Справа № 466/5802/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1134/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2016 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, останній раз: 16 січня 2016 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч.3 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК Україн, на три роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком два роки,

засуджено за ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України на три роки один місяць позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 16 січня 2016 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання три роки два місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено раніше обраний домашній арешт.
Постановлено зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 16 травня 2016 року до 14 липня 2016 року включно.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 14 травня 2016 року, близько 17:00 год., перебуваючи в під`їзді №4 будинку АДРЕСА_2 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом злому навісного замка, проник до підсобного приміщення, що розташоване між четвертим та п`ятим поверхами вказаного під`їзду, звідки викрав велосипед марки "Centurion Back Fire", вартістю 7500 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 . В подальшому, ОСОБА_6 , не довівши свій злочинний умисел до кінця, з причин що не залежали від його волі, був затриманий у вищевказаному під`їзді працівниками патрульної поліції.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що не оспорюючи фактичні обставини справи і враховуючи те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, добровільно та правдиво давав пояснення з приводу обставин справи, вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним.

Зазначає, що суду, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, слід було врахувати як пом`якшуючі обставини, те що протягом усього досудового слідства та під час судового розгляду останній, щиро розкаювався у вчиненому, даючи правдиві й послідовні покази. Активно сприяв розкриттю злочину; вчинив кримінальне правопорушення під впливом збігу тяжких сімейних обставин; перебував у дуже скрутному матеріальному становищі; позитивно характеризується за місцем проживання; проживає із своїм батьком ОСОБА_10 , який є інвалідом 3 групи загального захворювання (психічне захворювання) і потребує постійного догляду, крім цього, обвинувачений хворіє на псоріаз, хворобу, що є невиліковною і потребує лікарського догляду та лікування.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 , у суді першої інстанції пояснив, що планував кошти отримані від продажу викраденого велосипеду витратити на харчування та ліки для батька, а не на розваги чи щось інше, що фактично й підтверджує факт наявності збігу тяжких особистих та сімейних обставин.

Вважає, що враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив замах, а не закінчений злочин, особу обвинуваченого, його поведінку на досудовому слідстві та під час судового розгляду, пом`якшуючі покарання обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості злочину, є усі підстави для застосування ст. 69 КК України й призначення покарання нижче від найнижчої межі, оскільки покарання призначене судом першої інстанції є надто суворим.

Крім цього, просить врахувати те, що ОСОБА_6 вибачився перед потерпілим, який в свою чергу не має жодних претензій до обвинуваченого, шкода потерпілому не була завдана.

Просить суд апеляційну скаргу задоволити. Змінити вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2016 року, призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі визначеної санкцією ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, а також застосувати положення ч.5 ст. 72 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги та залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
Вина ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.
Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснення наведених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання в кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання його щире каяття, призначив таке, на думку колегії суддів, у відповідності до вимог ст.ст. 65, 71 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім цього, із вироку суду вбачається, що ОСОБА_6 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі: з 16 травня 2016 року до 14 липня 2016 року включно. Відтак, покликання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про застосування до обвинуваченого положень ч.5 ст. 72 КК України є також безпідставними.

Отже, з врахуванням наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку суду першої інстанції.

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2016 року відносно ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4