Справа № 465/532/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/27/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 рокуколегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляцією захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2016 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

встановила:
цим вироком
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, уродженця м. Болехів, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 09 грудня 2014 року Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 125 КК України до трьох місяців арешту та згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2015 року призначено остаточне покарання у виді трьох місяців одного дня позбавлення волі,
засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України часткового приєднано невідбуту частину покарання згідно з ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2015 року та остаточно засуджено ОСОБА_5 до покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
На підставі п. «ґ» ч.5 ст. 72 КК України зараховано час перебування ОСОБА_5 у Львівській УВП № 19 УДПтС України у Львівській області з дати прибуття в установу до вступу вироку в законну силу у строк попереднього ув`язнення.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 27 листопада 2014 року.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно вироку суду, ОСОБА_5 30 липня 2012 року близько 03:00 год., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у парку, що на перехресті вулиць Стрийської та Наукової у м. Львові, із застосуванням фізичного насильства, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілої в момент заподіяння, відкрито заволодів сумкою потерпілої ОСОБА_8 вартістю 300 грн., в якій знаходились: мобільний телефон марки «Самсунг», вартістю 924 грн., з сім-карткою мобільного оператора «Київстар», № НОМЕР_1 , вартістю 25 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 15 грн.; мобільний телефон марки «LG», вартістю 500 грн., з сім-карткою мобільного оператора «Вінд», вартістю 105 грн., на рахунку якої коштів не було; паспорт громадянина України та закордонний паспорт, видані на прізвище ОСОБА_8 ; свідоцтво про народження ОСОБА_9 , видане республікою Італія; ключі від квартири; косметика вартістю 500 грн.; гроші в сумі 150 грн.; одяг потерпілої, зокрема, туніка вартістю 150 грн., капрі вартістю 300 грн., туфлі вартістю 1575 грн., піджак вартістю 400 грн., нижня білизна вартістю 472 грн., а всього заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 5416 грн.
В апеляції захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що погоджуючись із правильною кваліфікацією інкримінованого ОСОБА_5 кримінально караного діяння, він та засуджений не погоджуються із суворістю застосованого покарання.
Зазначає, що суд неповно з`ясував особу засудженого ОСОБА_5 ; не дослідив можливість його виправлення в умовах, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства та не дослідив факту виправлення засудженого ОСОБА_5 у зв`язку із перебуванням у слідчому ізоляторі.
Просить змінити вирок Франківського районного суду м. Львова та застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст. 75 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 та пояснення засудженого ОСОБА_5 , які підтримали апеляцію, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Вина ОСОБА_5 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ст. 299 КПК України 1960 року і наслідки такого порядку розгляду його учасникам було роз`яснено у встановленому законом порядку.
Дії засудженого ОСОБА_5 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України.
Колегія суддів вважає, що призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття і призначив таке у відповідності до вимог ст.ст. 65, 70 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів,
ухвалила:
апеляцію захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Франківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2016 року, відносно ОСОБА_5 без зміни.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4