В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

номер провадження 1-кп/331/9/17

ЄУН 335/12070/14-к

23 червня 2017 року Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у частково закритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/331/9/17 з обвинувальним актом у відношенні обвинувачених
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерюнгри Якутія РФ, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, працював приватним підприємцем, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.3 ст.115 ч.2 п.7, ст.115 ч.2 пп.7,13, ст.189 ч.2, ст.189 ч.4, 307 ч.1 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, освіта вища, заміжньої, працювала депутатом Запорізької міської ради, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає в АДРЕСА_3 , раніше не засудженої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
26 листопада 2006 року приблизно о 02 годині ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у приміщенні нічного клубу «Кроу-бар», розташованого в готелі «Інтурист» по проспекту Леніна, 135 в м. Запоріжжі. Проходячи повз танцювальний майданчик клубу ОСОБА_5 , діючи умисно, на ґрунті явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, використовуючи малозначний привід (поштовх його невідомою особою), побачив ОСОБА_17 , що проходив поруч, та, помилково вважаючи його винним у поштовху, спричинив бійку з останнім, під час якої ОСОБА_5 та ОСОБА_17 наносили один одному удари руками у різні частини тіла та голови. Тоді, ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення хуліганства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки у громадських місцях та з метою самоутвердитися за рахунок потерпілого, маючи при собі розкладний ніж, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, утримуючи його у правій руці, діючи умисно з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс один удар потерпілому ОСОБА_17 в область грудної клітини, чим спричинив проникаюче поранення грудної клітини зліва в проекції 8 міжребер`я з пораненням діафрагми, з проникненням раневого каналу в черевну порожнину з пошкодженням 3 сегменту печінки, зі скупченням крові у черевній порожнині, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпечне для життя у момент заподіяння.

Крім того, 26 листопада 2006 року приблизно о 02 годині ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на танцювальному майданчику нічного клубу «Кроу-бар», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 135, під час розмови із арт директором нічного клубу «Кроу Бар» ОСОБА_18 , який робив йому зауваження з приводу вчиненої бійки, діючи умисно, з хуліганських мотивів, на ґрунті нехтування загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, з метою демонстрації своєї явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання смерті потерпілого, утримуючи у правій руці розкладний ніж, наніс ОСОБА_18 один удар ножем в область грудної клітини, чим спричинив одиночне проникаюче колото-різане поранення лівої бокової поверхні грудної клітини з пораненням серця, яке ускладнилось тампонадою серця кров`ю, що вилилась, яке має ознаки тяжких тілесних пошкоджень, як небезпечних для життя у момент заподіяння, внаслідок заподіяння яких сталась смерть потерпілого о 02.30 годин у приміщенні нічного клубу «Кроу-бар».

Крім того, у 2010 році, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, отримавши авторитет неформального «керівника» Запорізької області, що склався та підтримувався у суспільстві завдяки засобам масової інформації, маючи відповідну освіту та знання у галузі господарської діяльності, з метою отримання неправомірного доходу від підприємців м. Запоріжжя, вирішив вимагати від останніх грошові кошти для власного незаконного збагачення, та отримав згоду на участь у вчиненні вказаних злочинів у свого знайомого ОСОБА_5 , який мав репутацію особи, схильної до застосування насильства та вчинення злочинів у м. Запоріжжі.

Так, на початку серпня 2010 року у денний час, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , перебуваючи в одному з кабінетів будинку АДРЕСА_4 , який належить Приватному підприємству «Торгово-виробнича компанія «Фаворит», з метою незаконного одержання чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх спільних дій, запросив до свого кабінету співзасновника групи господарських товариств торгівельної марки «Хлібодар» ОСОБА_19 , де з метою досягнення свого спільного злочинного умислу, у присутності ОСОБА_5 , висунув незаконну майнову вимогу потерпілому про щомісячну передачу йому майна, а саме: грошових коштів в сумі 500 000 гривень від одержуваних ОСОБА_19 доходів з ведення господарської діяльності вказаною групою компаній, при цьому висловив погрозу насильством ОСОБА_19 та його близьким родичам, а також обмеженням його прав, свобод або законних інтересів, а саме: влаштувати дорожньо-транспортну подію, у якій постраждає ОСОБА_19 та його близькі родичі, або ж йому підкинуть зброю чи наркотичні засоби, за що його буде притягнуто до кримінальної відповідальності, а також обмеженням його прав під час здійснення господарської діяльності, оскільки, буде порушено технологію виробництва хлібо-булочних виробів, у результаті чого господарське товариство буде дискредитоване на ринку відповідного товару.

Оцінивши висунуту особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, погрозу, як об`єктивну, а також усвідомлюючи реальність небезпеки заподіяння йому шкоди у разі ігнорування виказаних вимог, розцінивши присутність у кабінеті ОСОБА_5 як особи, яка може завдати шкоди його майну та здоров`ю, застосувавши насильство, ОСОБА_19 погодився передавати частину прибутку підприємств у вигляді грошових коштів вказаним особам. Після проведеного аудиту фінансової діяльності його підприємств, у період із вересня 2010 року по вересень 2011 року, виконуючи незаконні вимоги особи, матеріали щодо якої були виділені в окреме провадження, та ОСОБА_5 про передачу їм коштів, ОСОБА_19 самостійно та через генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «УК «Агросервіс 2000» ОСОБА_20 щомісячно передав частинами зазначеним особам особисте майно, а саме: грошові кошти у розмірі 160000 грн., на загальну суму 2 080 000 гривень, що завдало потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

Крім того, у вересні 2010 року, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , який надав свою згоду на участь у вчиненні вказаного злочину щодо потерпілого, з метою незаконного збагачення, знаходячись в офісному приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит», яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул.Горького, буд.27/29, діючи повторно, пред`явили засновнику Приватного акціонерного товариства «Запоріжзв`язоксервіс» ОСОБА_21 незаконну вимогу щодо передачі їм права на майно, а саме: 75% акцій вказаного підприємства, сума яких становить 5 250 750,0 гривень, та висловили погрозу про можливі насильницькі дії щодо нього та його близьких родичів, обмеження його прав та законних інтересів, що у разі невиконання їх вимог, вони вчинять дії, якими позбавлять ОСОБА_21 можливості здійснювати на території м.Запоріжжя господарську діяльність, шляхом витіснення Приватного акціонерного товариства «Запоріжзв`язоксервіс» зі сфери з приймання та переводу грошових коштів від населення за житлово-комунальні послуги.
Крім того, у лютому 2011 року, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, продовжуючи свої злочинні дії та намагаючись досягти запланованого ним результату, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_6 має досвід роботи із підприємствами комунальної сфери діяльності, запропонував останній взяти участь у вчиненні незаконного вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_21 , на що вона дала свою згоду. У подальшому особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_5 , у вказаний вище час, діючи умисно, з корисливих мотивів та повторно, за попередньою змовою групою осіб, знаходячись в приміщенні офісу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит», розташованому за адресою: м.Запоріжжя, вул.Горького, буд.27/29, погрожуючи обмеженням прав ОСОБА_21 шляхом припинення господарської діяльності, пред`явили співвласнику Приватного акціонерного товариства «Запоріжзв`язоксервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «ГЮСС» ОСОБА_21 протиправну вимогу передавати йому щомісячно майно, а саме: грошові кошти в розмірі 12% від суми грошових коштів, отриманих Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ «ГЮСС» від грошових надходжень за договорами між товариством та комунальними підприємствами м.Запоріжжя, яка була сприйнята потерпілим реально.
У подальшому в березні 2011 року ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні офісу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит», розташованому за адресою: м.Запоріжжя, вул.Горького, буд.27/29, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та особою, матеріали щодо якої були виділені в окреме провадження, використовуючи свої знання у господарській діяльності, з метою спонукання ОСОБА_21 до виконання висунутої раніше ОСОБА_5 та особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, незаконної вимоги, під час розмови з останнім повідомила про необхідність перерахування грошових коштів на їх користь та запропонувала надати банківським операціям виду легальних шляхом укладання удаваних договорів щодо надання робіт (послуг) із Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «ГЮСС» та повідомила ОСОБА_21 реквізити банківських рахунків чотирьох суб`єктів підприємницької діяльності, а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Адженікс», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «ЕКОТОП», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ІС-2007», Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт Альянс», на рахунки яких необхідно було перераховувати грошові кошти, які вимагались.
Тоді ОСОБА_21 , перебуваючи під тиском з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та особи, матеріали щодо якої були виділені в окреме провадження, разом із співзасновником Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «ГЮСС» ОСОБА_22 , погодились задовольнити вказані незаконні вимоги та, у період часу з 09 березня 2011 року по 04 липня 2012 року, за дорученням ОСОБА_21 , було перераховано з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «ГЮСС» на рахунки чотирьох суб`єктів підприємницької діяльності, відомості про які ОСОБА_6 передала ОСОБА_21 , а саме: Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Адженікс», Товариству з обмеженою відповідальністю «ТД «ЕКОТОП», Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія ІС-2007», Товариству з обмеженою відповідальністю «Старт Альянс», грошові кошти на загальну суму 369 812 гривень, в результаті чого спільними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та особи, матеріали щодо якої були виділені в окреме провадження, ТОВ ВКФ «ГЮСС» була завдана матеріальна шкода в особливо великому розмірі.

Крім того, 03 березня 2012 року приблизно о 15 годині, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні Національного клубу - Ресторану «Запорізька Січ», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Будинок відпочинку, 42, висунули ОСОБА_23 , який є головою наглядової Ради Приватне акціонерне товариство «Мелітопольський м`ясокомбінат», співвласником ряду підприємств, яким належить контрольний пакет акцій ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат», та володіє майновими правами на вказане підприємство, незаконну вимогу передати всі майнові права на Публічне акціонерне товариство «Мелітопольський м`ясокомбінат», статутний капітал якого складав 29 610 000 гривень, та всі майнові права на «Національний клуб - Ресторан «Запорізька Січ», вартість якого складала 20 396 061 гривень, а всього на загальну суму 50 006 061,00 гривень. У разі невиконання вказаних вимог, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження та ОСОБА_5 почали висловлювати ОСОБА_23 погрози вчинити насильницькі дії та дії, що загрожували обмеженням прав, свобод та його законних інтересів та його близьких родичів. Не бажаючи виконувати незаконні вимоги особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_5 , сприймаючи реальну можливість втілення їх погроз, ОСОБА_23 прийняв заходи щодо особистої охорони себе та своїх близьких родичів, та відмовився виконувати незаконну вимогу.
За епізодом злочинних дій щодо потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .М
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 26 листопада 2006 року він перебував у приміщенні «Кроу-бару», де вживав спиртні напої та відпочивав. У якийсь момент, коли він перебував на танцполі, невідома особа вдарила його чимось по голові, від чого він впав на стіл. Коли він підвівся, то побачив перед собою ОСОБА_17 , із яким раніше знайомий не був, вирішивши, що це саме та особа, яка йому нанесла удар, він один раз вдарив потерпілого в обличчя, при цьому, чи наносив він ще удари, він не пам`ятає. Потім невідомий чоловік став роботи йому зауваження, так як він вже був розлючений, то намагався нанести удар головою цьому чоловіку, однак не зміг. Потім хтось із його знайомих відтягнув його, тому він вирішив більше не конфліктувати та пішов з клубу. На вулиці, коли він намагався домовитися із таксистом про поїздку додому, він вдарив рукою по автомобілю та загубив свій годинник. Пізніше якийсь невідомий щось дав йому у руку, він машинально поклав цей предмет до кишені. Потім у присутності працівників міліції, він намагався подзвонити своїм знайомим, однак у кишені замість телефону виявив ніж, який вирішив викинути, оскільки він йому не належав. Ані ОСОБА_17 , ані ОСОБА_18 він удари ножем не наносив. Свою провину у вчиненні зазначених злочинів не визнав.
Однак, провина обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом вказаних злочинних дій підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що 26 листопада 2006 року у нічний час він разом зі своїми знайомими святкували день народження ОСОБА_24 у нічному клубі «КроуБар», який розташований в готелі «Інтурист», де пробули приблизно 2-3 години. Під час відпочинку він вживав алкогольні напої, однак повністю пом`ята усе, що відбувалося поруч із ним. Під час відпочинку жодних конфліктів, як за їхнім столиком, так і взагалі в приміщенні «Кроу-бару» між іншими відвідувачами не було. В залі було багато людей, голосно грала музика, працювали стробоскопи. Проходячи повз барну-стійку, він отримав потужний поштовх у плече від невідомого чоловіка та відлетів на декілька метрів. У залі почалась штовханина. Він озирнувся, намагався щось запитати, але музика грала дуже голосно. Після цього він підійшов до ОСОБА_5 на відстань протягнутої руки, але отримав від останнього без будь-яких пояснень удар рукою в щелепу, внаслідок чого у нього була розбита губа зліва. Після цього він почав наносити близько 5-6 ударів ОСОБА_5 , ОСОБА_5 також наносив йому удари руками у відповідь. Бійка між ними тривала приблизно дві хвилини. Під час бійки він спостерігав за руками ОСОБА_5 , при цьому ножа не бачив. Однак зауважив, що в залі було дуже багато людей та мерехтіло світло стробоскопів, тому він не може точно зазначити, чи було щось у руках ОСОБА_5 , чи ні. Під час бійки він відчув зліва в районі ребер щось мокре та тепле та зрозумів, що це кров. У цей момент хтось відволік ОСОБА_5 , зрозумівши, що той до нього не має більше ніяких претензій, він вийшов з зали разом із другом ОСОБА_25 . Знаходячись в холі, він викликав швидку допомогу та охорону бару та бачив як ОСОБА_5 пройшов повз нього, взяв свій одяг та вийшов, нічого не сказавши йому. Не дочекавшись швидку допомогу знайомі відвезли його до 5-ї міської лікарні. В приймальне відділення приблизно через 30 хвилин доставили ще одну людину, зі слів санітарів чоловіка привезли також із «Кроу-бару», він був мертвий. Цього чоловіка в приміщенні «Кроу-бару» потерпілий ОСОБА_17 не бачив, не був з ним знайомим, під час сварки з ОСОБА_5 загиблий не втручався в їхній конфлікт, хто наніс цьому чоловіку поранення він не чув і не бачив. Також потерпілий ОСОБА_17 пояснив, що до теперішнього часу він не знає достеменно, хто йому наніс удар ножем. Свої пояснення, які він давав на досудовому слідстві одразу після операції в частині того, що удар ножем йому наніс ОСОБА_5 , він не підтверджує, оскільки більшу частину пояснень писали працівники міліції, він перебував у стані після наркозу та обставин цього допиту він не пам`ятає. На теперішній час матеріальних претензій до ОСОБА_5 не має.

Будучи допитаним у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_26 пояснив суду, що у листопаді дев`ять років потому він у компанії друзів святкував день народження його знайомої в «Кроу-барі». У період з 01.00 годин до 02.00 годин вони зібралися йти додому. Коли він із ОСОБА_17 проходили повз стійки бара, на ОСОБА_17 наштовхнувся ОСОБА_5 , той у свою чергу відштовхнув ОСОБА_5 , між ними виник конфлікт, вони почали між собою штовхатися. Крім ОСОБА_5 біля ОСОБА_17 нікого не було, конфлікт продовжувався не довго. Він не спостерігав за тим, що сталося, у той момент, коли він підійшов до ОСОБА_17 , бійка вже завершилась. Хто та коли наніс ОСОБА_17 удар ножем, він не бачив. При цьому зауважив, що ОСОБА_17 сам не знав, що йому нанесли ножове поранення, так як не відчував болю. Аби уникнути сварки, він вивів ОСОБА_17 із приміщення бару. Коли вони разом вийшли за турнікет, ОСОБА_17 підняв футболку, вони побачили рану та кров. В холі ОСОБА_17 сів на стілець, коли повз них проходив ОСОБА_5 , потерпілий вказав на нього, як на особу, з якою у ОСОБА_17 був конфлікт. Також свідок ОСОБА_26 пояснив, що в руках у ОСОБА_5 він не бачив якихось сторонніх предметів, або ножа. Після цього батько знайомої ОСОБА_27 відвіз ОСОБА_17 до лікарні, а вони поїхали по домівках.

Свідок ОСОБА_28 пояснив суду, що наприкінці листопада 2006 року вони святкували день народження подруги, близько другої години ночі зібралися йти додому. Коли вони проходили повз танцполу, ОСОБА_17 хтось зачепив, але саму бійку свідок не бачив, оскільки він вийшов до холу. У той момент, коли вийшов ОСОБА_17 , то тримався рукою за живіт і сказав, що його підрізали, при цьому светр був цілим та крові не було видно. Потім ОСОБА_17 показав своє поранення. Також ОСОБА_17 вказав на чоловіка, який його підрізав, але він не дивився в тому напрямку та не знає, хто саме наніс удар ножем ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що в 2006 році вона працювала касиром на вході до «КроуБару», щоденно їй надавали список гостей, які проходили до бару безкоштовно, в списку також був « ОСОБА_30 », як часто він навідувався до бару вона не пам`ятає. Все трапилося посеред ночі, біля її каси розташований вхід до бару в холі були охоронці працівники «Беркуту», потім всі раптово зникли, всі охоронці пішли до приміщення бару. Через деякий час в хол вийшли двоє хлопців, один з яких тримався за бік, вони хотіли викликати швидку допомогу, але у неї не було стаціонарного телефону. При цьому парень сказав, що у нього кров, що його підрізав чоловік, якому приблизно п`ятдесят років. Потім в барі виключили музику та люди почали виходити із зали бару. Вона не пам`ятає, чи вказував той хлопець на людину, яка нанесла йому поранення, до лікарні цього хлопця повіз чийсь батько. Приблизно через 5-10 хвилин із бару вийшла прибиральниця та повідомила, що підрізали директора бару. Весь персонал зібрали в приміщенні бару, вона запитала у адміністратора про стан директора, на що та відповіла, що директор помер.

Свідок ОСОБА_31 суду пояснив, що навесні 2006 р. відкрився нічний клуб «Кроубар», охорону клубу здійснювала служба безпеки готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », він був керівником. В листопаді 2006 року він приїхав у пізній час аби здійснити перевірку роботи служби безпеки, все було в порядку. В нічний час співробітники повідомили, що в «Кроубарі» підріз, постраждав ОСОБА_32 виконуючий обов`язки адміністратора нічного клубу. Він спустився в клуб, де співробітники служби безпеки ОСОБА_33 та ОСОБА_34 повідомили йому, що вони отримали виклик до нічного клубу, оскільки там була бійка, але коли вони забігли до приміщення бару, ОСОБА_32 вже лежав на підлозі, був закривавлений, саму ситуацію вони не бачили. Біля пораненого стояв Крапивний організатор та адміністратор клубу. Пораненого доставили в приймальний покій 5-ї лікарні, де він помер. Крім того, свідок ОСОБА_31 пояснив, що в лікарні він бачив хлопця, який також отримав ножове поранення в «Кроу-барі», цього хлопця щодо подій в барі він не опитував. Також пояснив, що при вході в приміщення бару відвідувачів оглядали, якщо хтось мав при собі заборонені, небезпечні засоби, в тому числі ножі, навіть зброю, на яку відвідувач мав дозвіл, його до бару не пропускали, а пропонували речі залишити за межами бару. Всіх відвідувачів перевіряли на наявність заборонених предметів, а перевірка співробітників та персоналу не передбачена.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_35 пояснив, що він працював у службі безпеки «Кроу бар» готелю «Інтурист». У листопаді 2006 року в нічний час від адміністратора він отримав виклик про бійку біля стійки бару. Прибувши на місце, він побачив скупчення людей, придивившись він побачив ОСОБА_5 , який розмовляв із директором ОСОБА_36 , якого він особисто знав лише декілька днів. Він хотів стати між ними, однак не вийшло, оскільки хтось наніс йому удар та він впав на коліна та втратив орієнтацію. Коли він відновив контроль, то побачив, що люди розходяться, а на підлозі лежить директор. Він підійшов до нього, намагався привести його до тями, однак це не вийшло. Тут він побачив, що під тілом директора утворилась калюжа крові. Потім разом із іншими охоронцями перенесли тіло директора до службового приміщення, після чого самостійно транспортували його до лікарні, де констатували його смерть.

Свідки ОСОБА_37 та ОСОБА_38 пояснили суду, що вони у нічний час знаходилися в наряді по охороні громадського порядку у приміщенні готелю «Інтурист» та нічному клубі «Кроу-бар». У якийсь час повідомили, що в залі відбувається бійка, коли вони зайшли до приміщення, то побачили померлого чоловіка, якого перенесли у службове приміщення. В холі «Кроу-бару» сидів у кріслі молодий хлопець та тримався за бік, повідомив, що його вдарили ножем. Багато людей зазначали прикмети злочинця, якого вони намагались затримати на вулиці. За прикметами вони затримали ОСОБА_5 , який був у стані алкогольного сп`яніння, та передали працівникам патрульної служби, які посадили ОСОБА_5 до патрульного автомобіля. Через деякий час вони виявили біля патрульного автомобіля ніж.

Свідок ОСОБА_39 суду пояснив, що він є співробітником міліції, восени 2006 року він зі своїм напарником ОСОБА_40 отримали виклик від співробітників «Беркуту», які охороняли готель «Інтурист» про бійку. Коли вони прибули на місце, то побачили, що ОСОБА_5 стояв біля входу, а біля нього були два співробітника «Беркуту». Вони відвели ОСОБА_5 до патрульного автомобіля, перед цим вони провели поверхневий огляд затриманого, сторонніх речей при ньому не знайшли. Коли супроводжували ОСОБА_5 до автомобіля, то контролювали його руки. Біля автомобілю він почув металевий звук після того, як ОСОБА_5 зробив характерний рух рукою, він присвітив ліхтариком та побачив біля заднього колеса їхнього автомобілю складний ніж, який був у складеному стані. До цього, в руці затриманого свідок ножа не бачив. При цьому, ОСОБА_5 пояснив, що ніж не належить йому. На місці події вони перебували приблизно 30 хвилин, можливо більше. За цей час ножа вони не чіпали, чекали оперативно-слідчу групу, яка вилучала цей ніж. Під час розмови з ОСОБА_5 останній повідомив, що конфлікт в барі виник через те, що образили якусь дівчину. Після прибуття оперативно-слідчої групи він доставив ОСОБА_5 до Орджонікідзевського райвідділу міліції.

Свідок ОСОБА_41 суду пояснив, що за давністю часу він погано пам`ятає події, але пам`ятає, що приблизно восени 2005-2006 року він знаходився в наряді по охороні громадського порядку разом із ОСОБА_42 , старшим групи був ОСОБА_39 , а він був водієм. Обставини затримання ОСОБА_5 він не пам`ятає, але пам`ятає, що вони знаходилися біля готелю «Інтурист», співробітники «Беркуту» привели ОСОБА_5 , також пам`ятає, що останній начебто скинув якийсь предмет. Конкретні обставини подій не може відтворити через сплив тривалого проміжку часу.

Крім того, провина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного злочину підтверджується наступними письмовими доказами:

-заявою потерпілого ОСОБА_17 про притягнення до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 26.11.2006 року о 01.30 годині у приміщенні «Кроу - бару» готелю «Інтурист» нанесла йому удар ножем,чим спричинила тілесні ушкодження (т.6 а.с.4);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.11.2006 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_17 за фотознімками впізнав особу під номером № 1 ( ОСОБА_5 ) як ту, яка спричинила йому тілесні ушкодження (удар у щелепу та удар ножем у живіт) 26.11.2006 року у нічний час (т.6 а.с. 9-11);

-протоколом огляду місця події від 26.11.2006 року, згідно якого об`єктом огляду було приміщення «Кроу - бару» за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Леніна, 135, де на танцполі між колон на підлозі було виявлені нашарування невідомої речовини забруднено-сірого кольору неправильної форми, у підсобному приміщення виявлена швабра із плямами бурого кольору. Під час огляду було вилучено швабру синього кольору та змиви з речовини бурого кольору. До вказаного протоколу додана фото таблиця приміщення нічного клубу «Кроу - бар» (т.6 а.с. 13-20);

-протоколом додаткового огляду місця події від 26.11.2006 року приміщення «Кроу - бару», який проводився за допомогою відеозапису (т.6 а.с. 48-49);

-протоколом огляду місця події від 26.11.2006 року, згідно якого є ділянка місцевості, розташована на пр. Леніна, 135, біля входу до нічного клубу «Кроу бар», де знаходиться службовий автомобіль працівників міліції ВАЗ 2107, біля якого під правою задньої пасажирською двер`ю на відстані 20 см. від правого заднього колеса виявлений складний ніж із рукояткою та лезом, який був вилучений. На клінку вказано ножа була виявлена речовина бурого кольору (т.6 а.с. 103-110);

-протоколом огляду ножа від 26.11.2006 року, під час якого на лезі ножу були виявлені нашарування речовини бурого кольору та відбитки пальців рук, які були зафіксовані на дактилоленту (т.7 а.с. 82-83);

-протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння щодо ОСОБА_5 від 26.11.2006 року, згідно якого ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння, наявність алкоголю складає 0,36 промілю, що відповідає алкогольному сп`янінню середньої тяжкості (т.6 а.с. 21);

-висновком судово-медичної експертизи № 2925 від 27.11.2006 року щодо ОСОБА_5 , згідно висновків якої у ОСОБА_5 виявлено садно у правій тім`яній ділянці, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень (т.6 а.с. 27);

-протоколом огляду та вилучення від 26.11.2006 року, згідно якого у ОСОБА_5 було вилучено одяг, у якому він знаходився у приміщенні «Кроу бару» 26.11.2006 року, а саме: кофту з капюшоном чорного кольору, блейзер чорний, куртка синя, джинси сірого кольору (т.6 а.с.50);

-висновком судово-імунологічної експертизи № 2 від 16.11.2007 року, згідно висновків якої на кофті із капюшоном та правій туфлі ОСОБА_5 виявлена кров людини та антигени А, В, Н, що не виключає походження крові від особи групи АВ із супутнім антигеном Н, в тому числі від потерпілого ОСОБА_17 .. На лівій туфлі ОСОБА_5 виявлена кров, однак видова належність не встановлена. На інших речах кров не виявлена (т.6 а.с. 56-59);

-протоколом вилучення жорсткого диску систем відеоспостереження готелю «Інтурист» від 27.11.2006 року із фотознімками, згідно яких зафіксовано, як потерпілий ОСОБА_17 об 1.49 годин 48 секунд знаходився біля входу у «Кроубар», о 1.49 годин 53-54 секунди повз нього пройшов ОСОБА_5 , після чого о 1.51 годині 11 секунд ОСОБА_5 у верхньому одязі знаходиться у приміщенні холу, а о 1.51 годині 12 секунд ОСОБА_5 виходить із приміщення холу на вулицю, о 1.51 годині 52 секунди із приміщення холу на вулицю виходять працівники «Беркуту» (т.6 а.с. 64-101);

-висновком експерта № 1665/14-35 від 20.03.2014 року за результатами проведення експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів, згідно висновків якої на наданому на дослідження жорсткому диску міститься відеозаписи за період з 25, 26 та 27 листопада 2006 року, які відносяться до справи та записані на оптичний диск (т.7 а.с.16-19);

-висновком судово-криміналістичної експертизи № 78 від 05.02.2007 року, згідно висновків якого ніж, вилучений під час огляду місця події 26.11.2006 року, відноситься до категорії складних ножів господарсько-побутового призначення та холодною зброєю не є (т.6 а.с. 117-122);

-протоколом відібрання зразків для порівняльного дослідження від 27.11.2006 року, згідно якого у ОСОБА_5 були відібрані відбитки пальців рук та долоней (т.6 а.с. 125);

-висновком дактилоскопічної експертизи № 356 від 30.11.2006 року, згідно висновків якої відбиток руки № 1, вилучений 26.11.2006 року під час огляду ножу, вилученого з-під автомобіля ВАЗ 2107, придатний для ідентифікації особи, а відбиток № 2 не придатний, слід пальця руки № 1 залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_5 (т.6 а.с. 131-135);

-висновком судово-імунологічної експертизи № 930 від 28.12.2006 року, згідно висновків якої на лезі ножу виявлена кров людини та виявлені антигени А, В та Н ізосерологічної системи АВО як в об`єктах, так і в контролях до них. Однак висловитися про групу крові на даних об`єктах не виявляється можливим через невідворотній вплив предметів-носіїв. На рукоятці ножу виявлена кров, видова належність якої не встановлена (т. 6 а.с. 146-148);

-висновком судово-медичної експертизи № 38 від 29.01.2007 року, згідно висновків якої схожість справжнього та експериментального пошкодження за загально груповими ознаками, при відсутності між ними суттєвої різниці, не виключають можливість спричинення пошкоджень на джемпері та майці ОСОБА_17 клинком наданого на експертизу ножа, а також клинком іншого ножа зі схожими конструктивними особливостями та розмірними характеристиками (т.6 а.с. 156-158);

-висновком судово-медичної експертизи № 125/м від 22.01.2007 року, згідно висновків якої під час огляду ОСОБА_17 у останнього було виявлено проникаючу рану грудної клітини зліва у проекції 8 міжреберря із пораненням діафрагми, із проникненням раневого каналу у черевну порожнину, із пошкодженням третього сегменту печінки, зі скупченням крові у черевній порожнині, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент його заподіяння. Зазначені пошкодження утворились від дії предмету, який наділений колючо-ріжучими властивостями, що підтверджується наявністю характерної для впливу такого предмету лінійної шкірної рани із переважанням глибини раньового каналу над длиною шкіряної рани (т. 6 а.с. 165-167)

-висновком судово-медичної експертизи № 2634 від 27.12.2006 року, згідно висновків якої причиною смерті ОСОБА_18 явилось одиночне проникаюче колото-різане поранення лівої бокової поверхні грудної клітини із пошкодженням серця, ускладненого тампонадою серця кров`ю, що вилилась. Крім того, під час експертизи було виявлено проникаюче колото-різане поранення лівої бокової поверхні грудної клітини з пошкодження по ходу раньового каналу: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів грудей, верхнього краю хрящової частини п`ятого ребра, пристіночної плеври, навколо серцевої сорочки та задньої стінки правого шлуночка у ділянці основи серця-утворилися від одноразової травматичної дії плоского односторонньо гострого предмета, що володіє колючо-ріжучими властивостями, яким міг бути клинок ножа, що мають обушок і лезо, на що вказує веретеноподібна форма рани, П-подібний нижній кінець рани і гострокутний верхній, рівні краї, гладкі стінки раневого каналу, переважання глибини рани над її довжиною і шириною, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та здоров`я у момент їх заподіяння. Садна на обличчі виникли від трансгенціального травматичного впливу тупого предмету (предметів) у відповідні ділянки незадовго до прибуття у прийомний покій ЗГКБЄ та мають ознаки легких тілесних ушкоджень, у прямому причинному зв`язку зі смертю не перебувають (т.6 а.с. 176-180);

-висновком медико-криміналістичної експертизи № 37 від 29.01.2007 року, згідно висновків якої схожість справжнього та експериментального пошкодження за загально груповими ознаками, при відсутності між ними суттєвої різниці, не виключають можливість спричинення, відповідних один одному за локалізацією,

пошкоджень на футболці та шкіряному лоскуті від трупу ОСОБА_43 клинком наданого на експертизу ножа, а також клинком іншого ножа зі схожими конструктивними особливостями та розмірними характеристиками (т.6 а.с. 188-192);

-висновком судово-імунологічної експертизи № 927 від 28.12.2006 року, згідно висновків якої на швабрі виявлена кров людини, видову належність якої не встановлена (т.6 а.с.199-200);

-протоколом відтворення обстановки та обставин події від 18.04.2007 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно якого ОСОБА_5 надав пояснення про те, що в ніч на 26.11.2006 року він перебував у «Кроу барі». Біля нього утворилась сутичка, люди штовхалися та падали на нього. Він розлютився та відштовхнув одного з них, цей хлопець також штовхнув його, розпочалась бійка. Через деякий час до нього підійшов інший чоловік та став хопати за одяг, кричати та щось доказувати, у відповідь він наніс йому удар головою, а потім руками, однак йому здалося, що він не попав. Тут підійшли інші хлопці та стали його відтягувати. Після чого він вирішив піти з клубу. Біля входу він намагався умовити водія таксі відвезти його додому, однак у цей момент підійшли працівники «Беркуту». У якийсь момент невідомий чоловік його покликав та дав щось у руки, він не звернув на це уваги та поклав цю річ до кишені. У той момент, коли працівники міліції намагалися його посадити до патрульного автомобіля, він виявив у кишені ніж та машинально викинув його з рук на землю. Знаходячись у приміщенні «Кроу бару» ОСОБА_5 показав місце, де у нього та потерпілого сталася сутичка, а також механізми нанесення ударів головою та руками ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Після цього показав місце на вулиці, де його затримали працівники «Беркута» та де він викинув ніж (т.6 а.с. 211-231);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.12.2013 року за участю потерпілого ОСОБА_17 , згідно якого ОСОБА_17 детально відтворює механізм нанесених ОСОБА_5 ударів. При цьому зауважує, що у руках ОСОБА_5 він ножа не бачив, після серії ударів з боку ОСОБА_5 він трохи відійшов назад та відчув щось тепле збоку, зрозумівши, що він поранений (т.6 а.с. 234-246);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2013 року, згідно якого свідок ОСОБА_26 упізнав особу під № 3 як ОСОБА_5 , із яким у ОСОБА_17 виник конфлікт у листопаді 2006 року у «Кроу барі» (т.6 а.с. 247-250);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_26 від 09.01.2014 року, згідно якого свідок пояснив обставини подій 26.11.2006 року у «Кроу-барі», а саме: сутичку між ОСОБА_5 та ОСОБА_17 на танцювальному майданчику, під час якої останні наносили один одному удари, однак рук ОСОБА_5 він не бачив, чи знаходився у нього ніж, не знає, однак після виходу в хол клубу, ОСОБА_17 продемонстрував йому ножове поранення животу та вказав на ОСОБА_5 , який у той момент проходив поруч, як на особу, яка йому спричинила поранення. За допомогою статиста свідок продемонстрував механізм своїх дій та дій ОСОБА_5 у ту ніч (т. 7 а.с. 1-8);

-висновком медико-криміналістичної експерта № 515 від 12.10.2007 року, згідно висновків якої результати проведених експертиз не виключають можливість спричинення на предметах одягу ОСОБА_18 та ОСОБА_17 клінком представленого на експертизу ножа, вилученого під час досудового слідства (т.7 а.с.34);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.12.2013 року зі свідком ОСОБА_28 , під час якого свідок пояснив, що самого конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_17 у «Кроу-барі» не бачив, т.к. ходив шукати охоронців з метою попередити конфлікт. При цьому зазначив, що ОСОБА_17 після сутички упізнав ОСОБА_5 та сказав, що це саме той чоловік, який його підрізав (т. 7 а.с. 43-50).

Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_17 кваліфіковані як незакінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій особі, з хуліганських мотивів за ч.3 ст.15, п.7 ч.2 ст. 115 КК України. Однак, колегія суддів, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази, прийшла до висновку про необхідність перекваліфікувати дії ОСОБА_5 за даним епізодом на ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України з наступних підстав.

Під час судового засідання було встановлено, що ОСОБА_5 затіяв сутичку із потерпілим ОСОБА_17 , використовуючи незначний привід (поштовх останнього), при цьому початок бійки обидва її учасники здійснювали виключно кулаками, що виключає наявність у ОСОБА_5 умислу на позбавлення життя потерпілого. Крім того, потерпілий ОСОБА_17 як у судовому засіданні, так і під час досудового слідства зазначав про те, що після того, як він відчув щось тепле у боку, він трохи відійшов від ОСОБА_5 та побачив, що останній не виявляє щодо нього ніяких активних дій («втратив інтерес»), його увагу відволік хтось інший із відвідувачів клубу, тому він спокійно вийшов із приміщення танцювальної зали до холу «Кроу-бару». Аналогічні пояснення щодо відсутності будь-яких активних дій з боку ОСОБА_5 на адресу потерпілого ОСОБА_17 підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , які були разом із ОСОБА_17 у нічному клубі. При цьому ніхто з них у сутичку не втручався, ані ОСОБА_5 , ані ОСОБА_17 за допомогою примусу вони не зупиняли. Крім того, під час перебування потерпілого ОСОБА_17 у холі клубу разом із друзями повз них пройшов ОСОБА_5 , не висловлюючи жодних погроз щодо доведення свого умислу на вбивство до кінця та не здійснюючи жодних активних дій для цього. Зазначені факти підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , а також вони узгоджуються із протоколом вилучення жорсткого диску систем відеоспостереження готелю «Інтурист» від 27.11.2006 року із фотознімками, згідно яких зафіксовано, як потерпілий ОСОБА_17 об 1.49 годин 48 секунд знаходився біля входу у «Кроубар», о 1.49 годин 53-54 секунди повз нього пройшов ОСОБА_5 , не вчиняючи ніяких активних злочинних дій на доведення свого умислу до кінця та не спілкуючись із потерпілим ОСОБА_17 , після чого о 1.51 годині 11 секунд ОСОБА_5 у верхньому одязі знаходиться у приміщенні холу, а о 1.51 годині 12 секунд ОСОБА_5 виходить із приміщення холу на вулицю, о 1.51 годині 52 секунди із приміщення холу на вулицю виходять працівники «Беркуту».

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я потерпілого» від 07.02.2003 року для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст.121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю).
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 під час бійки із потерпілим ОСОБА_17 наніс йому один удар ножем у грудну клітину, при цьому ніяких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 намагався нанести ще декілька ударів ножем потерпілому, у судовому засіданні не отримано. Навпаки, після нанесення одного удару ножем потерпілому ОСОБА_5 бачив, що потерпілий не впав, свідомості не втратив та самостійно вийшов з приміщення танцклубу. При цьому обвинувачений не продовжував злочинні дії, маючи реальну можливість їх продовжити, втративши інтерес до потерпілого після демонстрації останньому його явної переваги та нехтування загальновизнаними правилами поведінки у громадських місцях.
Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 за епізодом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 296 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням спеціально пристосованого предмету для нанесення тілесних ушкоджень (хуліганство). А також ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння, тобто злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що у нього не було ножа та він не наносив удар ножем потерпілому ОСОБА_17 , колегія суддів розцінює як спосіб захисту та бажання обвинуваченого ухилитися від покарання, оскільки згідно пояснень потерпілого ОСОБА_17 , даних ним під час судового засідання, 26.11.2006 року у приміщенні «Кроу-бару» тільки він та ОСОБА_5 брали участь у бійці. Інші особи у бійку не втручались. Крім того, під час проведення слідчого експерименту 30.12.2013 року за участю потерпілого ОСОБА_17 , потерпілий пояснив, що після серії ударів з боку ОСОБА_5 на його адресу, він трохи відійшов назад та відчув щось тепле збоку, зрозумівши, що він поранений. Сам обвинувачений ОСОБА_5 під час відтворення обстановки та обставин події 18.04.2007 року зазначав, що 26.11.2006 року у нього із потерпілим ОСОБА_17 сталась бійка через незначний привід. При цьому ніяких об`єктивних даних про те, що удар ножем у цей момент потерпілому ОСОБА_17 могла нанести інша невідома особа під судового слідства встановлено не було.

Крім того, колегія суддів зазначає про те, що під час затримання обвинуваченого ОСОБА_5 на місці вчинення злочину 26.11.2006 року працівниками «Беркуту», свідки ОСОБА_39 та ОСОБА_41 у судовому засіданні підтвердили, що під час поміщення ОСОБА_5 до патрульного автомобіля вони бачили, як ОСОБА_5 викинув на землю ніж, який був при ньому. Після виявлення та огляду зазначеного ножу було встановлено наявність відбитків пальців рук та нашарувань речовини бурого кольору. Висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 356 від 30.11.2006 року підтверджено ідентичність відбитку вказівного пальця руки ОСОБА_5 зі слідом, який залишений на лезі ножу. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відбиток пальця руки ОСОБА_5 було виявлено саме на лезі ножу, а ні на рукоятці, що спростовує версію обвинуваченого про те, що хтось невідомий підкинув йому ніж, який він машинально поклав до кишені, а потім викинув, оскільки ніж, виявлений на землі під патрульним автомобілем був складений, що унеможливило б за таких обставин утворення відбитку пальця руки ОСОБА_5 на лезі ножу.

Більш того, проведена у справі судово-медична експертиза № 38 від 29.01.2007 року підтвердила схожість справжнього та експериментального пошкодження за загально груповими ознаками, при відсутності між ними суттєвої різниці, та не виключала можливість спричинення пошкоджень на джемпері та майці ОСОБА_17 клинком наданого на експертизу ножа.

Не підтверджують позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , а навпаки спростовують її висновки судово-імунологічної експертизи № 2 від 16.11.2007 року, згідно якої на кофті із капюшоном та правій туфлі ОСОБА_5 виявлена кров людини та антигени А, В, Н, що не виключає походження крові від особи групи АВ із супутнім антигеном Н, в тому числі від потерпілого ОСОБА_17 . Колегія суддів зазначає про неможливість утворення на одязі обвинуваченого ОСОБА_5 плям крові від потерпілого ОСОБА_44 у разі правдивості версії останнього.

Аналіз наведених вище доказів, а також висновку медико-криміналістичної експерта № 515 від 12.10.2007 року, згідно висновків якої результати проведених експертиз не виключають можливість спричинення на предметах одягу ОСОБА_18 та ОСОБА_17 клінком представленого на експертизу ножа, вилученого під час досудового слідства, колегія суддів обгрунтовано приходить до висновку про винуватість ОСОБА_5 і в умисному заподіянні смерті ОСОБА_18 із хуліганських мотивів. При цьому, оскільки дії обвинуваченого ОСОБА_5 за першим епізодом злочинний дій щодо потерпілого ОСОБА_17 були перекваліфіковані зі ч.3 ст. 15, п.7 ч.2 ст. 115 КК України на ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК країни, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у діях останнього такої кваліфікуючої ознаки як умисне вбивство, вчинене особою, яка раніше вчинили умисне вбивство, відповідальність за яке передбачене п.13 ч.2 ст. 115 КК України, тому вона підлягає виключенню.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом злочинних дій щодо ОСОБА_18 необхідно кваліфікувати за п.7 ч.2 ст. 115 КК України, тому що він вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, з хуліганських мотивів.
У судовому засіданні за клопотанням захисників ОСОБА_5 судом було досліджено висновок експерта № 20-826 від 15.01.2014 року, згідно якого генетичні ознаки слідів крові на клинку ножа збігаються між собою та не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 і належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Походження вказаних слідів від ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 виключається. Оцінюючи наданий документ, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ч.10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у вироку.

Колегія суддів не погоджується із висновками, висловленими експертом, оскільки вони суперечать встановленим судом обставинам справи та сукупності інших доказів, проаналізованих у судовому засіданні, та вважає, що сам по собі факт не встановлення генетичної приналежності крові на ножі, не може свідчить про невинуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині, виявлену експертом невідповідність суд пов`язує із відсутністю точних методів дослідження такого виду речовин та можливістю перемішування речовин (крови людини), оскільки потерпілих від злочинних дій ОСОБА_5 є двоє, що мало значний вплив на достовірність висновку експерта.

Не бере до уваги та вважає суб`єктивними, пояснення свідка ОСОБА_45 , який суду пояснив, що 26.11.2006 року він відпочивав у нічному клубі «Кроубар» та бачив там ОСОБА_5 . Біля барної стійки стояли та спілкувалися із ним, коли хтось пройшов поруч та штовхнув ОСОБА_46 . Він розвернувся у бік невідомої особи, однак той йому сказав не звертати увагу. Вони розійшлись у власних справах хвилин на 10, а потім зустрілися та разом спостерігали за дракою, яка відбувалась у зал між невідомим хлопцем та іншими 8-10 особами. Наполягає на тому, що ОСОБА_5 участі у вказаних подіях не брав. Колегія суддів зауважує, що пояснення щодо обставин подій свідок вперше надавав у судовому засіданні через дев`ять років після подій, не міг уточнити деталі того,що відбувалось, посилаючись на те, що не пам`ятає. Більш того, вони спростовуються поясненнями інших свідків та потерпілого ОСОБА_17 про те, що драка у ту ніч відбувалась саме за участі ОСОБА_5 .

За епізодом обвинувачення за ст.307 ч.1 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.1 КК України за наступних обставин.

Не пізніше 01.10.2011 року при невстановлених обставинах та місці, ОСОБА_47 у порушення порядку обігу наркотичних засобів, визначених Законами України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», з метою збуту, придбав наркотичний засіб кокаїн вагою 0,1384 г, який він умисно, незаконно, зберігав за місцем проживання у будинку АДРЕСА_5 . 01.10.2011 р., приблизно у вечірній час, знаходячись за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_5 ОСОБА_5 , діючи умисно, у порушення порядку обігу наркотичних засобів, визначених Законами України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», збув ОСОБА_48 наркотичний засіб кокаїн вагою 0,1384 г., що відповідно до висновку експерта № 1772 від 24.10.2011 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_48 він не знайомий, ніколи з нею не зустрічався, наркотичні засоби їй не передавав. Він взагалі веде здоровий спосіб життя, активно займається спортом, наркотичні засоби ніколи не вживав і нікому та ніколи не збував. Деякий час у 2011 році він мешкав у будинку АДРЕСА_5 , який винаймав, у будинок приходили його друзі із дівчинами, вони відпочивали у компанії друзів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 62 Конституції України та ч.3 ст. 373 КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, не може піддаватися кримінальному покаранню , доки не буде визнаний винним в законному порядку, обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах або припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях та ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
На підставі частини 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого та прокурора.
На думку суду, докази, подані стороною обвинувачення та досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні, не доводять причетність ОСОБА_5 до злочину, у вчиненні якого він обвинувачується з огляду на наступне.
Так, свідок ОСОБА_49 суду пояснила, що 01.07.2011 року їй зателефонувала її знайома ОСОБА_50 та повідомила, що в її будинку за адресою: АДРЕСА_5 , буде проживати певний час чоловік, попросила також доглядати за будинком. Вона прийшла до будинку, познайомилась із мешканцем на ім`я ОСОБА_51 (вказала на обвинуваченого ОСОБА_5 ). Майже щодня вона навідувалась до будинку, доглядала за територією, прибирала в будинку, прасувала. ОСОБА_51 прожив у будинку до жовтня 2011 року, за весь цей час він підтримував у будинку ідеальний порядок, сусіди на його поведінку не скаржились, він проживав сам, іноді до нього приїздив водій. Під час прибирання в будинку вона ніяких сторонніх предметів, а саме: зброї, наркотиків ніколи не бачила. За час проживання ОСОБА_46 в цьому будинку вона ніколи не бачила працівників міліції або дільничного інспектора.

Стороною обвинувачення у якості свідка було заявлено про виклик ОСОБА_48 , яка неодноразово викликалася до суду у якості свідка, але у судове засідання не з`являлася. Ухвали суду про примусовий привід свідка ОСОБА_48 не виконані.

Разом з тим, ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в уставлений цим Кодексом випадках - на потерпілого. Між тим, неявка зазначеного свідка й невиконання зобов`язання органами міліції про його примусовий привід порушили право обвинуваченого на безпосередній допит свідка обвинувачення в судовому засіданні, що є порушенням ст. 6 ч.3 п.d Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому пояснення зазначеного свідка, які нею були дані під час досудового провадження суд не сприймає як належний доказ провини обвинуваченого ОСОБА_5 .
Крім того, на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 1 КК України стороною обвинувачення були надані:

- вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2011 року, яким ОСОБА_48 визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України. Згідно описової частини зазначеного вироку суду 01.10.2011 року приблизно о 7 годині ОСОБА_48 , перебуваючи у будинку № 46 по вул. Вишнева м. Запоріжжя, незаконно придбала у невстановленої слідством особи наркотичний засіб кокаїн у кількості не менше 0,1384 г. Дійсно, згідно тексту вироку суду, у судовому засіданні ОСОБА_48 пояснювала, що 30.09.2011 року приблизно о півночі їй подзвонив її знайомий ОСОБА_51 та запропонував пригостити наркотичною речовиною, на що вона погодилась та поїхала до нього додому за адресою: АДРЕСА_5 , де ОСОБА_51 насипав їй у паперовий згорток кокаїн, після чого вона поїхала додому (т. 7 а. с. 57). Оцінюючи зазначений вирок суду як доказ провини ОСОБА_5 , колегія суду зауважує на те, що судом в описовій частині вироку не зазначено повні анкетні дані особи, яка збула наркотичний засіб ОСОБА_48 , його особа а ні під час досудового слідства, ані в суді встановлена не була. Пояснення ж обвинуваченої ОСОБА_48 , які вона надавала під час розгляду справи щодо неї не можуть бути належними доказами на підтвердження провини ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні, оскільки не сприймались колегією суддів безпосередньо у судовому засіданні під час розгляду даної справи,

- протокол впізнання ОСОБА_5 за фотознімками свідком ОСОБА_49 від 08.11.2013 року, згідно якого свідок впізнала особу під № 2 як хлопця, який орендував будинок за адресою: АДРЕСА_5 у 2011 році (т. 7 а. с. 58). При цьому, на думку колегії суддів, зазначений протокол не є прямим доказом незаконного збуту ОСОБА_5 наркотичного засобу, а підтверджує лише його факт проживання у вказаному будинку, що не оспорював у судовому засіданні і сам обвинувачений.

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_52 від 15.11.2013 року, яка також впізнала хлопця на ім.»я ОСОБА_51 , який мешкав у будинку АДРЕСА_5 , однак зазначений протокол не підтверджує факт збуту наркотичних засобів;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.11.2013 року, згідно якого свідок ОСОБА_48 упізнала особу під № 2 як ОСОБА_5 , який 01.10.2011 року збув їй кокаїн (т. 7 а. с. 60). Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 з 21.10.2013 року був затриманий працівниками міліції за вчинення інших злочинів та перебував під вартою. Згідно вимог ст. 228 КПК України пред`явлення для впізнання проводиться безпосередньо за участю тієї особи, що упізнається. За необхідності впізнання може проводитись за фотознімками. Таким чином, колегія суддів вважає, що протокол пред`явлення особи для впізнання від 11.11.2013 року є недопустимим доказом т.я. був одержаний із порушенням вимог діючого КПК.

- копія висновку судово-хімічної експертизи № 1772 від 24.10.2011 року, згідно висновків якого у складі сухих порошкоподібних кристалічних речовин білого кольору масами 0,1354 г. (первісна маса складала 0,1354 г.) та 0,0743 г. (первісна маса складала 0,0743 г.) містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн, маса якого складала відповідно 0,0828 г. та 0,0424 г. ( первісно 0,0894 г. та 0,049 г.) (т. 7 а. с. 146-148). Колегія суддів зауважує, що зазначений доказ не підтверджує факт збуту наркотичної речовини ОСОБА_5 , оскільки зазначений наркотичний засіб було вилучено під час особистого огляду у ОСОБА_48 , а не безпосередньо в обвинуваченого. Більш того, під час досудового розслідування, огляд будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_5 у період жовтня 2011 року не проводився, ніяких інших доказів, які б свідчили, що останній здійснює незаконну діяльність щодо збуту наркотичних засобів, якими могли б бути в тому числі пояснення інших свідків очевидців таких подій, речові докази, вилучені у ОСОБА_5 або у його помешканні, дані проведення негласних слідчих дій щодо незаконної діяльності обвинуваченого, пов»»язаної із незаконним обігом наркотичних речовин. Однак, таких доказів суду надано не було.

Тому, дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Як позначив Європейський суд з прав людини по справі «Капо проти Бельгії», в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світі пункту 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист з прав людини і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Суд, оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі «Вєренцов проти України»).
За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_5 до злочину, передбаченому ч.1 ст.307 КК України, та аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до переконання про недоведеність причетності обвинуваченого ОСОБА_5 у його вичиненні у зв`язку з недоведеністю участі його у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, тому колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_5 необхідно визнати невинуватим та виправдати за ч.1 ст. 307 КК України у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.
За епізодом злочинних дій щодо потерпілого ОСОБА_19 .
Обвинувачений ОСОБА_5 за вказаним епізодом обвинувачення у судовому засідання пояснив, що зазначений злочин не скоював. Він підприємець, а також довгий час займався спортом. Завдяки цьому має багато друзів. ОСОБА_53 знає давно, він є його другом, при цьому звернув увагу на те, що він ніколи не був начальником його охорони, а також ніколи не мав з ним спільного бізнесу. При цьому зауважив, що іноді його знайомі звертались до нього із проханням познайомити їх з ОСОБА_54 , він це робив. У судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив, що він міг бути присутнім на тих зустрічах, які організовував. Однак, не пам`ятає, що відбувалось на цих зустрічах. ОСОБА_19 особисто не знає, бачив декілька разів в офісі ОСОБА_55 , однак для чого останній приїздив, йому невідомо.

Не дивлячись на невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_5 , його провина у вчиненні зазначеного злочину підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_19 пояснив суду, що він є одним із співзасновників групи компаній торгівельної марки «Хлібодар», йому належить 25 % акцій цих підприємств. З ОСОБА_54 познайомився приблизно наприкінці 1990-х років початку 2000-х років, якого представили потерпілому, як «бізнесмена по ринку». Після досягнення ОСОБА_19 60-річного віку він вийшов на пенсію. Проте, у 2010 році, коли до влади прийшов ОСОБА_56 і в м.Запоріжжі змінилася влада, його підприємствам було незаконно нараховано 155 мільйонів гривен штрафів. Крім того, через погрози його сім`я була змушена виїхати. У зв`язку з цим він сам почав знову керувати підприємствами, чотири з половиною роки тому назад, в середині листопада, ОСОБА_57 запросив його у свій офіс по АДРЕСА_6 , де в присутності ОСОБА_5 відбулася розмова про те, що необхідно щомісяця сплачувати «дань» в розмірі 500 000 гривень на адресу «офісу». При цьому, говорив увесь час саме ОСОБА_57 , а ОСОБА_5 мовчав. Спочатку він не погодився, однак ОСОБА_57 призначив йому на підприємства «смотрящего» ОСОБА_58 , який провів аудит на підприємствах та призначив суму в розмірі 160 000 гривень на місяць. У зв`язку з тим, що ОСОБА_57 висловлював погрозу на його адресу та його близьких родичів, погрожуючи, що, якщо він не буде платити, то буде збирати пляшки на вулиці або опиниться у в`язниці за зберігання зброї, наркотиків та таке інше, він погодився. При цьому, вирішив платити з власних коштів для того, щоб не було проблем з виплатами дивідендів акціонерам. Через деякий час він дізнався, що ОСОБА_5 є начальником охорони ОСОБА_55 , після чого зрозумів усі наслідки тієї зустрічі та можливі наслідки у разі відмови сплачувати гроші. Гроші передавав особисто ОСОБА_59 тричі, після чого останній сказав, щоб гроші привозив ОСОБА_60 . Кожний раз при передачі грошей ОСОБА_57 дзвонив потерпілому та підтверджував факт отримання грошей. Був випадок, коли ОСОБА_61 сказав подарувати ОСОБА_59 «Айпад» на його день народження та при передачі подарунку потерпілий передав пакунок із грошима. Всього потерпілий передавав ОСОБА_59 на його вимогу гроші протягом 13 місяців 13 разів на загальну суму 2 080 000 гривень. Окрім вказаного, ОСОБА_57 сказав потерпілому, що відносно нарахованих штрафів він може вирішити це питання і, як наслідок, було знято приблизно 70 мільйонів гривень штрафів, а решта була залишена для того, щоб маніпулювати ним. Також потерпілий ОСОБА_19 пояснив, що одного разу був посередником зустрічі у м. Москві між ОСОБА_54 та ОСОБА_62 , куди ОСОБА_57 замовив чартерний рейс літаком і куди полетіли разом сам потерпілий ОСОБА_19 , ОСОБА_57 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 та ОСОБА_65 , про що розмовляли у м.Москва ОСОБА_57 та ОСОБА_63 потерпілий не чув, проте, після зустрічі на зворотному шляху ОСОБА_57 , будучи напідпитку, сказав потерпілому ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_63 віддасть 50 відсотків своїх акцій. Причину цього сам ОСОБА_63 ОСОБА_19 не пояснював. У серпні 2011 року ОСОБА_57 почав вимагати акції підприємств потерпілого, а саме: підприємства «Дружба» та усіх хлібозаводів. Спочатку він погодився та почав оформлювати договори про передачу акцій брату ОСОБА_66 , однак після виходу на екрани фільму «Шакали», як пояснив потерпілий, він вирішив не платити гроші ОСОБА_59 та вказав, що більше не боїться ОСОБА_67 , та не буде платити йому гроші. ОСОБА_19 також пояснив суду, що обвинувачену ОСОБА_6 бачив в офісі ОСОБА_55 по вул. Анголенка, але їх не знайомили, потерпілий ніколи з нею не спілкувався, відносини вони не підтримували, в господарській діяльності не перетиналися, погрози вона потерпілому не висувала, грошові кошти їй не передавав, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_6 він не має.

Свідок ОСОБА_20 , будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що він працює в ТОВ «Агросервіс 2000» головою наглядовою ради, з обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знайомий. У травні 2011 року він працював у ТОВ «Агросервіс 2000» директором, головою наглядової ради тоді був ОСОБА_19 . Приблизно у травні ОСОБА_19 викликав його до себе та познайомив із ОСОБА_68 , сказав, що це представник їхнього нового партнера, буде робити у них аудит підприємства, у зв`язку з цим ОСОБА_19 наказав свідку надавати ОСОБА_69 будь-яку допомогу. Приблизно через декілька днів, ОСОБА_19 викликав ОСОБА_20 та дав йому пакунок і сказав потримати у себе. Приблизно через годину, той знову викликав свідка, щоб він приніс пакунок. У цей час в кабінеті ОСОБА_19 знаходився ОСОБА_61 , ОСОБА_70 сказав віддати ОСОБА_69 пакунок, при цьому, зазначив, що це гроші. ОСОБА_20 гроші не перераховував, але бачив там купюри номіналом 100 грн. та 200 грн. Згодом, ОСОБА_19 сказав, що там була сума, еквівалентна 20 000 доларів, а саме 160 000 гривень. Він сказав, що їх новий партнер буде захищати їх бізнес, більше якихось коментарів не було. Після цього, приблизно через місяць, з`явився ОСОБА_61 та привів ОСОБА_71 , сказав, що це професійний аудитор і буде проводити аудит компанії. При передачі грошей свідок був присутнім ще у червні та у серпні. У вересні ОСОБА_20 пішов у відпустку, а коли повернувся, йому сказали, що вони більше не дружать. Також ОСОБА_20 пояснив, що від ОСОБА_19 дізнався, що ОСОБА_57 вимагає у нього частину бізнесу, однак деталі цього вимагання невідомі. Також додав, що у 2012 році була серія перевірок по заводам і було донараховано 12 мільйонів гривень штрафних санкцій. Через деякий час усі вони були просто зняті без рішень судів самою податковою службою на підставі відповідної скарги.

Свідок ОСОБА_72 пояснив суду, що обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знає. Свідок працював у «Хлібодарі» з 1999 року до 2014 року начальником служби безпеки. Приблизно в березні 2011 року свідка викликав ОСОБА_19 та наказав зустріти на в`їзних воротах ОСОБА_55 та провести до нього в кабінет. Приблизно через п`ять хвилин у кабінет зайшов ОСОБА_61 , ОСОБА_19 сказав свідку, що це у них буде «смотрящий» і наказав виділити йому кабінет, а також надавати йому всю необхідну інформацію. Після цього, свідок із ОСОБА_68 вийшли з кабінету, а там залишилися ОСОБА_19 з ОСОБА_54 , приблизно через двадцять хвилин свідок без запрошення зайшов у кабінет і побачив, що ОСОБА_19 віддавав у файлі купюри грошей, кількість не бачив. Приблизно через два-три тижні, ОСОБА_72 зайшов у кабінет ОСОБА_19 і побачив, як той із невдоволеним обличчям рахував купюри і складав гроші. Він сказав свідку, що це все «їм», він повинен платити їм гроші.

Свідок ОСОБА_73 пояснив суду, що він працевлаштований в ТОВ «Агросервіс 2000» механіком, але фактично є водієм ОСОБА_19 , з обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідок не знайомий. ОСОБА_73 працює водієм у ОСОБА_19 з 1998 року. Приблизно один раз на тиждень він возив ОСОБА_19 в офіс до ОСОБА_55 по вул.Анголенка, біля трамвайної зупинки, це тривало приблизно місяців вісім у 2010 році. ОСОБА_19 нічого не розповідав про причини поїздок туди, і про те, що там відбувалося. ОСОБА_58 знає, оскільки, його призначили в їх офіс начальником, «смотрящим». Чи був ОСОБА_61 офіційно там працевлаштований, свідок не знає, з ним взагалі не контактував. ОСОБА_74 невідомо, чи приїздив ОСОБА_57 в офіс до ОСОБА_19 . При цьому пояснив, що одного разу йому на телефон подзвонив тесть ОСОБА_58 ОСОБА_75 , який попросив передати ОСОБА_19 інформацію про те, що якщо він не передасть частину акцій підприємства, то про це пожалкує. Інші дані, які б відносились до питання вимагання грошових коштів у ОСОБА_19 ,йому невідомі.

Свідок ОСОБА_76 у судовому засіданні пояснив, що він працює головою наглядової ради ТОВ «Глобал Спірітс». Обвинуваченого ОСОБА_5 знає, стосунки з ним сторонні. Обвинувачену ОСОБА_6 не знає взагалі. З числа потерпілих він знайомий із ОСОБА_19 , ОСОБА_62 та ОСОБА_21 , з ОСОБА_54 свідок знайомий давно, ніякого сумісного бізнесу з ним не було. У травні 2010 року ОСОБА_57 подзвонив йому на телефон та запропонував зустріч. На цій зустрічі, яка відбувалася вдома у ОСОБА_77 , ОСОБА_57 повідомив йому, що за вісім мільйонів доларів він придбав посаду «смотрящего» і від нині усі події у м.Запоріжжі будуть відбуватися за його особистої участі. ОСОБА_57 запропонував віддавати половину коштів, які заробляє підприємство та ОСОБА_76 особисто. Від цієї пропозиції ОСОБА_76 відмовився в категоричній формі. Після цього вони ще раз зустрілися у м.Києві, де ОСОБА_57 зазначив, що він якимось чином на цей раз вирішив свої питання, але в інший спосіб той «достане» свідка, що ОСОБА_76 сприйняв як погрозу. Під час цієї розмови разом із ОСОБА_54 був ОСОБА_5 , який під час розмови мовчав. Через деякий час у м.Запоріжжі на ОСОБА_77 було здійснено напад, що він розцінює, як помсту ОСОБА_55 , а організатором нападу, на думку свідка, був ОСОБА_5 . Свідок зазначає, що йому відомо, що ОСОБА_57 приходив не тільки до нього з подібною пропозицією, той розмовляв з цього приводу ще з ОСОБА_19 і що той передавав представникам ОСОБА_55 деякі грошові кошти з підприємств потерпілого, але хто передавав і в якому розмірі свідку невідомо. Також ОСОБА_76 пояснив, що йому відомо, що погрожували життю ОСОБА_78 і той був вимушений на деякий час покинути країну. Крім того, ОСОБА_76 пояснив, що йому відомо, що залякували та побили ОСОБА_79 і це зробив особисто ОСОБА_5 . Також, у м.Києві в присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_57 заявляв ОСОБА_80 , що в місті він все одно жити не буде, підприємства все одно втратить і, можливо, свідка вб`ють. У цей момент був присутнім ОСОБА_5 , але він нічого не казав і в розмові участі не брав, при цьому, його присутність ОСОБА_76 сприйняв, як погрозу власному життю, знаючи його спосіб життя і рід занять. Причину присутності при цій розмові ОСОБА_5 , ОСОБА_76 а ні з ОСОБА_54 , а ні з ОСОБА_5 не обговорювали. Обвинувачену ОСОБА_6 свідок ніколи не бачив, ніколи не вів з нею ніяких перемов, та особисто з нею не перетинався. Про факти вимагання у потерпілого ОСОБА_21 . ОСОБА_80 відомо від нього самого, при цьому, ОСОБА_21 повідомляв йому, що ОСОБА_57 вимагав у цього потерпілого грошові кошти, які той платив ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_64 , будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що він є керівником ГО «Хортицький полк». ОСОБА_5 він знає, стосунки між ними неприязні, обвинувачену ОСОБА_6 знає візуально, жодних відносин з нею не має. Після зміни керівництва країни та приходу до влади ОСОБА_81 , ОСОБА_57 почав відігравати певну роль на території м.Запоріжжя та Запорізької області. Така роль полягала у побудові вертикалі влади для відмивання коштів із бюджету території, а також для відібрання бізнесу. Це здійснювалося за допомогою правоохоронних органів, криміналітету та депутатів. На ОСОБА_79 , як на бізнесмена, на той момент депутата Запорізької обласної ради, у 2010 році почався певний тиск. Розпочалися необґрунтовані перевірки податкової служби та почали знищувати підприємства. Їм пропонували домовлятися з ОСОБА_54 , з яким був знайомий, у них були офіси на відстані п`ятдесяти метрів один від одного. ОСОБА_57 приймав його у принижуючій формі, це тривало близько року. У 2012 році ОСОБА_79 викликав ОСОБА_5 та він був жорстоко побитий в офісі ОСОБА_55 в присутності менеджерів та секретарів. Вважає, що це побиття було показовим для залякуванні інших бізнесменів м. Запоріжжя. На той момент заяву до правоохоронних органів не писав і факти побоїв не фіксував, оскільки, вся система була підконтрольна ОСОБА_82 . В офісі свідок бачив певних чиновників, а також співбесіди, які проводила ОСОБА_6 з усіма чиновниками комунальних підприємств, які призначалися на посади. Також бачив в офісі бізнесменів та пакети з грошима, які заносилися. Також ОСОБА_64 пояснив, що літав з ОСОБА_54 у м.Москву для того, щоб бути присутнім на перемовинах із ОСОБА_62 , з метою віднімання в нього бізнесу. Там ще був ОСОБА_19 , під час самої розмови між цими особами ОСОБА_64 присутнім не був. ОСОБА_6 він бачив в офісі ОСОБА_55 , вітався з нею, тому він вважає, що вона була бухгалтером або довіреною особою ОСОБА_55 , про що казав сам ОСОБА_57 , що вона курує деякі питання, в тому числі фінансові.

Крім того, провина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного злочину підтверджується:

-статутом ВАТ «Запорізький хлібокомбінат № 1» від 20.10.2009 року, згідно якого статутний капітал Товариства становить 4 014 570 грн, який поділений на 16058280 штук акцій;

-статутом ПАТ «Запорізький хлібозавод № 3» від 16.06.2010 року, згідно якого статутний капітал Товариства становить 21 940 400 грн., який поділено на 24 378 223 штуки простих іменних акцій;

-статутом ПАТ «Запорізький хлібозавод № 5» від 16.06.2010 року, згідно якого статутний капітал Товариства становить 19 406 174,65 грн., який поділено на 388 123 493 штуки простих іменних акцій;

-статутом ВАТ «Оріхівський хлібокомбінат» від 31.05.2011 року, згідно якого статутний капітал Товариства становить 2 600 020 грн., який поділено на 52 000 400 штук простих іменних акцій;

-статутом ПАТ «Бердянський хлібокомбінат» від 06.09.2011 року, згідно якого статутний капітал Товариства становить 810 860 грн., який поділено на 3 243 440 штуки простих іменних акцій;

-статутом ТОВ «Данмар Інвест» від 13.09.2009 року, згідно якого учасниками Товариства є Закрите Акціонерне Товариство «Компанія з управління активами «Славутич-інвест», яке діє від свого імені та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «Інноваційні системи» та Пайового венчурного інвестиційного фонду «Інноваційні технології»;

-випискою про стан рахунку в цінних паперах № 003216 ТОВ «Данмар Інвест» щодо найменувань емітентів цінних паперів та їх кількості;

-статутом ТОВ «ММВ Інвест» від 30.09.2011 року, згідно якого Статутний капітал Товариства становить 4 200 000 грн., який поділений на частки та 100% часток належить ОСОБА_83 ;

-випискою про стан рахунку у цінних паперах № НОМЕР_1 ТОВ «ММВ Інвест» щодо найменувань емітентів цінних паперів та їх кількості;

-статутом ТОВ «Колос» від 27.01.2009 року, згідно якого засновником зазначеного товариства є ОСОБА_84 , Статутний капітал складає 1 132 000 грн., який у 100% часток належать ОСОБА_85 ;

-статутом ТОВ «Агробізнес» від 16.05.2013 року, згідно якого засновниками зазначеного товариства є ОСОБА_84 та ОСОБА_86 , Статутний фонд складає 10314 грн., який у 50% часток належать ОСОБА_85 та у 50% - ОСОБА_87 ;

-зведеним обліковим реєстром власників іменних цінних паперів ПАТ «Запорізький хлібозавод № 5» від 06.05.2011р. № 9874-11855Оп ;

-зведеним обліковим реєстром власників іменних цінних паперів ПАТ «Оріхівський хлібокомбінат» від 11.04.2011 р. № 6856-2109Оп;

-зведеним обліковим реєстром власників іменних цінних паперів ВАТ «Бердянський хлібокомбінат» від 02.09.2011р. № 14866-18208Оп;

-зведеним обліковим реєстром власників іменних цінних паперів ПАТ «Запорізький хлібозавод № 3» від 13.04.2011 р. № 7102-5684Оп;

-зведеним обліковим реєстром власників іменних цінних паперів ВАТ «Запорізький хлібокомбінат № 1» від 22.04.2011 р. № 8439;

-висновком експерта № 76 від 20.11.2013 року, згідно якого ВАТ «Запорізький хлібокомбінат № 1» випущено та перебувають в обігу Акції іменні прості номінальною вартістю однієї 0,25грн., кількістю 15058280 штук, сумарною вартістю випущених акцій 4014570грн. (чотири мільйона чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят грн.). ПАТ «Запорізький хлібозавод № 3» випущено та перебувають в обігу Акції іменні прості номінальною вартістю однієї 0,90грн., кількістю 24378223штук, сумарною вартістю випущених акцій 21940400,70грн. (двадцять один мільйон дев`ятсот сорок тисяч чотириста грн. 70коп.). ПАТ «Запорізький хлібозавод № 5» випущено та перебувають в обігу Акції іменні прості номінальною вартістю однієї акції 0,05грн., кількістю 388123493 шт., сумарною вартістю випущених акцій 19406174, 65 грн. ВАТ «Оріхівський хлібокомбінат» випущено та перебувають в обігу Акції іменні прості номінальною вартістю однієї акції 0,05грн., кількістю 52000400штук, сумарною вартістю випущених акцій 2600020,00грн. (два мільйона шістсот тисяч двадцять грн. 00коп.). ПАТ «Бердянський хлібокомбінат» випущено та перебувають в обігу Акції іменні прості номінальною вартістю однієї 0,25грн., кількістю 3243440штук, сумарною вартістю випущених акцій 810860,00грн. (вісімсот десять тисяч вісімсот шістдесят грн. 00коп.).
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належать акції випущені ВАТ «Запорізький хлібокомбінат №1», ПАТ «Запорізький хлібозавод №3», ПАТ «Запорізький хлібозавод №5», ВАТ «Бердянський хлібокомбінат», ПАТ «Оріхівський хлібокомбінат» на загальну суму 1653672,30грн. (один мільйон шістсот п`ятдесят три тисячі шістсот сімдесят дві грн. 30коп.). ТОВ «Агробізнес» належать акції випущені ВАТ «Запорізький хлібокомбінат №1», ПАТ «Запорізький хлібозавод №3», ПАТ «Запорізький хлібозавод №5» на загальну суму 9582857,25грн. (дев`ять мільйонів п`ятсот вісімдесят дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім грн. 25коп.).
ТОВ «Колос» належать акції випущені ВАТ «Запорізький хлібокомбінат №1», ПАТ «Запорізький хлібозавод №3», ПАТ «Запорізький хлібозавод №5», ПАТ «Оріхівський хлібокомбінат» на загальну суму 10243995,50грн. (Десять мільйонів двісті сорок три тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять грн. 50коп.).
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ТОВ «Агробізнес», ТОВ «Колос» належать акції випущені ВАТ «Запорізький хлібокомбінат №1», ПАТ «Запорізький хлібозавод №3», ПАТ «Запорізький хлібозавод №5», ВАТ «Бердянський хлібокомбінат», ПАТ «Оріхівський хлібокомбінат» () на загальну суму 21480525,05грн. (двадцять один мільйон чотириста вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять п`ять грн. 05коп.).
Сукупна вартість 50% акцій випущених ВАТ «Запорізький хлібокомбінат № 1», ПАТ «Запорізький хлібозавод №3» ПАТ «Запорізький хлібозавод №5», ВАТ «Бердянський хлібокомбінат», ПАТ «Оріхівський хлібокомбінат» належать ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ТОВ «Агробізнес» ,ТОВ «Колос» складає 10740262,53грн. (десять мільйонів сімсот сорок тисяч двісті шістдесят дві грн. 53 коп.).
ОСОБА_88 , ІНФОРМАЦІЯ_5 належать акції випущені ПАТ «Запорізький хлібозавод №5» на загальну суму 230,00грн. (двісті тридцять грн. 00коп.).
ТОВ «ММВ Інвест» належать акції випущені ПАТ «Запорізький хлібокомбінат №1», ПАТ «Запорізький хлібозавод №3», ПАТ «Запорізький хлібозавод №5», ПАТ «Оріхівський хлібокомбінат» на загальну суму 10602326,40грн. (десять мільйонів шістсот дві тисячі триста двадцять шість грн. 40 коп.).
ТОВ «ДАНМАР ІНВЕСТ» належать акції випущені ВАТ «Запорізький хлібокомбінат №1», ПАТ «Запорізький хлібозавод №3», ПАТ «Запорізький хлібозавод №5», ВАТ «Бердянський хлібокомбінат», ПАТ «Оріхівський хлібокомбінат» на загальну суму 8997389,80грн. (вісім мільйонів дев`ятсот дев`яносто сім тисяч триста вісімдесят дев`ять грн. 80коп.).
ОСОБА_88 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ТОВ «ММВ Інвест» , ТОВ «ДАНМАР ІНВЕСТ» належать акції випущені ВАТ «Запорізький хлібокомбінат №1», ПАТ «Запорізький хлібозавод №3», ПАТ «Запорізький хлібозавод №5», ВАТ «Бердянський хлібокомбінат», ПАТ «Оріхівський хлібокомбінат» на загальну суму 19599946,20грн. (дев`ятнадцять мільйонів п`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот сорок шість грн. 20коп.).
Сукупна вартість 50% акцій випущених ВАТ «Запорізький хлібокомбінат №1», ПАТ «Запорізький хлібозавод №3», ПАТ «Запорізький хлібозавод №5», ВАТ «Бердянський хлібокомбінат», ПАТ «Оріхівський хлібокомбінат», які належать ОСОБА_88 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ТОВ «ММВ Інвест», ТОВ «ДАНМАР ІНВЕСТ» (35105685) складає 9 799 973,1 грн.
-статутом СТОВ «Дружба» від 23.11.2011 року, згідно якого учасниками товариства є ОСОБА_19 , ПрАТ «КУА Славутич-Інвест», що діє від свого імені та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «Інноваційні системи», Пайового венчурного інвестиційного фонду «Інноваційні технології», Пайового венчурного інвестиційного фонду «Агроперспектива» та ОСОБА_89 , Статутний капітал складає 188810 грн., 49,706 % якого належить ОСОБА_19 , та інша частина іншим учасникам;

-податковим повідомленням-рішенням від 05.10.2010 р. про донарахування ВАТ «Оріхівський хлібокомбінат» податку на додану вартість та штрафних санкцій;

-податковим повідомленням-рішенням від 05.10.2010 р. про нарахування ВАТ «Оріхівський хлібокомбінат» податку на прибуток та штрафних санкцій;

-рішення Державної податкової інспекції у Оріхівському районі Запорізької області від 10.12.2010 р. № 4316/10/23-012 про результати розгляду первинної скарги ВАТ «Оріхівський хлібокомбінат», яким скаргу задоволено та скасовано податкові повідомлення-рішення ;

-податковим повідомленням-рішенням від 30.07.2010р. про донарахування ДП «ДП Агросервіс 2000» податку на прибуток та штрафних санкцій;

-податковим повідомленням-рішенням від 30.07.2010 р. про донарахування ДП «ДП Агросервіс 2000» податку на додану вартість та штрафних санкцій;

-рішенням від 26.11.2010 р. № 5427/10/25-90 Державної податкової адміністрації в Запорізькій області про результати розгляду повторної скарги ДП «Агросервіс 2000», яким скасовано податкові повідомлення-рішення;

-позовною заявою КП «Водоканал» від 18.07.2013 р. № 70/12 про стягнення з ПАТ «Запорізький хлібозавод № 5» заборгованості за безоблікове водокористування;

-відзивом ПАТ «Запорізький хлібозавод № 5» від 26.07.2013р. № 01/719 на позовну заяву КП «Водоканал»;

-рішенням Господарського суду Київської області від 01.04.2014 р. по справі № 911/28/57/13 про часткове задоволення позову КП «Водоканал»;

-позовною заявою КП «Водоканал» від 12.08.2013 р. № 8524 про стягнення заборгованості з ПАТ «Запорізький хлібокомбінат № 1»;

-відзивом ПАТ «Запорізький хлібокомбінат № 1» від 19.09.2013 р. № 653 на позовну заяву КП «Водоканал»;

-довідками СТОВ «Дружба», ПАТ «Запорізький хлібокомбінат № 1», ПАТ «Запорізький хлібозавод № 3», ПАТ «Запорізький хлібозавод № 5», ПАТ «Бердянський Хлібокомбінат», ПАТ «Оріхівський хлібокомбінат», ТОВ «КУ Агросервіс 2000» про те, що ОСОБА_90 ніколи не працював на зазначених підприємствах та до їх штату не зараховувався.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував свою причетність до вчинення вказаного злочину, вказавши, що він іноді бував присутнім під час розмов, які вів й своєму офісі його знайомий ОСОБА_57 , однак не чув з його боку ніяких незаконних вимог, усі розмови стосувалися або бізнесу, або політики, колегія суддів не сприймає як достовірні та розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, оскільки потерпілий ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснив, що обвинувачений був присутній під час пред`явлення ОСОБА_54 незаконної вимоги у його офісі, тому колегія суддів вважає, що він не міг не чути розмови та факту вимагання грошових коштів у потерпілого, проти таких дій ОСОБА_55 не заперечував, а навпаки, дав свою мовчазну згоду на участь у вчиненні вказаного злочину. Крім того, потерпілий зазначав, що у подальшому він дізнався, що ОСОБА_5 є охоронцем ОСОБА_55 , тому сприйняв його перебування у кабінеті останнього як захід для втілення погроз у життя.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 189 КК України, а саме: вимагання тобто вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами, обмеженням прав, свобод та законних інтересів цих осіб, що завдало майнової шкоди потерпілому в особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Органами досудового розслідування пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів щодо ОСОБА_19 , передбачених ч.2 ст. 189 та ч.4 ст. 189 КК України, а саме:
Не зупиняючись на досягнутому, у серпні 2011 року ОСОБА_57 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у складі та з відома членів організованої групи, діючи повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи в офісному приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит», розташованому за адресою: м.Запоріжжя, вул.Горького, буд.27/29, під час розмови, погрожуючи ОСОБА_19 , повідомив про можливі насильницькі дії щодо останнього та його близьких родичів, обмеженням прав та його законних інтересів та пред`явив незаконну майнову вимогу передати йому права на майно, а саме 50% від належних йому акцій групи компаній торгової марки «Хлібодар», сума якої у відповідності до висновку експерта № 76 від 20.11.2013 р. становить 10 740 262, 53 гривень.

Крім того, у серпні 2011 року, ОСОБА_57 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у складі організованої групи, до складу якої ввійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_61 та ОСОБА_6 , діючи повторно, пред`явив незаконну вимогу засновнику сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» () ОСОБА_19 передати їм право на майно вказаного товариства, а саме право власності на: автогараж за адресою: АДРЕСА_7 ; автозаправочну станцію за адресою: АДРЕСА_8 ; вагову за адресою: АДРЕСА_9 ; склад запасних частин за адресою: АДРЕСА_9 ; склад за адресою: АДРЕСА_9 ; комори з підвалом АДРЕСА_9 ; механізований тік за адресою: АДРЕСА_9 ; склад за адресою: АДРЕСА_9 ; контору за адресою: АДРЕСА_9 ; свинарник № 1 за адресою: АДРЕСА_10 ; свинарник № 2 за адресою: АДРЕСА_7 ; будівлі вагової за адресою: АДРЕСА_11 ; насіннєвий склад за адресою: АДРЕСА_12 ; мехмайстерню за адресою: АДРЕСА_12 ; кузню-склад за адресою: АДРЕСА_12 ; ангар за адресою: АДРЕСА_12 - в; автотранспорт і сільськогосподарський транспорт загальною вартістю 1 837 460,00 гривен, погрожуючи у разі відмови виконати їх протиправні вимоги, спричиненням йому та його родичам тілесних ушкоджень та обмеженням прав через припинення господарської діяльності його підприємств.
З метою реалізації злочинного умислу, у серпні 2011 року, ОСОБА_61 , виконуючи відведену йому роль, за вказівкою ОСОБА_55 , з метою заволодіння майном СГ ТОВ «Дружба», доручив ведучому юрисконсульту Товариства з обмеженою відповідальністю «УК «Агросервіс-2000» ОСОБА_91 , не посвідченому в їх злочинні наміри, підготувати проект статутних документів для реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-плюс», статутний капітал якого всупереч волі засновників утворюватиме майно сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба». Не бажаючи виконувати незаконні вимоги ОСОБА_55 та інших членів організованої групи, сприймаючи реальну можливість втілення погроз, ОСОБА_19 виїхав за межі України.

Крім того, 21 жовтня 2013 року приблизно о 15.20 годин ОСОБА_57 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , знаходячись біля приміщення аптеки, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шевченко, 16, повторно, погрожуючи насильством ОСОБА_19 та його близьким родичам, вимагав, щоб останній відмовився від своїх свідчень на досудовому слідстві, наданих ним у кримінальному провадженні щодо факту вимагання майна та права на майно та передав йому через ОСОБА_5 100000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 21.10.2013 року становило 799 300 грн.

На думку сторони обвинувачення провина ОСОБА_5 у вчиненні вказаних епізодів злочинних дій підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, викладеними вище.

Однак, аналізуючи надані суду докази, колегія суддів зазначає наступне.

Як пояснив у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_19 , першу незаконну вимогу про щомісячну передачу грошових коштів ОСОБА_92 , висунув потерпілому під час спілкування у його офісі по вул. Анголенко у м. Запоріжжі, під час якої був присутній ОСОБА_5 . У подальшому особисті зустрічі у ОСОБА_54 проходили лише особисто із потерпілим, або у присутності інших знайомим потерпілому осіб, при цьому ніяких даних про участь у розмовах ОСОБА_5 стороною обвинувачення суду не надано. Більш того, потерпілий ОСОБА_19 , зазначав, що після першої зустрічі подальші відносини щодо виплати грошових коштів та діяльності його підприємств він будував із ОСОБА_61 , який, на думку сторони обвинувачення, брав участь у вчиненні злочинів у складі організованої групи, утвореної ОСОБА_54 , однак вказана особа на теперішній час перебуває у розшуку та судом не вирішується питання про її винуватість у вчиненні цих злочинів, тому перевірити участь вказаної особи в організованій групі у суду немає можливості.

Зазначені факти свідчать про те, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження лише один епізод злочинних дій щодо потерпілого ОСОБА_19 , який був вчинений ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб, спільно із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження.

Письмові документи, які стосуються діяльності підприємств ОСОБА_19 , ( такі як іпотечний договір від 17.05.2010 року № 12/02-19/121/3 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та сільськогосподарське ТОВ «Дружба» щодо 16 об`єктів нерухомості, в тому числі автогаражу, заправки ГСМ, складів і таке інше, договір застави № 12/02-19/121/2 від 17.05.2010 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та сільськогосподарським ТОВ «Дружба» щодо рухомого майна (вантажних автомобілей)) не дають змогу суду беззаперечно прийти до висновку про участь ОСОБА_5 у вимаганні 50% акцій підприємств групи «Агросервіс» та майна ТОВ «Дружба», оскільки вони підтверджують лише розмір заподіяної шкоди та наявність права власності на вказані підприємства у потерпілого. Інших доказів, якими могли б бути пояснення свідків очевидців розмов, під час яких пред`являлась незаконна вимога безпосередньо ОСОБА_5 або у його присутності, дані негласних слідчий дій та інше, суду не надано, тому за вказаними епізодами злочинних дій ОСОБА_5 необхідно виправдати у зв`язку із недоведеністю його участі у вказаному злочині.

Органом досудового слідства ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за епізодом злочинних дій щодо потерпілого ОСОБА_78 за наступних обставинах.
Приблизно у другій половині серпня 2010 року, ОСОБА_57 , діючи умисно, у складі та з відома членів організованої групи, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи в приміщенні готелю «Інтерконтиненталь» за адресою: м.Київ, вул.Велика Житомирська, буд.2-а, повторно, особисто погрожуючи ОСОБА_93 насильством щодо нього та його близьких родичів, а також обмеженням прав, свобод або законних інтересів під час здійснення ним господарської діяльності у м.Запоріжжі, пред`явив незаконну майнову вимогу ОСОБА_93 , співзасновнику групи господарських товариств торгівельної марки «Хлібодар», про передачу ОСОБА_59 прав на майно зазначених підприємств, а саме 50% належних ОСОБА_93 акцій, вартість яких відповідно до висновку експерта № 76 від 20.11.2013 р. становить 9 799 973,10 гривень, а у разі відмови виконати їх незаконні вимоги, ОСОБА_57 пригрозив, що ОСОБА_63 може стати жертвою дорожньо-транспортної події, у якій також можуть постраждати його близькі родичі, або на нього може відбутись напад невідомих осіб, які завдадуть йому тілесні ушкодження.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 21 жовтня 2010 року, ОСОБА_57 з метою доведення свого злочинного умислу по вимаганню майна у ОСОБА_78 до кінця, діючи узгоджено з іншими членами організованої групи, перебуваючи в одному з терміналів аеропорту «Внуково» м.Москви Російської Федерації, додатково погрожуючи насильством щодо близьких родичів, пред`явив незаконну майнову вимогу ОСОБА_93 про передачу йому права на майно групи господарських товариств торгівельної марки «Хлібодар», а саме 50 % належних йому акцій, зазначених підприємств, вартість яких у відповідності до висновку експерта № 76 від 20.11.2013 р. становить 9 799 973,10 гривень.

Крім того, 16 червня 2011 року, ОСОБА_61 , діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи відведену йому роль у складі організованої ОСОБА_54 групи, виконуючи вказівки останнього, перебуваючи в Ізраїлі м.Тель-Авів, повторно, погрожуючи насильством щодо близьких родичів, пред`явив незаконну майнову вимогу ОСОБА_93 про передачу злочинній групі 100 % належних йому акцій групи господарських товариств торгівельної марки «Хлібодар», вартість яких у відповідності до висновку експерта № 76 від 20.11.2013 р., становить 19 599 946,20 гривень. Не бажаючи виконувати незаконні вимоги ОСОБА_55 , ОСОБА_58 та ОСОБА_5 , сприймаючи реальну можливість втілення їх погроз, ОСОБА_63 залишився за межами України.

Потерпілий ОСОБА_63 пояснив суду, що обвинуваченого ОСОБА_5 знає, відносин ніяких з ним не підтримує. Обвинувачену ОСОБА_6 потерпілий не знає. З початку серпня 2011 року та на протязі наступних півтора року потерпілий був об`єктом вимагання з боку ОСОБА_55 та його підлеглого ОСОБА_58 в частині належних потерпілому корпоративних прав хлібозаводів м.Запоріжжя. Спочатку ОСОБА_63 зустрічався безпосередньо з ОСОБА_54 , а згодом із ОСОБА_68 , останній у той час здійснював керівництво їх підприємствами і виступав у ролі зовнішнього аудитора. Більшість погроз відносно самого потерпілого та його близьких ОСОБА_63 отримував від ОСОБА_94 . Також потерпілий ОСОБА_63 пояснив, що ОСОБА_95 знає на протязі останніх п`ятнадцяти років, як співвласника різних компаній. ОСОБА_55 знає достатньо давно, він був звичайним бізнесменом, який в певний проміжок часу перетворився у злочинця та вимагача. З ним потерпілого познайомив їх колишній знайомий ОСОБА_96 . Потерпілий ОСОБА_63 звертався до контролюючих органів, але з податкової адміністрації, з УВС області відправляли у відомий офіс для обговорення питань перспективних кримінальних справ відносно їх компанії та відносно особисто потерпілого, його партнера та їх власності. Безпосередньо з ОСОБА_54 потерпілий зустрічався в офісі на ОСОБА_97 та декілька зустрічей було в готелі «Інтерконтиненталь» у м.Києві. Вимагання відбувалося приблизно з весни 2011 р. та продовжувалося постійно. ОСОБА_63 не пам`ятає, яким чином перший раз потрапив до ОСОБА_55 , а після цього йому подзвонив сам ОСОБА_57 і сказав, що їм потрібно зустрітися. ОСОБА_57 вимагав половину усього майна, що було. У ОСОБА_55 з податкової був реєстр акцій хлібзаводів №№ 1, 3, 5. Після того, як потерпілий відмовився це передавати, податкова служба ці акції заарештувала. У ОСОБА_55 була достатня кількість інструментів для тиску. ОСОБА_61 був представлений ОСОБА_98 за його відсутності, як людина, яка має наглядати за бізнесом. ОСОБА_63 спілкувався з ОСОБА_68 тільки в телефонному режимі, коли він вимагав, наприклад, щоб один із родичів потерпілого, член наглядової ради 5-го хлібзаводу, написав заяву про звільнення. З ОСОБА_68 бачився одного разу поза межами України, де той сказав, що умови змінилися і тепер він вимагає не половину, а усе майно. При цьому, ОСОБА_61 казав, що він тут сховався, а от сім`я та родичі залишаються під ударом. Він перелічив деякі можливості створення проблем: від наркотиків у машині до чого завгодно. На цьому вони розсталися. Потерпілий відповів, що нічого передавати не буде. ОСОБА_61 сказав, щоб потерпілий готувався до більш серйозних проблем ніж ті, що вже існували. ОСОБА_63 вимагачам жодного разу не давав згоду на їх умови. У основі вимог ОСОБА_55 були корпоративні права групи компаній «Хлібодар», це хлібозаводи №№ 1, 3, 5, Оріхівський, Бердянський хлібозаводи, корпоративні права на які потерпілий мав передати. Спочатку це була вимога передати половину корпоративних прав, а згодом усі. З обвинуваченим ОСОБА_5 зустрічався, можливо, один чи два рази на рівні далекого знайомства, у житті вони не спілкувалися, просто знав з преси про його існування і про те, що він був фігурантом кримінальної справи щодо «Інтуристу». При розмові з ОСОБА_99 . ОСОБА_100 не було, тому потерпілий не може оцінити його участь у цьому питанні, а все інше потерпілий знає лише із засобів масової інформації. Погрози ОСОБА_55 потерпілий сприймав серйозно через те, що вони були підкріплені діями з боку недобропорядних працівників контролюючих органів. Поряд з цим, він сприймав серйозно його погрози, оскільки, в засобах масової інформації про нього писали, як про впливову людину. Потерпілий чув про факти вимагання від ОСОБА_19 . Останній не узгоджував з потерпілим питання передачі грошей ОСОБА_59 , він такі рішення приймав самостійно. Обвинувачену ОСОБА_6 потерпілий не знає, бачить її в залі суду перший раз і щодо її участі у вимаганні нічого не знає. Потерпілий пояснив, що до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ніяких вимог не має. Такі претензії він має до ОСОБА_94 .
Так у судовому засіданні за вказаним епізодом були допитані свідки ОСОБА_76 та ОСОБА_101 , які пояснили, що їм відомо про факти вимагання частки бізнесу ОСОБА_78 з боку ОСОБА_55 із слів потерпілого, а також під час особистих візитів. Про участь ОСОБА_5 у вчиненні вказаного епізоду вимагання їм нічого невідомо.
Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, колегія суддів зазначає про те, що окрім пояснень самого потерпілого та свідків ОСОБА_77 та ОСОБА_102 , стороною обвинувачення не надано суду будь-яких інших доказів. При цьому потерпілий ОСОБА_63 у судовому засіданні заперечував присутність ОСОБА_5 під час вчинення вимагання іншими особами щодо нього, не вказували на це і допитані у судовому засіданні свідки.
Стороною обвинувачення зазначено, що вказаний злочин було вчинено ОСОБА_54 «з відомома членів організованої групи», тому відповідальність за такі дії повинні нести усі учасники такої групи, в тому числі і ОСОБА_5 . Однак, колегія суддів не погоджується із такими висновками,з мотивів, які будуть викладені нижче під час аналізу наявності у діях як ОСОБА_5 так і ОСОБА_6 такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення злочину організованою групою.
Таким чином, оскільки у судовому засіданні не було зібрано переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні вимагання майна ОСОБА_78 , колегія суддів приходить до висновку про необхідність виправдати його за вказаним епізодом злочинних дій через недоведеність його участі.
За епізодом злочинних дій щодо ОСОБА_21 .
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні прояснив, що знає ОСОБА_21 досить давно, були друзями та разом займались спортом. Приблизно у 2011 році ОСОБА_21 попросив його познайомити із ОСОБА_54 , на що він погодився та організував їм зустріч. Деталей розмови між ними не пам`ятає, але був присутній під час зустрічі. Із ОСОБА_54 він також підтримував дружні відносини, часто приїздив у обідню перерву, коли вони разом відвідували ресторани м. Запоріжжя. Одного разу у офісному приміщенні по вул. Патріотична у м. Запоріжжі він побачив ОСОБА_21 , із яким разом зайшли до ОСОБА_55 на зустріч, де ОСОБА_21 та ОСОБА_57 розмовляли про політику. Ніяких фактів щодо вимагання грошових коштів із ОСОБА_21 йому невідомо. Вважає, що останній обмовляє його. ОСОБА_6 він також знає, зустрічався із нею в офісному приміщенні, вони іноді разом спілкувалися, пили каву, однак їх сфери діяльності не перетиналися. Ніяких злочинів у складі організованої групи вони не вчинювали.
Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що у жовтні 2010 року вона стала депутатом міської ради та була закріплена за бюджетною комісією. Після початку роботи вона вирішила розібратися із організацією роботи комунальної галузі міста та запропонувати шляхи виходу з кризи, тобто реформувати цю галузь. Через деякий час до неї зателефонував ОСОБА_21 та повідомив, що він володіє усією інформацією по комунальним підприємствам та має своє бачення вирішення проблеми, яка склалася, після чого вони зустрілися в орендованому нею приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 . Оскільки інформації було недостатньо, то вони зустрічалися ще приблизно десять разів, однак не змогли знайти спільної мови, оскільки ОСОБА_21 пропонував шляхи реформування, які не відповідали діючому законодавству. На останній зустрічі вона повідомила потерпілому, що не буде брати до уваги його пропозиції, після чого він розлютився та пішов, на цьому їх зустрічі припинилися. Продовжуючи роботу, вона зрозуміла, що на підприємствах ОСОБА_21 накопичена уся інформація щодо отримання комунальних платежів від населення, але комунальні підприємства не мають до неї доступу, оскільки інформація знаходиться на серверах у приватної компанії «Запоріжзв`язоксервіс». Аналізуючи ситуацію на ринку комунальних послуг, вона дійшла висновку про те, що підприємства ОСОБА_21 значно завищують ціну за надані ними послуги, а створення інших підприємств, або робота напряму з фінансовими установами міста значно зекономить витрати. Приблизно у листопаді 2011 року вона звернулась до депутатів міської ради із власною концепцією реформування ринку комунальних послуг, яку розпочала втілювати у життя робоча група міської ради. Однак, коли відбувалися засідання робочих груп, у засобах масової інформації була розгорнута масована дискредитація як реформи, так і самої ОСОБА_6 . У подальшому вона відкрито вийшла до міської влади і запропонувала витребувати базу даних у підприємств ОСОБА_21 та зобов`язати останнього знизити ціну за його послуги, її пропозиції були сприйняті та втілені у життя. Відразу після відповідного звернення міської влади до ОСОБА_21 , останній в прес-центрі УНІАН у місті Києві дав власну прес-конференцію, на якій сказав, що міська влада здійснює на нього тиск, що йому висунули незаконні вимоги та таке інше. Через деякий час владі міста все ж таки вдалося змусити ОСОБА_21 виконати їх умови, що і стало причиною для особистої помсти їй з боку ОСОБА_21 , який утратив своє незаконне монопольне, домінуюче становище на ринку та втратив свої незаконні надприбутки, більше п`яти мільйонів гривень, тому на сьогодні він дає у суду пояснення проти неї у тому, що вона не вчинювала. Вона ніколи не зверталася до ОСОБА_21 від свого імені або від імені інших осіб передати їй або іншим особами грошові кошти або майно. Дійсно, вона знайома з ОСОБА_99 . Вони познайомилися приблизно на початку дев`яностих років, оскільки жили по-сусідству, також вони зустрічалися в спільних компаніях. З моменту знайомства до цього часу інколи бачилися та спілкувалися з ним, однак, сумісних справ, бізнес проектів, професійних контактів тощо не мали. З ОСОБА_5 має знайомство загального характеру. Познайомилися з ним в офісі по АДРЕСА_4 . ОСОБА_6 також пояснила, що вона орендувала офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , бувала там у разі необхідності: або декілька разів на тиждень, або кожен день. Також вона орендувала кабінет в офісному приміщенні за адресою: м.Запоріжжя, вул.Патріотична, буд.7-а тобто ближче до Запорізької міської ради. З потерпілим ОСОБА_103 ОСОБА_6 не знайома і перший раз побачила його в суді. Також вона нічого не знає з приводу діяльності компаній ТОВ «Компанія ІС-2007», ТОВ «Торгова Компанія «Адженікс», ТОВ «Екотоп», ТОВ «Старт Альянс», ніякого зв`язок з названими суб`єктами господарювання вона не мала. На її електронну пошту інформація про перерахування грошових коштів від ТОВ ВКФ «ГЮСС» на адресу зазначених чотирьох суб`єктів господарювання не поступала. З приводу таблиці нібито звірки 12 відсотків грошових коштів, що перераховував ОСОБА_21 , і яку він начебто направив на електронну адресу, ОСОБА_6 вказала, що вона цей документ ніколи не бачила, відправляти документи такого змісту нікого не просила. Щодо всієї наявної інформації на комп`ютерній техніці, яка була в її користуванні, та контролю за її надходженням на цю техніку, ОСОБА_6 пояснила, що мала комп`ютерну техніку в оренді, яка надавалась їй з послугою на оренду приміщення, вдома також була комп`ютерна техніка, зокрема, ноутбук «Самсунг». І з тим і з тим ноутбуком вона працювала паралельно. До неї приходила багато людей, їй приносили велику кількість інформації, в тому числі й на флеш-носіях, надсилали її на електронну адресу, тобто надання їй інформації відбувалась багатьма шляхами і у великій кількості, таку інформацію вона могла переносити з одного комп`ютера на інший. Фізично відпрацювати весь об`єм інформації, який їй надавався, було неможливо. Вважає себе не винною, оскільки ніяких злочинів вона не вчинювала.

На дивлячись на невизнання своєї провини, винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, за епізодом злочинних дій щодо потерпілого ОСОБА_21 підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_21 пояснив суду, що він є співзасновником ТОВ «ВКФ «ГЮСС» та ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс», а також головою наглядової ради ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» та директором ТОВ «ВКФ «ГЮСС». З вересня 2010 року в місті почалися «акції» ОСОБА_55 та його спільників, вони почали на 1100 підприємствах виїмки, розмови в «офісі», хто скільки буде платити. Потерпілий зазначив, що його підприємства також потрапили до цього переліку. До них прийшла перевірка та їм сказали, що для того, щоб було все в порядку, потрібно піти до ОСОБА_67 . Потерпілий ОСОБА_21 попросив свого знайомого ОСОБА_5 , з яким вони давно знайомі, про першу зустріч з ОСОБА_99 . Після цього він прийшов в офіс до ОСОБА_55 по АДРЕСА_6 , у приміщенні якого знаходились чоловіки зі зброєю. Сам потерпілий був з охороною фірми «Титан». ОСОБА_57 сказав, щоб вони передали 75 відсотків акцій на англійську компанію. Тоді потерпілий ОСОБА_21 з ОСОБА_54 почали обговорювати це питання, після чого останній сказав, щоб потерпілий подумав над його пропозицією. Відразу почалися перевірки, обшуки, зупинили все, хотіли зупинити сервера. Через деякий час ОСОБА_57 став запитувати, скільки потерпілий може платити. ОСОБА_21 відповів, що не більше 150 тисяч гривень, але ОСОБА_57 відповів, що його це зовсім не цікавить і що вони прийшли надовго, повідомивши, що якщо є якась «тема» для спільної роботи, то не буде ніяких перевірок, нічого не буде. Оскільки ОСОБА_21 мав проект реформи ЖКХ, оскільки працював у цій сфері, то надав його особисто ОСОБА_6 , після чого спілкувався із нею не менше 10 разів на протязі трьох місяців 2011 року. Паралельно з цим контролюючими органами було складений акт про виявлені порушення у цього підприємствах на 8 10 мільйонів гривень, але в судах вони змогли визнати ці акти неправомірними. Це був тиск з боку ОСОБА_55 , який мав вплив на державні контролюючі органи. До кінця року після цього зустрічей більше не було, оскільки «вони» взяли час для роздумів. Після Нового року з`явилася ОСОБА_6 і повідомила, що вона буде цим займатися. ОСОБА_6 сиділа в офісі ОСОБА_55 , та вони разом обговорювали, скільки можна на цьому заробляти, після чого обмінялися електронною поштою. Через деякий час, приблизно в 2011 році, ОСОБА_6 оголосила у себе в кабінеті в офісі по вул.Анголенка, що необхідно платити 12 % від обігу по взаємовідносинам з комунальними підприємствами, які вони почали платити від ТОВ «ВКФ «ГЮСС». Оскільки він розумів, що «війна» з ОСОБА_54 надовго, то погодився платити безготівковими коштами, оскільки передбачав використовувати у майбутньому ці докази у суді. ОСОБА_6 погодилася на безготівковий розрахунок. Вона викликала Оксану та дала реквізити, куди і з ким спілкуватися. Вони занесли в договори техніку, якої на підприємствах потерпілого немає і бути не може. Це потерпілий зробив навмисно, щоб в майбутньому довести фіктивність таких договорів та що це є вимаганням. Із ОСОБА_6 вони часто звіряли суми перерахованих коштів, а одного разу він навмисно у вересні 2011 року дав доручення своєму помічнику ОСОБА_104 відправити на електронну адресу ОСОБА_6 файл зі звіркою сплати 12 відсотків від прибутку ТОВ «ВКФ «ГЮСС», які вимагалися, щоб залишилися сліди цього. Пізніше в своєму кабінеті ОСОБА_6 повідомила, що потрібно передати 75 відсотків акцій його підприємств. Він відповів відмовою, проте продовжував платити грошові кошти, оскільки, тих сум, які вже фактично сплатили, не вистачало для притягнення злочинців до кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 189 КК України. Після досягнення необхідного розміру, ОСОБА_21 та його підприємства перестали платити 12 відсотків прибутку «ТОВ ВКФ «ГЮСС». Загалом вони перерахували від імені ТОВ «ВКФ «ГЮСС» приблизно 390 тисяч гривень і платили їх близько року. Далі, ОСОБА_57 знову викликав ОСОБА_21 до себе в офіс по вул.Патріотичній, де під час розмови був присутній ОСОБА_5 , але участь у бесіді не брав. Бесіда на той момент не склалась, однак потім з ними розірвали договори на оренду приміщень, де ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» розміщувало свої пункти приймання платежів від населення, що потерпілий розцінює, як тиск на нього. ОСОБА_21 пояснив, що його опоненти почали виступати в пресі, на його адресу висувалися погрози, в тому числі, за допомогою SMS-повідомлень. Проте, з боку ОСОБА_6 погроз не лунало, в неї, на думку потерпілого, були інші функції. При цьому, ОСОБА_6 єдиний раз висунула вимогу щодо передачі 75 відсотків акцій підприємств, на що потерпілий відповів відмовою. На це ОСОБА_6 відповіла, що їм не дадуть працювати, що він сприймав, як реальну погрозу господарській діяльності його підприємств, проте погроз фізичною розправою не було. Під час розмов з ОСОБА_6 більше ніхто не був присутній. Впевнений, що ОСОБА_6 висувала вимоги за дорученням ОСОБА_67 . Під час зустрічей з ОСОБА_54 у ОСОБА_5 зброї при собі не було, самого ОСОБА_5 на зустрічах ОСОБА_21 не боявся, але розумів, що він сидить праворуч від нього, щоб блокувати його праву руку та залякати його. Також ОСОБА_21 уточнив, що у нього вимагали 75 відсотків усіх акцій ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс». Про вимоги потерпілий повідомляв своїм компаньйонам, але вони доручили це питання вирішити самому ОСОБА_21 , на власний розсуд, на що ОСОБА_21 сказав, що підприємство він не віддасть.
Потерпілий ОСОБА_22 пояснив суду, що він є виконавчим директором ТОВ «ВКФ «ГЮСС» та членом наглядової ради ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс», а також співзасновником цих підприємств. На початку 2011 року ОСОБА_21 передав йому розмову з ОСОБА_54 та ОСОБА_6 щодо необхідності сплачувати частину доходів з ТОВ «ВКФ «ГЮСС», а саме: 12 відсотків його прибутку. При цьому перераховувати ці кошти потрібно було на фірми, реквізити яких дав ОСОБА_57 , і виконання цих платежів згодом контролювала ОСОБА_6 . Потерпілий ОСОБА_22 пояснив, що вони були змушені укласти відповідні договори з такими підприємствами ОСОБА_55 , згідно яких перераховувалися 12 відсотків, які вимагалися, але такі договори з самого початку були незаконні. Потерпілий ОСОБА_22 зазначив, що відчував тиск при спілкуванні з комунальними підприємствами. Після цього було сказано збільшити сплати та віддати 75 відсотків акцій ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс». З обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ОСОБА_22 особисто не знайомий, спілкувався лише з представником ОСОБА_55 Лягутою, який казав, щоб вони почали платити відсотки. Щодо того, чи вимагали сплачувати кошти готівковим чи безготівковим засобом потерпілий не знає. Про вимоги передавати грошові кошти та майно вимагачам знає виключно зі слів самого ОСОБА_21 . У 2012-2013 роках із надуманих причин з ними міська влада розірвала 40 договорів оренди на приміщення, де були їхні пункти прийому платежів від населення. У той момент ОСОБА_6 очолювала кампанію по реформуванню житлово-комунального господарства, на комісіях по лінії депутатів нею висловлювалися на адресу підприємств потерпілих претензії, що вони наносять шкоду місту. Щодо реформи житлово-комунального господарства, розробленої ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс», потерпілому нічого не відомо. Рішення про сплату 12 відсотків прийняв одноособово ОСОБА_21 . Договори, на підставі яких перераховувалися 12 відсотків, підписував потерпілий ОСОБА_22 , а готував їх хтось з іншої сторони. Яким чином та хто підписував такі договори з іншої сторони потерпілому не відомо. За даними ОСОБА_22 всього вони перерахували приблизно 600-800 тисяч гривень. Незалежно від здійснення платежів, на них продовжувався тиск, тому вони перестали платити. Приблизно у 2012-2013 р. вони звернулися в міліцію по фактам вимагання. Наслідком припинення сплати 12 відсотків було припинення догорів оренди на приміщення, в яких розміщували пункти приймання платежів від населення, що він розцінив як помсту за невиконання висунутих раніше вимог.
Свідок ОСОБА_105 пояснила суду, що вона з 2010 року працює заступником голови правління ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» по фінансовим питанням. На початку 2011 року ОСОБА_21 повідомив, що вони повинні сплачувати 12 відсотків від надходжень від КП «Водоканал» та КП «Міські теплові мережі», але навіщо це робити він не повідомив. Свідку ОСОБА_21 доручив підготувати договори, на підставі яких будуть перераховуватися грошові кошти. Де свідок отримала реквізити підприємств, куди потрібно перераховувати кошти, вона не пам`ятає. Після цього свідок розраховувала ці 12 відсотків і контролювала їх перерахування, «закривала» договори, готувала податкові накладні та акти виконаних робіт. Предметами договорів була оренда обладнання, юридичні послуги, розміщення серверів. Підписували такі договори або ОСОБА_21 , або ОСОБА_22 . Фактично роботи по цим договорам не були проведені, оскільки, свідок сама їх складала,. Перелік обладнання допомагав складати технічний директор ОСОБА_106 . Особисто з директорами підприємств-контрагентів, куди перераховувалися грошові кошти, свідок не спілкувалася. ОСОБА_105 особисто носила на підпис договори, а після цього, ОСОБА_107 їх передавав далі. Договори з відповідними підприємствами свідок робила тільки від імені ТОВ «ВКФ «ГЮСС», а від імені ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» їх не виготовляла і відповідних вказівок від ОСОБА_21 не отримувала, проте, чи законно це було, свідок не замислювалася. На початку 2012 року на електронну поштову скриньку свідка прийшов лист від одного з підприємств-контрагентів, що більше сплачувати кошти не потрібно і вона перестала це робити. З ОСОБА_6 не знайома, листування з нею не вела, в процесі своєї діяльності з нею не перетиналася.
Свідок ОСОБА_108 пояснив суду, що працює в ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» технічним директором, приблизно на початку 2010 року ОСОБА_21 наказав свідку зробити специфікацію обладнання, яке важко знайти в Запорізькій області, що він і виконав, але чи є насправді таке обладнання в Запорізькій області або в Україні, свідку достеменно невідомо, оскільки, виготовив таку специфікацію, виходячи з власного бачення. Навіщо, куди та на підставі якого договору потрібна була ця специфікація свідок не знає. На нарадах ОСОБА_21 казав про необхідність віддати частину бізнесу, проте, подробиці свідку не відомі. У складанні будь-яких договорів свідок участі не приймав і ОСОБА_21 не просив допомагати будь-кому з цим. Свідок офіційно працевлаштований у ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс», але виконує роботу й для ТОВ «ВКФ «ГЮСС», оскільки їх власник один.
Свідок ОСОБА_107 пояснив суду, що він працює начальником управління по операційно-касовій роботі на ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс». На прохання ОСОБА_109 носив документи, як вона йому сказала, в офіс ОСОБА_55 по вул.Горького, охоронці ОСОБА_21 сказали, куди саме потрібно віднести документи. Коли свідок прибував за вказаною адресою, двері відчиняла дівчина, свідок називався, що він від ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» та віддавав документи. Потім таким же чином забирав документи. Зміст документів свідку невідомий. В середину офісу свідок не заходив. ОСОБА_55 або ОСОБА_6 там не бачив. Ходив туди свідок приблизно 10 разів з кінця 2010 року до початку 2011 року. З ОСОБА_6 свідок не знайомий.
Свідок ОСОБА_110 пояснив суду, що він працює директором з юридичних питань на ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс». З обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знайомий. Зі слів потерпілого ОСОБА_21 свідку відомо, що ОСОБА_57 вимагав у ОСОБА_21 грошові кошти і що компанією ТОВ «ВКФ «ГЮСС» здійснювались перерахування коштів на адресу підприємств, а також те, що він спілкувався з цього приводу з вимагачами. По вказаному питанню до ОСОБА_21 в офіс приходила якась особа, але сам ОСОБА_110 нічого не бачив та не чув, зі слів ОСОБА_21 у нього майно вимагав ОСОБА_92 . Перед конференцією в УНІАН з приводу неправомірних дій відносно компанії ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс», на якій свідок мав виступати, йому в суботу подзвонили та порекомендували не приймати участі у конференції, через це свідок відмовився брати участь у такій конференції. На даній конференції свідок мав розповідати про незаконні перевірки їх компанії. Рішення суду першої інстанції з приводу монопольного становища ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» суд апеляційної інстанції визнав незаконним і таке рішення набрало законної сили. Зі слів ОСОБА_21 , перевірки контролюючих органів здійснювали у зв`язку з небажанням платити вимагачам грошові кошти. Назви компаній ТОВ «Компанія ІС-2007», ТОВ «ТК Адженікс», ТОВ «ТД «Екотоп» та ТОВ «Старт Альянс» чув від ОСОБА_21 , сам ОСОБА_110 договори з ними від імені ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» за період 2010 2012 роки не підписував. Податкова служба донараховувала податкові зобов`язання ТОВ «ВКФ «ГЮСС» по взаємовідносинам з ТОВ «Компанія ІС-2007», ТОВ «ТК Адженікс», ТОВ «ТД «Екотоп» та ТОВ «Старт Альянс», це донарахування зараз оскаржується в Дніпропетровському апеляційному адміністративному суді, предметом оскарження є неправомірність виходу на перевірку. Також йому відомо, що договори були підписані і проводилися розрахунки.
Свідок ОСОБА_111 пояснила суду, що вона працює помічником голови наглядової ради ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс». З обвинуваченою ОСОБА_6 особисто не знайома. На початку 2011 року ОСОБА_21 зустрічався з ОСОБА_54 в офісі останнього. Після однієї з таких зустрічей ОСОБА_21 передав їй адресу електронної поштової скриньки ОСОБА_6 , а після цього він давав розпорядження пересилати їй документи. ОСОБА_21 повідомляв ОСОБА_104 , що ОСОБА_57 , а згодом і ОСОБА_6 вимагали від нього 75% акцій ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс». Також була велика кількість перевірок підприємства. ОСОБА_21 не пояснював, яку саме інформацію необхідно направляти електронною поштою, то були текстові документи, а також таблиці з цифрами. ОСОБА_111 відправляла дану кореспонденцію з адреси компанії, зі свого робочого ноутбука на електронну пошту ОСОБА_6 . Відповіді з електронної пошти ОСОБА_6 на адресу ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс», з якої відправлялася їй електронна пошта, не надходили.
Свідок ОСОБА_112 пояснив суду, що він працює в СР «ТИТАН» УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області. В межах виконуваних обов`язків здійснює функції по охороні особистої безпеки потерпілого ОСОБА_21 , із обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знайомий та ніколи з ними не спілкувався. СР «ТИТАН» УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області надавало послуги з охорони ОСОБА_59 , але сам свідок його не охороняв. З грудня 2003 року до сьогоднішнього дня свідок виконує функції охорони ОСОБА_21 . Свідок пояснив, що разом із ОСОБА_21 відвідував офіс ОСОБА_55 по АДРЕСА_6 , куди вони ходили пішки з офісу ОСОБА_21 , такі відвідування відбувалися восени 2010 року. Офіс ОСОБА_55 розташовувався на другому поверсі зліва, з яких причин ОСОБА_21 туди запрошували, він не знає. ОСОБА_21 заходив до кабінету, а вони з напарником сиділи біля столу секретаря. У цьому офісному приміщенні було два чи три охоронця та секретар, свідок зрозумів, що це охорона, по їх зовнішньому вигляду та поведінці, у них була вогнепальна зброя. Наказ залишатися зовні кабінету надавав сам ОСОБА_21 , в офісі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідок не бачив, а бачив у коридорі лише ОСОБА_67 . Загалом вони з ОСОБА_21 ходили туди близько десяти разів. Перший раз відвідали зазначений офіс восени 2010 року. Припинили відвідування офісу, коли офіс розташовувався по АДРЕСА_7 , приблизно у 2012 році. В офіс по вул.Патріотичній ОСОБА_112 із ОСОБА_21 прибував одного разу. При всіх відвідуваннях офісів ОСОБА_5 свідок не бачив.
Свідок ОСОБА_113 пояснив суду, що він працює в СР «ТИТАН» УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області. В межах виконуваних обов`язків здійснює функції по охороні особистої безпеки потерпілого ОСОБА_21 . З обвинуваченим ОСОБА_5 знайомий, а з обвинуваченою ОСОБА_6 особисто не знайомий, але знає її візуально. ОСОБА_113 здійснює охорону потерпілого ОСОБА_21 з 2008 року по сьогоднішній день, постійно, окрім випадків, коли ОСОБА_21 перебуває за кордоном, він на цей час письмово відмовляється від охорони. ОСОБА_113 пояснив, що вони знали, що офіс по вул.Анголенка це офіс ОСОБА_55 , візуально свідок ОСОБА_55 знав, але його він не охороняв, знаходився з ним в одних місцях ще до охорони ОСОБА_21 , в офісі по вул.Горького вони були близько десяти разів. Перший раз у жовтні 2010 року. ОСОБА_113 відвідував цей офіс разом зі своїм напарником ОСОБА_112 та особою, яку вони охороняли ОСОБА_21 , вони з напарником залишалися біля вхідної двері, а ОСОБА_21 проходив далі. Достеменно про зміст зустрічей ОСОБА_21 в офісі ОСОБА_113 не знає, оскільки, не був присутнім при розмовах, але все знає від самого ОСОБА_21 , який казав, наприклад, що йому потрібно передати документи, ходив з портфелем. Остання зустріч була в офісі по вул.Патріотичній, після цього зустрічей не було. ОСОБА_21 казав, до кого він ходив, із названих ним осіб неодноразово зазначав, що ходив до ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_6 виходила в коридор, для того, щоб провести ОСОБА_21 у свій кабінет. Для себе свідок дізнався, що в офісі ОСОБА_5 працює охоронцем, але сам цього не бачив.
Свідок ОСОБА_114 пояснив суду, що він працює заступником директора виробництва товарів народного споживання ПАТ «Мотор Січ». З ОСОБА_6 свідок знайомий з жовтня 2010 року. На протязі трьох років ОСОБА_6 приймала активну участь у комісії по фінансовим питанням, яку очолював свідок. ОСОБА_6 була секретарем у цій комісії, як депутат вона була активною та дуже вболівала за містян. Стосовно вимагання свідок з ОСОБА_6 ніколи не спілкувався. Реформа житлового-комунального господарства готувалася багато років. Комісія, до якої входила ОСОБА_6 , була вже третьою. ОСОБА_6 один з найбільш сильних та грамотних фінансистів і депутатів, яка вболівала за містян. Критики з боку ОСОБА_6 на адресу ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» щодо завищення ціни за їх послуги на засіданнях його комісії не було, а на сесіях вона виступала багато і він такого не пам`ятає, містяни мають право вибору, сплачувати за житлово-комунальні послуги через ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» чи через інші установи.
Свідок ОСОБА_115 пояснила суду, що вона працює директором ТОВ «Метальянспроект». З обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вона не знайома. В 2011 році працювала директором ТОВ «Старт Альянс», таке підприємство, як ТОВ «ВКФ «ГЮСС», вона не знає. Стати директором ТОВ «Старт Альянс» їй запропонував його засновник ОСОБА_116 , з яким вони раніше працювали на іншому підприємстві. У ТОВ «Старт Альянс» вона працювала директором на протязі половини 2011 року. Станом на 2011 рік у неї вже була вища економічна та технічна освіти. Вона не пам`ятає точно, коли було створено підприємство, але припускає, що приблизно у січні-лютому, вона там була першим директором. Дане підприємство займалося купівлею-продажем металобрухту, його переробкою. На підприємстві також працював бухгалтер та ще приблизно 10 осіб. Наказ про призначення її на посаду вона готувала сама. Приміщення офісу розташовувалося в будівлі по вул.Горького, буд.27/29 на другому поверсі. ОСОБА_117 відомо, що Заринська була бухгалтером на підприємстві «Термінал 2005», а Гавура директором на цьому підприємстві, яке знаходилося там же в будівлі по вул.Горького. Там було багато офісів, це діловий центр. Прибуток ТОВ «Старт Альянс» був невеликим, тому ОСОБА_115 вирішила звільнитися з даного підприємства, оскільки, засновник вирішив його чи продати, чи передати комусь, вона точно не знає, оскільки, сам засновник про це не казав. ОСОБА_115 знає ОСОБА_55 як заступника директора підприємства під назвою «Термінал 2005». ТОВ «Старт Альянс» та ОСОБА_57 не взаємодіяли. За період її роботи ТОВ «Старт Альянс» та ТОВ «ВКФ «ГЮСС» не співпрацювали. Про подальшу долю ТОВ «Старт Альянс» свідку нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_118 пояснила суду, що вона обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знає. Вона шукала роботу та її знайомий ОСОБА_119 у квітні 2012 року запропонував їй роботу на посаді директора ТОВ «ТД «Екотоп». Він пояснив, що в її обов`язки буде входити керівництво персоналом підприємства, а також пояснив, що для оформлення на роботу потрібно проїхати до нотаріуса та підписати деякі документи. Офіс даної компанії розташовувався в будинку по вул.Анголенко або вул.Горького, на другому поверсі праворуч та праворуч. ОСОБА_118 зустрілася з дівчиною на ім`я ОСОБА_120 , яка відвела її до нотаріуса, де необхідно було підписати документи. Прізвище попереднього директора, на скільки пам`ятає свідок, було ОСОБА_121 . У наданих їй документах був присутній, як здається свідку, договір купівлі-продажу підприємства. За його купівлю-продаж ОСОБА_118 грошові кошти не перераховувала, дане підприємство займалося купівлею-продажем промислових товарів. Під час підписання документів ОСОБА_118 , їй сказали, що її буде повідомлено, коли приступати до виконання обов`язків, печатки та документи їй не передавали, вона мала керувати колективом підприємства. Потім їй сказали, що її не хочуть брати на роботу. З приводу причини зміни директорів ОСОБА_118 ні з ким не спілкувалася. Вона на той час підшукувала роботу та бажала отримувати заробітну платню, їй повідомили, що підприємство буде закриватися. ОСОБА_118 підписувала документи лише у нотаріуса, інші документи вона не підписувала.
Свідок ОСОБА_122 пояснила суду, що з обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знайома і ніколи їх не бачила, що їй особисто по цій справі нічого невідомо. У 2012 році ОСОБА_122 звернулася до свого колишнього чоловіка ОСОБА_123 з питанням щодо свого працевлаштування, оскільки, вона на той момент шукала роботу, той відповів, що подумає і, якщо в нього будуть якісь пропозиції, він зв`яжеться з нею. Через деякий час він подзвонив та сказав, що є робота, але потрібно оформити документи на приватного підприємця, відкрити фірму, тому ОСОБА_122 приїхала до нотаріуса для оформлення відповідних документів. Після цього, деякий час вона свого колишнього чоловіка не бачила і все затихло. ОСОБА_122 сама зв`язалася з колишнім чоловіком і запитала, коли вона буде приступати до виконання своїх обов`язків. Він відповів, що ніяка діяльність не виходить і потрібно буде згодом закривати діяльність. Також свідок зазначила, що приїжджала в податкову на закриття однієї фірми - «Старт Альянс», її супроводжувала дівчина на ім`я ОСОБА_124 . Підприємство « ОСОБА_125 » закривалося у червні 2013 року, тобто у 2012 році вона стала директором підприємства, а у червні 2013 року припинена його діяльність. За цей проміжок часу ОСОБА_122 , як директор, не була ознайомлена ні з якими документами щодо діяльності підприємства, ніяких розпорядчих або господарських документів з приводу діяльності «Старт Альянс» не підписувала, господарської діяльності, як директор, не вела. Про взаємовідносини «Старт Альянс» з такими підприємствами, як «ВКФ «ГЮСС» або «Запоріжзв`язоксервіс» свідку нічого не відомо.
Крім того, провина ОСОБА_5 за ОСОБА_6 за вказаним епізодом злочинних дій підтверджується наступними доказами:
-заявою ОСОБА_21 29.08.2012 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_55 та ОСОБА_6 , які з середини 2011 року вимагали від нього передання 75% акцій належних йому підприємств;
-договорами на виконання робіт, додатковими умовами до договорів, а також платіжними відомостями між ТОВ ПКФ «ГЮСС» та КП Водоканал», Концерном міські теплові мережі» про супровід та технічне обслуговування програмного забезпечення завдання «Розрахунок нарахувань, облік оплата сальдо населення за холодну воду та водовідведення, та за послуги з централізованого опалення та гаряче водопостачання, які підтверджується факт наявності взаємовідносин між вказаними підприємствами щодо прийняття оплати від населення за комунальні послуги ТОВ ПКФ «ГЮСС» за 2008 2011 роки;
-договорами про пересилання поштових переводів, укладені між Концерном «Міські теплові мережі», КП «Водоканал» та ЗАО «Запоріжзв`язоксервіс» за 2007-2011роки, які підтверджують наявність господарських відносин між вказаними підприємствами;
-висновком експерта № 75 від 20.11.2013 року про те, що статутний капітал ПАТ «Запоріжзв`язок сервіс» становить 7001000 грн, статутний фонд розподілений на 700100 простих іменних акцій номінальною вартістю 10 грн. кожна, власниками іменних акцій є дві фізичні особи та ТОВ ВКФ «ГЮСС», частка 75% у статутному капіталі ПАТ «Запоріжзв`язок сервіс» станом на 2010 рік складає 525 075 акцій на сумарну вартість 5 250 750 грн.
-уставними документами ПрАТ «Запоріжзв`язоксервс», ТОВ ВКФ «ГЮСС», відомостями по рахунку 40 Статутний капітал вказаних підприємств;
-протоколом огляду предмета ноутбуку HP Pavilion dv3, який знаходився у користуванні ОСОБА_126 , у якому після запуску додатку електронна пошта у папці «Відправлені» було виявлено електронний лист із назвою «Для ОСОБА_127 » від 07.09.2011 року 14.21 годин на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 У змістовній частині листа була виявлена таблиця із даними (сума, відсоток, дата оплати)
-відомостями Головного Управління Міндоходів у Запорізькій області про те, що ТОВ «ТК «Адженікс» визнана банкрутом 05.07.2012 року, ТОВ`Компанія ІС-2007» визнано банкрутом 18.06.2012 року, по ТОВ «ТД «Екотоп» внесено запис про припинення реєстрації підприємства 27.12.2012 року, по ТОВ «Старт Альянс» внесено відомості про припинення діяльності підприємства;
-актом від 21.01.2014 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ВКФ «ГЮСС» з питань своєчасності та повноти сплати податку на додану вартість та податку наприбуток підприємств при здійснення господарських операцій з ТОВ ТОВ «ТК «Адженікс», ТОВ`Компанія ІС-2007», ТОВ «ТД «Екотоп», ТОВ «Старт Альянс», згідно якого виявлені порушення вимог діючого податкового законодавства;
-запереченнями на акт перевірки від ТОВ ВКФ «ГЮСС» та іншими документами, які свідчать про незгоду підприємства із висновками перевірки та їх оскарження до у порядку адміністративного судочинства;
-договором оренди обладнання № 55 від 02.04.2012 року, укладеному між ТОВ «СтартАльянс» та ТОВ ВКФ «ГЮСС» про оренду телекомунікаційного обладнання з метою забезпечення організації доступу до мережі Інтернет на загальну вартість 9600 грн. на місяць із додатками, податковими накладними та платіжними дорученнями про оплату послуг та актом здачі-прийняття робіт за договором;
-договором № 62 від 01.04.2011 року, укладеному між ТОВ «Адженікс» та ТОВ ВКФ «ГЮСС» про надання комплексу робіт щодо розміщення територіально-разнесеного резервного серверу обробки даних та зберігання програмного забезпечення на загальну вартість 7165 грн. на місяць із додатками, податковими накладними та платіжними дорученнями про оплату послуг та актами здачі-прийняття робіт за договором;
-договором № 0107 від 01.07.2011 року, укладеному між ТОВ «Адженікс» та ТОВ ВКФ «ГЮСС» про надання юридичних послуг на загальну вартість 15000 грн. на місяць із додатками та податковими накладними та платіжними дорученнями про оплату послуг та актами здачі-прийняття робіт за договором;
-договором оренди обладнання № 133 від 01.09.2011 року, укладеному між ТОВ «ТД Екотоп» та ТОВ ВКФ «ГЮСС» про оренду телекомунікаційного обладнання з метою забезпечення організації доступу до мережі Інтернет на загальну вартість 9600 грн. на місяць із додатками, податковими накладними та платіжними дорученнями про оплату послуг та актом здачі-прийняття робіт за договором;
-договором № 134 від 01.09.2011 року, укладеному між ТОВ «ТД Екотоп» та ТОВ ВКФ «ГЮСС» про надання комплексу робіт щодо розміщення територіально-разнесеного резервного серверу обробки даних та зберігання програмного забезпечення на загальну вартість 13500 грн. на місяць із додатками, податковими накладними та платіжними дорученнями про оплату послуг та актами здачі-прийняття робіт за договором;
-договором № 135 від 01.09.2011 року, укладеному між ТОВ «ТД Екотоп» та ТОВ ВКФ «ГЮСС» про надання юридичних послуг на загальну вартість 18000 грн. на місяць із додатками та податковими накладними та платіжними дорученнями про оплату послуг та актами здачі-прийняття робіт за договором;
-договором від 30.09.2011 року, укладеному між ТОВ «ТД Екотоп» та ТОВ ВКФ «ГЮСС» про відступлення права вимоги на загальну суму 41100 грн. із додатками та податковими накладними та платіжними дорученнями про оплату послуг;
-договором оренди обладнання № 010311 від 01.03.2011 року, укладеному між ТОВ «Компанія ІС-2007» та ТОВ ВКФ «ГЮСС» про оренду телекомунікаційного обладнання з метою забезпечення організації доступу до мережі Інтернет на загальну вартість 9600 грн. на місяць із додатками, податковими накладними та платіжними дорученнями про оплату послуг та актом здачі-прийняття робіт за договором;
-копіями документів, що містяться у реєстраційній справі ТОВ «Компанія ІС-2007»;
-копіями документів, що містяться у реєстраційній справі ТОВ «ТД Екотоп»;
-копіями документів, що містяться у реєстраційній справі ТОВ «Старт Альянс»;
-копіями документів, що містяться у реєстраційній справі ТОВ «ТК Адженікс»;
-податковими деклараціями ТОВ «Старт Альянс»;
-податковими деклараціями ТОВ «Екотоп»;
-податковими деклараціями ТОВ «Адженікс»;
-податковими деклараціями ТОВ «Компанія ІС-2007»;
-копіями нормативної справи ТОВ «Старт Альянс»;
-копіями нормативної справи ТОВ «Екотоп»
-копіями нормативної справи ТОВ «Адженікс»;
-копіями нормативної справи ТОВ «Компанія ІС-2007»;
-виписками про рух грошових коштів по рахунку № НОМЕР_2 ТОВ «Старт Альянс» в АТ «Банк Фінанси та Кредит»;
-виписками про рух грошових коштів по рахунку № НОМЕР_3 ТОВ «Старт Альянс» в АТ «ОТП Банк»;
-виписками про рух грошових коштів по рахунку № НОМЕР_4 ТОВ «Екотоп» в АТ «ОТП Банк»;
-виписками про рух грошових коштів по рахунку № НОМЕР_5 ТОВ «ТК Адженікс» в АТ «Мета банк»;
-виписками про рух грошових коштів по рахунку № НОМЕР_6 ТОВ «Компанія ІС-2007» в АТ «Мета банк»;
-висновком експерта № 82 від 30.12.2013 року щодо загального розміру грошових коштів, які надходили на розрахункові рахунки ТОВ «Старт Альянс», ТОВ «Екотоп», ТОВ «Адженікс», ТОВ «Компанія ІС-2007»;
-оригіналами документів, які стосуються відкриття рахунків ТОВ «Старт Альянс» у банківській установі АТ «ОТП Банк»;
- оригіналами документів, які стосуються відкриття рахунків ТОВ «Старт Альянс» у банківській установі АТ «Банк Фінанси та Кредит»;
-оригіналами документів, які стосуються відкриття рахунків ТОВ «Старт Альянс» у банківській установі АТ «УкрСиббанк»;
-оригіналами документів, які стосуються відкриття рахунків ТОВ «ТК Адженікс» у банківській установі АТ «Мета банк»;
-оригіналами документів, які стосуються відкриття рахунків ТОВ «Компанія ІС-2007» у банківській установі АТ «ОТП Банк»;
-оригіналами документів, які стосуються відкриття рахунків ТОВ «Компанія ІС-2007» у банківській установі АТ «Метабанк»;
-оригіналами документів, які стосуються відкриття рахунків ТОВ «Компанія ІС-2007» у банківській установі АТ «УкрСиббанк»;
-оригіналами документів, які стосуються відкриття рахунків ТОВ «Компанія ІС-2007» у банківській установі АТ «Райффайзенбанк Аваль»;
-оригіналами документів, які стосуються відкриття рахунків ТОВ «ТД Екотоп» у банківській установі АТ «ОТП Банк»;
-копією акту про результати позапланової виїзної перевірки діяльності ТОВ «Старт Альянс» з питань дотримання податкового законодавства від 04.10.2013 року;
-копією акту про неможливість проведення перевірки ТОВ «Старт Альянс» від 20.10.2013 року;
-копією акту про результати позапланової виїзної перевірки діяльності ТОВ «ТД Екотоп» з питань дотримання податкового законодавства від 12.12.2012 року;
-відомостями ТОВ «Медіакомпанія Слово» про розміщення ПрАТ «Запоріжзв`язок сервіс» інформації та статей на шпальтах газети за період з квітня до вересня 2013 року
-протоколом огляду від 25.07.2014 року оптичного диску, на якому міститься інформація щодо вхідних та вихідних дзвінків, зроблених з номеру телефону НОМЕР_7 , яким користувався ОСОБА_57 , на номер телефону НОМЕР_8 , яким користувався ОСОБА_5 , та на номер телефону НОМЕР_9 , яким користувалась ОСОБА_6 , що свідчить про часте телефонне спілкування між вказаними абонентами на протязі 2012-2013 років;
-даними, отриманими під час проведення знятті інформації з транспортних-комунікаційних мереж, а саме: телефонних розмов абонента номеру телефону НОМЕР_9 , яким користувалась ОСОБА_6 , зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_6 належить скринька електронної пошти з адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 , зміст інших розмов не підтверджує участь ОСОБА_6 у вчиненні будь-яких злочинів;
-протоколом обшуку від 22.10.2013 року у помешканні ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого було вилучено два ноутбуки Apple та Самсунг, планшет, телефон та інше майно обвинуваченої;
-висновком експерта №18-489 від 06.12.2013 року на носії даних ноутбука Apple, вилученого під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 в конфігураційних файлах програми Skype виявлено інформацію про логін електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_6 та інші сліди електронного листування;
-протоколом огляду від 17.07.2014 року, а саме: оптичного диску, наданого до висновку експерта, з інформацією, вилученою з ноутбуку Самсунг ОСОБА_6 , де було виявлено текстовий файл із назвою «план дій», який стосується ПАТ «Запоріжзв`зок сервіс» та роздруківкою вказаного документа;
- копією протоколу обшуку від 21.10.2013 року в частині обшуку робочого кабінету ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_13 , під час якого було вилучено комп`ютер Apple, диск, телефон, щоденник, аркуші паперу. Оскільки під час проведення вказаної слідчої дії обшукувались і інші приміщення,розташовані за вказаною адресою, однак результати вказаних дій не мають відношення до справи, що розглядається, колегія суддів визнає вказаний протокол в іншій частині неналежним доказом та не оцінює його.
