АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1883/16 Справа № 190/1315/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро, в порядку дистанційного судового провадження у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-11 грудня 2002 року. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.186, ч.2 ст.141 КК України (в редакції 1961 року) у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі;

-10 січня 2007 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 роки позбавлення волі із застосуванням ст. ст.75,76 КК України, звільнений від відбуття покарання з встановленням іспитового строку 1 рік;

-28 вересня 2007 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.289, ч.2 ст.190 КК України із застосуванням ст.ст.70,71 КК України у виді 8 років позбавлення волі;
-21 травня 2015 року звільнився із Черкаської ВК № 62 по відбуттю терміну

покарання,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1КК України, та призначено покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

-за ч.1 ст.263-1 КК України у виді 3 роки 9 місяців позбавлення волі.

Згідно ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 роки 9 місяців позбавлення волі.
Цим же вироком стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 880 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат на залучення експерта та вирішена доля речових доказів по даному кримінальному проваджені.
Вироком суду встановлено, що повторно, 08 травня 2016 року , близько 12 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , із корисливої зацікавленості, з метою таємного викрадення чужого майна, переліз через паркан, тим самим незаконно проник до території домоволодіння, ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , де шляхом віджиму пластикового вікна відчинив його та незаконно проник до приміщення жилого будинку, звідки таємно викрав телевізор марки «West», модель PDP4228WS, вартістю 16 200 грн., телевізор марки «Sony», модель «KDL-32R43*B» вартістю 7 720 грн. 00 коп., які по черзі переніс за територію домоволодіння та після цього з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 23 920 грн..
30 травня 2016 року, близько 13 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на виготовлення вогнепальної зброї, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що виготовлення вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу є незаконним, на території свого домоволодіння по АДРЕСА_1 використовуючи знайдену металеву трубку, металевий дріт, ізоляційну стрічку синього та чорного кольорів та дерев`яну рамку з руків`ям, з`єднав ствол, а саме металеву трубку, яку обрізав заздалегідь до розміру 212 мм. та на верхній поверхні ствола, на відстані 180 мм. від дульного зрізу, зробив наскрізний отвір, який проходить у канал ствола, з дерев`яною рамкою з руків`ям між собою в двох місцях за допомогою декількох шарів дроту діаметром 1 мм, виготовленого з металу сірого кольору. Далі ОСОБА_7 зверху на металевий дріт намотав декілька шарів ізоляційної стрічки синього кольору та після цього руків`я обмотав ізоляційною стрічкою чорного кольору, тобто незаконно, без відповідного дозволу виготовив саморобний пристрій для стрільби, який є вогнепальною зброєю-одноствольним дульнозарядним пістолетом із ґнотовим запаленням, виготовленим саморобним способом. Діаметр каналу ствола пістолета 10 мм. Пістолет придатний до проведення пострілів, чим порушив вимоги, передбачені Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів».

30 травня 2016 року, близько, 13 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на території свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , виготовивши вогнепальну зброю, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що носіння та зберігання, без передбаченого законом дозволу є незаконним, не маючи законного дозволу на носіння та зберігання вогнепальної зброї, з виготовленим саморобним пістолетом поїхав до м. П`ятихатки, Дніпропетровської області, тим самим почав носити та зберігати вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

30 травня 2016 року, близько 15 годин 40 хвилин знаходячись поблизу приміщення «Райффайзен Банк Аваль», по вул.Мамона, 128 в м.П`ятихатки Дніпропетровської області, співробітниками П`ятихатського ВП Дніпродзержинського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області в присутності двох понятих, в ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено одноствольний дульнозарядний пістолет із ґнотовим запаленням, виготовленим саморобним способом, що є вогнепальною зброєю . Діаметр каналу ствола пістолета 10 мм. Пістолет придатний до проведення пострілів.

02 червня 2016 року, близько 01 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , умисно, з корисливої зацікавленості, з метою таємного викрадення чужого майна, переліз через паркан, тим самим незаконно проник до території домоволодіння ОСОБА_9 , по АДРЕСА_3 , де шляхом віджиму пластикового вікна відчинив його та незаконно проник до приміщення жилого будинку, звідки таємно викрав холодильник марки «Днепр-2 М», вартістю 1200 грн. 00 коп., килим розміром 2х3 метри, червоного кольору вартістю 1500 грн. 00 коп., килим розміром 2х3 метри, коричневого кольору вартістю 650 грн. 00 коп., які по черзі переніс за територію домоволодіння та після цього з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3350 грн.00 коп.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацій його дій за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1КК України, просить вирок суду першої інстанції змінити, пом`якшивши призначене йому покарання за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 зазначив що вирок відносно нього є занадто суворий в частині призначеного покарання.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 вказує що ухвалюючи вирок районний суд не врахував що він одружений і має неповнолітню дитину.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просила вирок суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які як прокурором та і обвинуваченим не оспорювалися і стосовно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувалися, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком суду першої інстанції.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновок суду про винність раніше судимого обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна, вчинене повторно за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку.

Як вбачається з апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1КК України він не оспорює.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі що вирок відносно нього в частині призначеного покарання є занадто суворий.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні покарання ОСОБА_7 суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, обставини, що впливають на покарання.
Зокрема, суд 1-ї інстанції обґрунтовано врахував, що обвинувачений хоча і визнав себе винним у вчиненому, однак раніше притягувалася до кримінальної відповідальності.
З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції з додержанням вимог ст.65 КК України, обґрунтовано дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 та призначив покарання у вигляді позбавлення волі.
Колегія суддів не вбачає також підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України, оскільки ОСОБА_7 вже засуджувався за аналогічні злочини, будь-яких обставин, що істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину судом не встановлено.
З огляду на викладене суд, дотримуючись вимог ст.ст.50, 65 КК України, призначив ОСОБА_7 покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав вважати, що таке покарання є явно несправедливим унаслідок його суворості нема, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
При перевірці матеріалів кримінального провадження істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для зміни або скасування вироку колегія суддів не вбачає.
Крім, того судова колегія вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання з 07 липня 2016 року по 22 листопада 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405 КПК України, ч.5 ст.72 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року, відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 07 липня 2016 року по 22 листопада 2016 включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді