справа № 732/242/17
провадження № 1-кп/732/33/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2017 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальне провадження по обвинуваченню :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городня Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, не працюючого, раніше судимого :
- 10.08.2010 року вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за ст. 186 ч. 1 КК України до 2 місяців арешту;
- 20.10.2010 року вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 6 місяців арешту;
- 15.03.2012 року вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 місяців арешту;
- 14.05.2012 року вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за ст. 263 ч. 2 КК України до 6 місяців арешту;
- 05.03.2013 року вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за ст. 185 ч. 3 , ст. 263 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 10.04.2013 року вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за ст. 395 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 23.07.2013 року вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за ст. 358 ч. 1, ст.ст. 71, 72 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
- 02.09.2013 року вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяця позбавлення волі; зареєстрованого проживаючим за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, судимість за вчинення яких не знята та непогашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став і знову вчинив злочин.

Так, 14 січня 2017 року, близько 03 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі ОСОБА_7 , яка розташована за адресою : АДРЕСА_3 , умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Fly TS112», вартість якого, згідно висновку експерта № 139 від 30.01.2017 року станом на 14.01.2017 року становить 605 грн., разом з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої станом на 14.01.2017 року, згідно довідки магазину побутової техніки «Континент» ФОП ОСОБА_8 становить 25 грн., які належали ОСОБА_5 , чим завдав останній матеріальні збитки на загальну суму 630 грн..

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 20 січня 2017 року, близько 13 години 30 хвилин, перебуваючи в будинку за адресою : АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з жіночої сумки, яка перебувала в коридорі вказаного будинку, гаманець з грошима в сумі 510 грн., чим завдав ОСОБА_4 матеріальних збитків на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро кається. Вказав, що він повністю визнає та не оспорює фактичних обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, та все викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності. Пред`явлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з нього завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 510 грн. визнав в повному обсязі та не заперечував з приводу його задоволення. Погодився з визначеною потерпілою ОСОБА_4 в цивільному позові сумою матеріальної шкоди, ніяких заперечень щодо цієї суми не мав та зобов`язався її відшкодувати. Показав, що 14.01.2017 року, близько 3 години ночі, він перебував в квартирі свого знайомого ОСОБА_7 , де разом з ними також була і ОСОБА_5 .. Вони сиділи та розмовляли, натомість телефон ОСОБА_5 в цей час лежав на столі. Він вирішив викрасти цей мобільний телефон і тому непомітно для всіх присутніх забрав собі цей телефон зі столу. Мобільний телефон він викрав разом з сім карткою та в послідуючому продав його ОСОБА_4 за 100 грн.. Отримані від продажу викраденого мобільного телефону гроші він витратив на власні потреби. Крім того, підтвердив, що 20.01.2017 року, у денний час, а саме близько 13 години 30 хвилин, він прийшов до будинку ОСОБА_4 з метою спитати чи не потрібно їй щось допомогти по господарству. Під час бесіди в коридорі будинку він побачив жіночу сумку та гаманець, який лежав у цій сумці. Коли ж ОСОБА_4 відвернулась, він непомітно для неї взяв з жіночої сумки цей гаманець. Після цього він залишив будинок ОСОБА_4 .. У викраденому гаманці він виявив гроші в сумі 510 грн. купюрами різного номіналу. Гроші він забрав собі, а гаманець викинув. Підтвердив, що він просив у потерпілих вибачення. Викрадений мобільний телефон в послідуючому було повернуто ОСОБА_5 , а викрадені гроші він поки що потерпілій ОСОБА_4 не повернув.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 15.01.2017 року, близько 14 години, до неї додому прийшов ОСОБА_6 та запропонував їй придбати у нього мобільний телефон за 150 грн.. На її питання звідки у нього взявся цей мобільний телефон ОСОБА_9 сказав, що знайшов його біля кафе «Лакомка». Останній запевнив її, що телефон не крадений і ніхто за ним не прийде, а тому вона і придбала у нього цей телефон за 100 грн.. 20.01.2017 року до неї додому знову прийшов ОСОБА_6 з пропозицією допомогти по господарству. Її жіноча сумка з гаманцем стояла в коридорі. Коли ж вона відвернулась до плити, то ОСОБА_6 побачив в сумці її гаманець та викрав його. Зникнення гаманця з грошима вона виявила лише через годину. Вона відразу ж зрозуміла, що крадіжку вчинив ОСОБА_6 , оскільки крім нього до неї більше ніхто не приходив. Про вчинення крадіжки вона відразу повідомила до поліції. У викраденому гаманці у неї знаходились її гроші в сумі 510 грн., які обвинувачений їй до цього часу так і не повернув. У повному обсязі підтримує пред`явлений нею цивільний позов до ОСОБА_6 щодо стягнення з нього заподіяної їй матеріальної шкоди в сумі 510 грн. та просить суд його задовольнити. Заявлену до відшкодування матеріальну шкоду обґрунтовує розміром викрадених у неї ОСОБА_6 грошових коштів. Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 покладається на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 14.01.2017 року ОСОБА_6 запросив її до квартири свого знайомого ОСОБА_7 .. В квартирі вони сиділи та розмовляли, свій мобільний телефон вона поклала на стіл. Після повернення додому вона виявила зникнення її мобільного телефону. Наступного дня вона пішла до квартири, де була напередодні разом з ОСОБА_6 , але двері їй ніхто не відчинив. Після цього вона звернулась до поліції з заявою про викрадення телефону. Наступного дня вона зустріла ОСОБА_6 , який підтвердив факт викрадення ним її мобільного телефону та пообіцяв їй повернути телефон ввечері. Своєї обіцянки ОСОБА_6 не виконав та мобільний телефон їй повернули саме працівники поліції. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_6 вона не має, останній перед нею вибачився і вона його пробачила. Щодо призначення обвинуваченому міри покарання покладається на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, самим обвинуваченим також не оспорюється доведеність його вини та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, спосіб викрадення, кількість та вартість викраденого, наслідки, що настали від кримінальних правопорушень, повернення викраденого мобільного телефону потерпілій ОСОБА_5 та невідшкодування обвинуваченим в добровільному порядку завданих збитків потерпілій ОСОБА_4 , наявність цивільного позову та претензій матеріального характеру до обвинуваченого з боку потерпілої ОСОБА_4 , думки потерпілих по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , озвучені ними в судовому засіданні, які щодо призначення покарання обвинуваченому, покладаються на розсуд суду, особу винного - його вік, сімейний стан, освіту, стан здоров`я, формально позитивну характеристику за місцем проживання, дані щодо притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, а також те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено. Суд не приймає обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів, оскільки органами досудового розслідування обвинуваченому інкримінується кваліфікуюча ознака кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, як повторність.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілої у справі ОСОБА_4 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 завданої в результаті вчиненого кримінального
правопорушення матеріальної шкоди в сумі 510 грн., суд, враховуючи положення ст. ст. 22, 1166 ЦК України, виходить з того, що цивільний відповідач ОСОБА_6 визнав цивільний позов повністю та не мав заперечень щодо визначеної у позові суми матеріальної шкоди, позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні в розмірі 351, 84 грн., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Fly TS112» - залишити потерпілій ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370-371, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 ( одного ) року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 510 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні в сумі 351, 84 грн., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судової експертизи.

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Fly TS112» - залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1