АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/5053/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/40/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2017 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дивне Ставропольського краю Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 17.06.2016 року вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 3, 75, 76 ч. 1 п. 2,3,4 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки,-
Учасники судового провадження:
засуджений ОСОБА_6
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8
представник КВІ ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати.
Так, ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року подання начальника Довгинцівського РВ КВІ м. Кривого Рогу управління ДПтС України в Дніпропетровській області задоволено. Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_6 та направлено його до кримінально - виконавчої установи для відбування покарання призначеного йому вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17червня 2016 року, яким він засуджений за ст. ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі.
Скасовуючи випробування засудженому, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_6 не виконав умови звільнення його від відбування покарання з випробуванням, які було покладені на нього відповідно до вироку суду від 17 червня 2016р., зокрема, систематично не з`являвся на реєстрацію до КВІ у встановлений термін без поважних причин, змінив місце мешкання не повідомив про це КВІ, отже на шлях виправлення не став.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що до він був засуджений Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іпитовим стром на 2 роки. Зазначає що, після засудження він повинен був відмічатись у КВІ, але у зв`язку з фінансовими та побутовими проблемами він поїхав в м Київ на заробітки. Після першого порушення його засудили до позбавлення волі. Тому просить скасувати ухвалу, оскільки не порушив закон скоюючи злочини, просто хотів вижити.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді засуджений та його захисник , кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та наполягали на скасуванні ухвали суду першої інстанції, прокурор заперечував проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін як законну і обґрунтовану. Представник КВІ просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадженнята матеріали особової справи, обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що контролює відбування покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
На думку колегії суддів, розглядаючи подання начальника Довгинцівського РВ КВІ м. Кривого Рогу управління ДПтС України в Дніпропетровській області, суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та зробив обґрунтовані висновки про небажання ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення.
Так, вирок відносно ОСОБА_6 був ухвалений 17 червня 2016 року, згідно з яким засудженого було звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на3 роки з випробуванням строком на 2 роки та відповідно до п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України покладено обов`язки. (а.п.2,3).
Після отримання копії зазначеного вироку суду першої інстанції, 17 червня 2016 року засудженому ОСОБА_6 розяснені покладені на нього судом першої інстанції обовязкі про що свідчить підписка ОСОБА_6 (а.п.4 о.с.12).
29 липня 2016 року засудженого ОСОБА_6 поставлено на облік та роз`яснено умови відбування покарання, обов`язки покладені на нього судом та наслідки за ухилення від відбування покарарання. (а.о.с18.) Також засудженому винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої ОСОБА_6 повинен з`явитися до КВІ Довгинцівського району на реєстрацію 1,2,3 та 4 понеділок щомісячно. (а.кп.6. а.о.с.13,15)
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи 12.09.2016.р.,19.09.2016р.,26.09.2016р.,03.10.2016р.,10.10.2016р.,17.10.2016р.,24.10.2016р., року засуджений ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію, в ході перевірки поважних причин не явки засудженого на реєстрацію не виявлено.(а.п.7, а.о.с16)
26.09.2016 року до КВІ зі СВ Саксаганського ВП надійшло повідомлення та витяг з ЄРДР № 002516 від 03.09.2016 року відносно ОСОБА_6 (а.п.10,11)
Також, 29.09.2016 року до КВІ Довгинцівського району надійшли матеріали про те, що засуджений не проживає за вказаною адресою: АДРЕСА_1 30.09.2016 року розпочаті розшукові заходи та надіслані запити до установ.(а.п.12)
З метою встановлення місця мешкання засудженого та причин, згідно яких засуджений не з`являвься на реєстрацію органами КВІ було проведено розшукові заходи, згідно яких засуджений за викликами не з`являвся; за даними медичних установ за медичною допомогою не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував; за даними УВП №3 під вартою не утримувався; за даними відділу реєстрації актів цивільного стану та ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» померлим не значиться (а.с.12-16).

У зв`язку з неодноразовою неявкою засудженого до кримінально-виконавчої інспекції, до Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було надіслано подання про передачу матеріалів до суду відносно засудженого ОСОБА_6 (а.кп. 1).
Таким чином, засуджений ОСОБА_6 з моменту звільнення його від відбування покарання з випробуванням і надання ним розписки про роз`яснення йому покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та наслідків їх недотримання, до направлення подання для вирішення питання про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі покладені на нього вироком суду обов`язки систематично не виконував, порушував порядок відбування покарання.
Крім того, твердження в апеляційній скарзі що він став на шлях виправлення, є безпідставними, оскільки відносно ОСОБА_6 проводиться досудове розслідуванняза ч.3 ст.185 КК України (а.кп 25), обвинувачений не заперечував факт того, що не проживав по вказаній адресі, перебував у м. Київ (а.кп 26) тоб-то, підтверджується той факт, що засуджений в період іспитового строку не став на шлях виправлення та порушив обов`язки, покладені на нього судом першої інстанції відповідно до вироку від 17 червня 2016 року.

Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_6 у період іспитового строку не виконував покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, а тому суд, відповідно до ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про направлення його для відбування покарання призначеного вироком суду.
Таким чином, жодних передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 та скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 та направлення його до кримінально - виконавчої установи для відбування покарання згідно вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2016 року, яким він засуджений за ст. ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі- залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4