Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/3784/13-к
У Х В А Л А

27.05.2013 року Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави Шаповал Т.В. при секретарі Лавріненко О.А. за участю прокурора Маренич Я.В., захисника ОСОБА_1, ОСОБА_2, перекладача ОСОБА_3 розглянув клопотання прокурора Київського району міста Полтави ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина ОСОБА_5, раніше не судимого, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, на реєстраційному обліку в Російській Федерації, , АДРЕСА_1, проживає Російська Федерація, АДРЕСА_2, -

в порядку ст. 584 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київського району м. Полтави ОСОБА_4 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до Російської Федерації ОСОБА_2

В клопотанні вказував, що 18 квітня 2013 року співробітниками Київського РВ Полтавського МУ УМВС України Полтавської області в порядку ст. 582 КПК України затриманий громадянин ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_2., який розшукується ГУ МВС ОСОБА_5 по м. Санкт ОСОБА_7, РС № 74 від 30.10.12, кримінальна справа № 609434 від 23.10.12, міра запобіжного заходу тримання під вартою згідно постанови Московського районного суду м. Санкт-Петербурга за ч. 1 ст. 105 КК Російської Федерації.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина ОСОБА_5, раніше не судимий, не одружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, на реєстраційному обліку в Російській Федерації, , АДРЕСА_1, проживає Російська Федерація, АДРЕСА_2 .

Про затримання вказаної особи проінформовано ініціатора розшуку, консульський відділ посольства Російської Федерації в Україні.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.04. 2013 року до ОСОБА_2 застосовано тимчасовий арешт на 40 діб.

Згідно наданих російською стороною документів, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 105 КК РФ (умисне вбивство ).

Постановою Московського районною суду ОСОБА_7 - ОСОБА_7 від 21 листопада 2012 року останньому обрано запобіжний захід гримання під вартою. Постановою від 30 жовтня 2012 року ОСОБА_2 оголошений у міжнародний розшук.

ОСОБА_2 є громадянином ОСОБА_6 Федерації.

Кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 знаходиться у провадженні СВ по Московському району Головного Слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації по ОСОБА_7.

Згідно законодавства України дії ОСОБА_2 підпадають під кваліфікацію злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яка передбачає покарання у вигляді позбавлення волі більш ніж на 7 років і є екстрадиційним злочином.

Встановлено, що компетентні органи Російської Федерації звернулись із запитом щодо тримання ОСОБА_2 під вартою до вирішення питання щодо його екстрадиції.

Заслухавши ОСОБА_2 перевіривши надані матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Основною умовою видачі /екстрадиції/ особи іншій держави є її тримання під вартою на підставі рішення суду.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Закон України „Про міжнародні договори України " від 29.06.2004, у ст.19 повторює цю норму Конституції і додатково визначає, що „чинні міжнародні договори України застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства ".

Правовідносини між Україною і Російською Федерацією щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, Додатковим протоколом до неї 1975 року та Другим додатковим протоколом 1978 року до вказаної конвенції, Конвенцією про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22.01.1993 року та Протоколом до неї від 28.03.1997 року, які є чинними для обох держав.

Статтею 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст. 4-6, 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам 1993 року, зазначено, що Договірні Сторони зобов'язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених у Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою. Видача здійснюється за діяння, які відповідно до законодавства Договірних Сторін є злочинами та за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 1 року або більш тяжким покаранням.

Статтею 574 КПК України передбачено, що центральним органом щодо задачі особи /екстрадиції/, підозрюваних, обвинувачених у кримінальних провадженнях під час досудового розслідування є Генеральна прокуратура України.

Постановою Московського районною суду ОСОБА_7 - ОСОБА_7 від 21 листопада 2012 року останньому обрано запобіжний захід тримання під вартою. Постановою від 30 жовтня 2012 року ОСОБА_2 оголошений у міжнародний розшук.

ОСОБА_2 с громадянином ОСОБА_6 Федерації.

Кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 знаходиться у провадженні СВ по Московському району Головного Слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації по ОСОБА_7.

Згідно законодавства України дії ОСОБА_2 підпадають під кваліфікацію злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яка передбачає покарання у вигляді позбавлення волі більш ніж на 7 років і є екстрадиційним злочином.

Згідно повідомлення Державної міграційної служби України в Полтавській області у зв'язку із недостатністю інформації визначитись із належністю ОСОБА_2 до громадянства України не представляється можливим.

Частиною 1 ст. 585 КПК України, визначено, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не повязаний із триманням під вартою.

В судовому засіданні не встановлено обставин, які б гарантували запобігання втечі ОСОБА_2 та забезпечення у подальшому його видачі, тому в задоволенні клопотання ОСОБА_2 та його захисника про обрання запобіжного західу, не повязаного із триманням під вартою задоволенню не підлягає..

Враховуючи вищевикладені обставини та приймаючи до уваги вимоги ст. 584 КПК України, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та ст. 584 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Застосувати до громадянина ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи /екстрадиційний арешт/ до вирішення Генеральною прокуратурою Українип питання про видачу особи екстрадицію/ та фактичної передачі до Російської Федерації, але не більше ніж 12 місяців до 24 травня 2014 року.

Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Полтавському СІЗО.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Т.В.Шаповал