АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/908/17 Справа № 204/3365/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2016 року у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про звільнення від покарання, призначеного Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області від 09.04.2013 року, за хворобою, відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви засудженого, оскільки захворювання, на яке хворіє ОСОБА_8 , не підпадає під «Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого наказом МЮУ, МОЗ від 15.08.2014 року № 1348/572, а також той факт, що він скоїв особливо тяжкий злочин умисне вбивство, нетривалий строк відбування покарання, наявність непогашеного стягнення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2016 року та ухвалити нову, якою його клопотання про звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу, задовольнити.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вирішуючи питання про звільнення засудженого від відбування покарання, суд повинен врахувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інше. Вказує, що лікарі, які приймали участь у роботі комісії, не мають спеціалізованого лікарського рангу чи ступеню освіти, а при вирішенні питання про його стан здоров`я необхідно обстеження у спеціаліста-фахівця, практикуючого кардіохірурга, який зможе описати тяжкість його захворювань. Зазначає, що за неодноразове перебування на лікуванні в лікарняних закладах режим утримання та лікування не порушував, в колективі не конфліктний, зауважень не мав, характеризується посередньо.

В доповненнях до апеляційної скарги посилається на те, що 13.05.2016 року проведено обстеження щодо стану його здоров`я у ОБМ ім. Мечникова. На даний час виникла критична ситуація з серцем, оскільки необхідна термінова операція, та у зв`язку з наявністю жовчо-кам`яної хвороби також необхідне операційне втручання. Однак виявлені хвороби з невідомих підстав комісія СЛК не внесла до висновку.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які кожен окремо підтримали вимоги апеляційної скарги засудженого, прокурора, який заперечував проти її задоволення та вважав, що ухвалу суду слід залишити без змін, перевіривши надані матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, під час якого порушень процесуального закону, що тягнуть за собою скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Так, вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2013 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 14.11.2012 року, кінець 14.11.2022 року.
Матеріали справи містять висновок спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання від 25 травня 2016 року (а.с.19), який був предметом дослідження судом першої інстанції.

Відповідно до вищезазначеного висновку комісія лікарів дійшла висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 не підпадає під дію ст. 537 КПК України та ст. 84 КК України, оскільки поставлений йому діагноз (ІХС: Стабільна стенокардія напруги ІІ ФК. Кардіосклероз дифузний з порушенням ритму за типом миготливої аритмії на нормотемпі. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ступеню. Гіпертензивне серце. Гіпертонічна ангіопатія обох очей. Релятивна недостатність мітрального клапану 3 ст., релятивна недостатність трикуспідального клапану 3 ст. Легенева гіпертензія 40.0 мм рт. ст. СН ІІ А стадія. ФК по N U H A ІІ. Супутній: дисциркуляторна енцефалопатія, нечасті синкопальні (запаморочення) стани.) не підпадає під Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 20.08.2014 року за № 990/25767.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, обґрунтовуючи прийняте рішення, правильно врахував тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи, а саме, що засуджений визнаний винним у вчиненні особливо тяжкого злочину умисного вбивства, перебуває під вартою з 14.11.2012 року, на протязі відбування покарання мав декілька стягнень, останнє з яких накладено за порушення режиму відбування покарання та є непогашеним, нетривалість строку відбування покарання, у зв`язку з чим обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від покарання за хворобою.

Таким чином, доводи засудженого, викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо необхідності відмови у задоволенні заяви засудженого, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухвали суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги засудженого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване рішення, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2016 року, якою у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про звільнення від покарання, призначеного Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області від 09.04.2013 року, за хворобою відмовлено, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: