс/783/395/17 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
при секретаріОСОБА_4

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000740 від 21 лютого 2017 року за ознаками кримінального правопорушення за ст. 356 КК України, за участі

прокурораОСОБА_5
та представника ПП «Рока»ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно

встановила:
ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Галицького відділу поліції ГУ НП у Львівській областіОСОБА_8 про накладення арешту на майно, а саме на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1030,9 м2 (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна: 1603944, 16312119, 22845386, 30866968, 30867075, 30867132, 30867170, 30867252, 712820, 5612506, 56132088, 5613549) та заборони ПП «РОКА», ТзОВ «Два кольори», ПП «ТЕЛСАТПЛЮС» розпоряджатися будь-яким чином та використовувати об`єкт нерухомого майна, що на вул. Чайковського, 31, у м. Львові, в тому числі проводити будь-які будівельні та інші роботи пов`язані з реконструкцією чи будівництвом вищезазначеного об`єкту.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2017 року прокурор Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно слідчий суддя зазначив, що у матеріалах клопотання, відсутні належні та допустимі докази того, що вказане у клопотанні нежитлове приміщення визнано речовим доказом у справі та існує необхідність забезпечення його збереження. Висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи оскільки будівельні роботи за адресою м. Львів, вул. Чайковського, 31, проводяться без передбачених законом дозволів, нежитлові приміщення за вказаною адресою є об`єктом кримінально-протиправних дій, а тому відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Також апелянт зазначає, що ненакладення арешту на вказане майно може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки право власності на вказаний об`єкт будівництва, яке здійснюється без передбачених законом дозволів та документів, може бути реалізоване та перейде до добросовісного набувача, що може збільшити заподіяння матеріальних збитків культурній спадщині м. Львова.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_10 про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про задоволення клопотання слідчого про арешт нерухомого майна на вул. Чайковського, 31, у м. Львові, представника ПП «Рока» ОСОБА_11 про відмову в задоволенні апеляційної скарги і залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.
З матеріалів провадження убачається, що в провадженні СВ Галицького ВГІ ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000740 від 21.02.2017 року, за фактом будівництва без належних на це документів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження і він допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано покликався на те, що у матеріалах клопотання про накладення арешту на майно нежитлове приміщення на вул. Чайковського, 31, у м. Львові, що подане слідчим, відсутні відповідні докази того, що вказане у клопотанні нежитлове приміщення визнано речовим доказом у справі.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодекс).

Відповідно до п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466, з послідуючими змінами, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об`єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт; реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів I-III категорії складності; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів IV і V категорії складності.
В засіданні апеляційного суду встановлено, що будівельні роботи на вул. Чайковського, 31, у м. Львові велись ПП «Рока» на підставі декларацій про початок виконання будівельних робіт від 01 жовтня 2015 року за № ЛВ 32, яка була скасована наказом начальником інспекції ДАБК у м. Львові від 18 жовтня 2016 року та від 23 січня 2017 року за № ЛВ55, яка була скасована наказом начальника інспекції ДАБК в м. Львові від 11 квітня 2017 року.

Відповідно до п/п 8 п. 22 зазначеного «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.
Разом з тим, в матеріалах провадження немає жодних даних і прокурором не доведено в судовому засіданні, що такий наказ був отриманий представником ПП «Рока», оскільки запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування. Саме така позиція стверджується практикою розгляду даної категорії справ, наданої представником ПП «Рока».

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, що на вул. Чайковського, 31, у м. Львові.

Що ж до підстави для накладення арешту з забороною вчиняти дії щодо арештованого майна, то слідчий суддя також підставно прийшов до висновку про відмову і в цій частині клопотання, оскільки згідно ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак прокурором, як в судовому засіданні суду першої інстанції так і в засіданні апеляційного суду не доведено існування таких обставин, а клопотання слідчого в цій частині не відповідає вищезазначеним нормам закону.

Таким чином, слідчий суддя правильно зазначив, що в поданому клопотанні слідчим не наведено існування обставин того, що ПП «Рока» може вчинити вищевказані дії.

Крім того, відповідно до п. 5 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.
Однак, як убачається із заперечення представника ПП «Рока» та його пояснення в засіданні апеляційного суду, під час реконструкції даного будинку по вул. Чайковського, 31, у м. Львові на сьогодні зведено 4 поверхи будівлі, однак ще не зведено дах, а тому будь-яка перешкода у його зведенні призведе до знищення даного приміщення, всупереч вимог закону.
Таким чином, вимоги слідчого про заборону ПП «Рока», ТзОВ «Два кольори» та ПП «ТЕЛСАТПЛЮС» розпоряджатися та використовувати об`єкт нерухомого майна, який розташований на вул. Чайковського, 31, у м. Львові, а також проводити будь-які будівельні роботи є необґрунтованими, тому у цій частині клопотання також необхідно відмовити.

Оскільки слідчим не надано суду доказів того, що вищевказане майно визнано речовим доказом, воно належить на праві власності особам, які не є підозрюваними, обвинуваченими чи засудженими, слідчим та прокурором не наведено обставин, за яких незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, то слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про арешт вищевказаного нерухомого майна на вул. Чайковського, 31, у м. Львові необхідно відмовити.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора і залишення оскаржуваної ухвали без змін.

Керуючись ст. 376, 404-405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .
Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_1

Ухвала вступила в законну силу «07» червня 2017 року.
Копію виготовлено «______» ___________ 2017 року
Помічник судді ОСОБА_12