-копією договору оренди нежитлового приміщення від 01.09.2012 року про те, що ОСОБА_6 , орендувала кімнату № 21 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 7-а.
У судовому засіданні ОСОБА_6 заперечувала свою причетність до вчинення вказаного злочину та пояснила, що вона як депутат Запорізької міської ради брала участь у робочій групі по створенню та втіленню у життя програми реформування і розвитку житлово-кломунального господарства м. Запоріжжя, аналізувала діяльність ПАТ «Запоріжзв`язоксервіс», оскільки воно було основним підприємством, яке здійснювало прийом комунальних платежів від мешканців міста та отримувало надприбутки у вказаній сфері діяльності. Після прийняття рішення про зміну порядку прийому платежів, ОСОБА_21 утримував у себе на підприємстві бази даних щодо нарахування оплати комунальних послуг та абонентів з метою перешкодити втіленню реформ. Оскільки вона була ініціатором реформування, брала активну участь на всіх нарадах та зборах, вважає, що ОСОБА_21 має причини для її обмовляння у судовому засіданні з метою помсти за перешкоджання його нечесній підприємницькій діяльності.
На підтвердження пояснень ОСОБА_6 стороною захисту було надано суду рішення Запорізької міської ради від 29.10.2010 року про затвердження Програми реформування і розвитку житлово-комунального господарства м. Запоріжжя на 2010-2014 роки, протоколи нарад, де обговорювались вказані питання депутатами та представника комунальних платежів, а також ПрАТ «Запоріжзв`язок сервіс», рішення Запорізької міської ради про звернення до Президента України з приводу суспільно-шкідливої діяльності певної групи осіб у м. Запоріжжі, у тому числі і ОСОБА_21 та інші документи, які підтверджують факт участі ОСОБА_6 у створенні концепції реформування сфери ЖКХ у м. Запоріжжі та реалізації у життя як депутата м. Запоріжжя.
Оцінюючи надані суду докази, колегія суддів зазначає, що факт участі ОСОБА_6 у вказаній діяльності, яка перетиналась із підприємницькими інтересами ОСОБА_21 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, однак не свідчить про невинуватість її у вчиненні інкримінованого злочину, а говорить лише про обізнаність та наявність у неї глибоких знань у вказаній сфері.
Потерпілий ОСОБА_21 у судовому засіданні на протязі усього судового процесу наполягав на тому, що після висловлювання його незаконної вимоги з боку ОСОБА_55 у присутності ОСОБА_5 про передачу активів підприємств та сплати щомісячної «данини», подальше спілкування з приводу необхідності виконання цих вимог він проводив із ОСОБА_6 , із якою у тому числі він обговорював і питань реформування сфери ЖКХ та надавав їй своє бачення вирішення цього питання. Пояснення ОСОБА_21 підтверджуються у тому числі і поясненнями потерпілого ОСОБА_22 , а також опосередковано підтверджуються і копіями договорів про наданні послуг, які фактично не виконувались, що підтвердили у судовому засіданні свідки працівники підприємств ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» та ТОВ «ГЮСС».
При цьому колегія суддів спирається як на доказ та бере до уваги договори про надання певних послуг, які за свідченнями потерпілого ОСОБА_21 , мали ознаки фіктивності, оскільки ніякі роботи та послуги не надавались, а договори були укладені лише з метою легалізувати факт перерахування грошових коштів на виконання незаконних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, оскільки предметом вказаних договорів було отримання майна в оренду або надання послуг, виконання яких було обумовлено лише діями самого потерпілого або його представників, які самі і підписували акти прийняття робіт, перебуваючи під психологічним тиском з боку обвинувачених. Крім того, фіктивність цих договорів підтвердили у судовому засіданні свідки керівники підприємств-контрагентів, які пояснили, що вказані договори ними особисто не підписувались, хто ставив підпис на бланках договорів,їм невідомо.
Колегія суддів відкидає доводи сторони захисту про те, що вказані угоди є достовірними та свідчать про наявність вільних господарських відносин між ПРАТ «Запоріжзв`язоксервіс», ТОВ «ГЮСС» та ТОВ «ТК «Адженікс», ТОВ`Компанія ІС-2007», ТОВ «ТД «Екотоп», ТОВ «Старт Альянс», оскільки підприємства ОСОБА_21 доводили у господарських та адміністративних судах законність своїх відносин із вказаними контагентами після проведення перевірок податковими органами, що свідчить про неправдивість пояснень потерпілого ОСОБА_21 , оскільки, як пояснив сам потерпілий та випливає із принципів ведення господарської діяльності, неперерахування до бюджету обов`язкових платежів може привести до негативних наслідків із правоохоронними органами, тому з метою їх уникнення за угодами, які були укладені під примусом та не відповідали вільній волі господарюючого суб`єкта, потерпілий був вимушений формально дотримуватися вимог діючого законодавства, сплачуючи обов`ящкові платежі.
Посилання захисників на недопустимість доказу факту надсилання на поштову електронну скриньку ОСОБА_6 файлу від ОСОБА_21 про звірку перерахування 12% нібито отриманих внаслідок вимагання грошових коштів, оскільки вказаний лист було надіслано потерпілим за власною ініціативою та не було прочитано ОСОБА_6 , суд вважає такими, що не мають вирішального значення для вирішення питання про її невинуватість, оскільки як встановлено у судовому засіданні факт вимагання у потерпілого ОСОБА_21 грошових коштів групою осіб відбувся значно раніше, ніж відправлення цього файлу, а злочин, передбачений ч.4 ст. 189 КК України має формальний склад. Крім того, сума заподіяної шкоди підтверджена у судовому засіданні поясненнями як потерпілого та і інших осіб, а також виписками по рахункам щодо руху грошових коштів.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинили злочин, передбачений ч.4 ст. 189 КК України, а саме: вимагання тобто вимога передачі чужого майна та права на майно з погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами, обмеженням прав, свобод та законних інтересів цих осіб, що завдало майнової шкоди потерпілому в особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_5 в тому числі і повторно.
За епізодом злочинних дій щодо потерпілого ОСОБА_23 .
Обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що протягом 2012-2013 років, його, як підприємця, зацікавила тема створення мережі магазинів Бердянського м`ясокомбінату, реалізація м`ясо-ковбасних виробів, з цією метою він зустрічався із представниками цього комбінату, з якими обговорювали поставки, відкриття магазинів. ОСОБА_5 протягом приблизно 15 років був знайомий із ОСОБА_128 , із яким також протягом цього періоду часу неодноразово зустрічався. Під час розмови ОСОБА_129 запитав, чи мають вони намір займатися м`ясними виробами, зазначивши при цьому, що власник Мелітопольського м`ясокомбінату бажає зустрітися з цього приводу. Оскільки, ОСОБА_5 вже домовився з керівниками Бердянського м`ясокомбінату, а свої домовленості він не звик скасовувати, то співпраця з Мелітопольським м`ясокомбінатом була йому не цікава. Проте, про цю пропозицію ОСОБА_5 розповів ОСОБА_59 , зазначивши, що йому ця тема не цікава, але ОСОБА_57 відповів, чому би не зустрітися та не обговорити спільний проект. ОСОБА_5 організував зустріч ОСОБА_55 та ОСОБА_23 . Під час зустрічі ОСОБА_5 вперше побачив ОСОБА_23 , який приїхав разом із ОСОБА_130 , ОСОБА_23 розповідав про можливі поставки продукції, об`єми постачання. Розмови про вимагання не було. ОСОБА_131 , який у кримінальному світі був відомий як « ОСОБА_132 », був авторитетною людиною, навряд чи в його присутності хтось наважився б розмовляти про вимагання. Після зустрічі, коли вони з ОСОБА_133 сіли у машину, останній сказав, що запропоновані ОСОБА_23 умови є невигідними, більше до цієї теми вони не поверталися. Також, ОСОБА_5 вважає, що оскільки в м.Бердянську був реалізований проект щодо створення мережі магазинів Бердянського м`ясокомбінату, фактично Мелітопольский м`ясокомбінат був усунений з ринку, то ОСОБА_23 вважав, що така ж ситуація може скластися в м.Запоріжжя, а тому переживав, вважає, що це є мотивом для його обмовлення, це конкурентна боротьба. Після цієї зустрічі він із ОСОБА_23 не бачився та не спілкувався.
Потерпілий ОСОБА_23 суду пояснив, що він є головою наглядової ради ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат». У 2010 році у м.Запоріжжі та області поширилася інформація, що з`явився «смотрящий», який контролюватиме весь бізнес. ОСОБА_57 зустрічався з посадовими особами області та міста, приймав участь у призначенні певних осіб на посади, в тому числі на посаду керівника Мелітопольської ДПІ, на посаду керівника обласного управління міліції. Приблизно з червня-липня 2010 р. розпочалися активні перевірки з боку ДПІ, мета цих перевірок полягала в тому, щоб показати, що існує певна «установка» щодо їхніх підприємств, це був тиск. Одночасно з перевірками приходили співробітники ДПІ, санепідемстанції, держстандарту, пожарної інспекції, УБОПу, та кожен вимагав надати їм документи, потім нараховувалися штрафні санкції. З вересня 2010 року з боку органів влади розпочався тиск на посадових осіб ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат». При з`ясуванні причин такої підвищеної уваги з боку контролюючих органів, начальник його служби безпеки ОСОБА_134 , за його дорученням, зв`язався з ОСОБА_135 , який спочатку не визначив суму, велися перемовини, попередня сума становила близько 200-300 тисяч доларів аби закрити цю тему. Вони в категоричній формі відмовилися сплачувати будь-які грошові кошти. Перемовини тривали певний час, потім ОСОБА_136 викликав ОСОБА_137 та повідомив, що ОСОБА_59 необхідно віддати не лише Мелітопольский м`ясокомбінат, а ще й ресторан «Запорізька Січ». Приблизно через 1-2 місяця розпочалася друга хвиля перевірок контролюючими органами, за наслідками яких було нараховано порушень та штрафних санкцій приблизно на 12 мільйонів гривень, крім того, тиск здійснювався шляхом порушення кримінальних справ. При цьому, всі перевіряючі особи казали, що їм необхідно звертатися до ОСОБА_67 . Потім ОСОБА_136 повідомив, що тиск припиниться, якщо ОСОБА_23 передасть у власність ОСОБА_59 ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» та ресторан «Запорізька Січ». На початку 2012 р. до ОСОБА_23 звернувся ОСОБА_138 та повідомив про необхідність зустрітися з ОСОБА_54 , він відповів відмовою. Приблизно через 2-3 дні з ОСОБА_23 зустрівся ОСОБА_129 та повідомив, що він зустрічався з ОСОБА_5 , під час розмови вони згадали про ОСОБА_23 та ОСОБА_5 зазначив, що є тема для розмови, необхідно її обговорити, запропонував зустрітися з ОСОБА_99 . Зустріч ОСОБА_23 із ОСОБА_54 була організована ОСОБА_5 через ОСОБА_139 та призначена на 15 годину 03.03.2012 р. На зустріч ОСОБА_57 приїхав разом із ОСОБА_5 , а ОСОБА_23 приїхав разом із ОСОБА_130 , вони зайшли до ресторану «Запорізька Січ». Під час зустрічі ОСОБА_23 з ОСОБА_54 , останній висловив погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я його та його родичів, вимагав передати їм у власність ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» та ресторан «Запорізька Січ», але ОСОБА_23 , зазначаючи, що він є одним із співзасновників, це питання необхідно вирішувати колегіально, на вимоги ОСОБА_55 не погодився. ОСОБА_23 є головою наглядової ради ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» і, крім того, він є старшим партнером низки підприємств, які володіють контрольним пакетом акцій ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат», а саме близько 90 % всіх акцій належить його сім`ї. Національний клуб - Ресторан «Запорізька Січ» належить ТОВ «Твердиня», яке в свою чергу належить підконтрольним ОСОБА_23 підприємствам ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» та ВАТ «Агропромислова компанія». Під час зустрічі ОСОБА_5 погрози не висловлював. Погрози виказував ОСОБА_57 , наголошуючи на тому, що ОСОБА_140 та інші співвласники підприємств неправомірно володіють цими підприємствами, та справедливо було б передати ці підприємства.
Крім цього, ОСОБА_23 повідомив, що в січні 2011 року на раді директорів співзасновник кола підприємств - ОСОБА_141 почав вимагати від ОСОБА_23 передати йому у власність частину підприємств, що нараховують приблизно 60 % підконтрольних ОСОБА_23 підприємств. Також ОСОБА_141 проголосив, що якщо ОСОБА_23 не погодиться з його вимогою, то він разом з ОСОБА_54 заберуть у нього весь бізнес. Після цього повідомлення ОСОБА_23 відсторонив ОСОБА_142 від керуванням підприємствами.
Також потерпілий ОСОБА_23 зазначив, що в разі відмови передати права на майно, погрози фізичною розправою або застосування інших заходів: арешт потерпілого чи членів його сім`ї, блокування роботи підприємств силовими структурами, порушення кримінальних справ і таке інше, висловлювали особисто ОСОБА_57 , від його імені висловлювали погрози ОСОБА_136 , ОСОБА_141 , ОСОБА_138 , Особисто відносно потерпілого та належного особисто йому майна протиправних дій не було. Не зважаючи на те, що ОСОБА_5 особисто ніяких погроз не висловлював, потерпілий вважає, що обвинувачений є членом протилежної сторони, партнером ОСОБА_67 .
Свідок ОСОБА_134 суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_5 не знайомий, бачив його один раз. В силу своєї роботи в правоохоронних органах йому був відомий ОСОБА_57 з 1998-1999 рр. як лідер кримінального угрупування. В квітні 2010 р. ОСОБА_134 вийшов на пенсію, його запросили як радника у наглядову раду Мелітопольского м`ясокомбінату. З вересня 2010 р. на ряді підприємств Мелітопольского м`ясокомбінату, ТД «Вакула» почалися безпідставні перевірки різними контролюючими органами. Використовуючи свої зв`язки, ОСОБА_134 почав збирати інформацію та встановив, що всі перевірки організував ОСОБА_57 , свідку порадили зустрітися з ОСОБА_135 , який може владнати всі питання, надали номер телефону, протягом осені 2010 р. весни 2011 р. ОСОБА_134 часто з ним спілкувався, та той зазначав, що проблеми будуть доки вони не віддадуть Мелітопольский м`ясокомбінат та ресторан «Запорізька Січ». Розуміючи, що поки не відбулася зустріч, ОСОБА_23 нічого пред`явити, тому він всіляко обмежував його та запевняв про неможливість погоджуватися на зустріч, але ОСОБА_23 наполегливо рекомендували зустрітися з ОСОБА_99 . Сусідом ОСОБА_143 був кум ОСОБА_23 - ОСОБА_131 , від якого виходили пропозиції про зустріч та який запевняв, що все буде добре. ОСОБА_131
умовив ОСОБА_23 на зустріч з ОСОБА_99 . В суботу, 04.02.2012 р., ОСОБА_134 , ОСОБА_131 , ОСОБА_23 та ОСОБА_138 чекали зустрічі з ОСОБА_54 в ресторані «Запорізька Січ», куди останній приїхав із ОСОБА_5 , до кімнати, де проходила зустріч ОСОБА_134 та ОСОБА_138 не заходили. Зустріч тривала приблизно 30-40 хвилин, після чого ОСОБА_23 розповів, що вимагають із застосуванням погроз віддати Мелітопольський м`ясокомбінат та ресторан «Запорізька Січ», від чого ОСОБА_23 відмовився.
Свідок ОСОБА_144 суду пояснив, що з 2001 р. він є членом наглядової ради Мелітопольського м`ясокомбінату. Приблизно у вересні-жовтні 2010 р. ОСОБА_145 стало відомо про чисельні перевірки з боку контролюючих органів, про порушення кримінальних справі відносно посадових осіб. Приблизно в січні 2011 р. на нараді ОСОБА_141 , у якого було 20 % уставного капіталу агропромислового комплексу, заявив про необхідність передачі йому у власність «Ниви», «Твердині» та НК «Запорізька Січ», зазначивши, що він заручився підтримкою ОСОБА_55 , в разі відмови почнуться переслідування: фізична розправа, моральний тиск, можливість потрапити в місця позбавлення волі. На цій же нараді було вирішено виключити ОСОБА_142 із списку учасників товариства. Свідок ОСОБА_144 також пояснив, що особисто він із ОСОБА_54 не спілкувався, щодо його положення в суспільстві відомо лише із засобів масової інформації. Свідку зі слів ОСОБА_23 відомо, що останній зустрічався з ОСОБА_54 , ОСОБА_5 . ОСОБА_145 не відомий, у той період часу ОСОБА_144 погрози не сприймав серйозно.
Свідок ОСОБА_146 суду пояснила, що 03.03.2012 р. вона працювала адміністратором торгового залу ресторану «Запорізька Січ». В маленькому банкетному залі була зустріч ОСОБА_23 , який є засновником цього ресторану, ОСОБА_147 , якого вона знає як клієнта закладу, та ОСОБА_55 , якого вона знала в обличчя теж як клієнта закладу. ОСОБА_57 приїхав на зустріч з охоронцем, але чи був це обвинувачений, вона не пам`ятає, ця людина до приміщення банкетної зали не заходила. Свідок також пояснила, що інформацію щодо особи ОСОБА_55 вона побачила в мережі інтернет, читала статті кримінального характеру.
Свідок ОСОБА_148 суду пояснив, що з грудня 2011 р. він здійснює охорону ОСОБА_23 , йому відомо, що 03.03.2012 р. в приміщенні ресторану «Запорізька Січ» відбувалася зустріч ОСОБА_23 , ОСОБА_139 зі ОСОБА_54 та ОСОБА_5 , зустріч тривала приблизно 30 хвилин, про що йшлася розмова свідку не відомо, оскільки він із напарником залишилися в залі біля барної стійки. Конфліктної ситуації під час зустрічі не було. Від охоронюваної особи ОСОБА_23 вказівок щодо посилення охоронних заходів не було. Після зустрічі ОСОБА_57 та ОСОБА_5 вийшли та залишили приміщення ресторану, вони були спокійні. ОСОБА_23 після зустрічі також був спокійним.
Свідок ОСОБА_149 суду пояснив, що він є бізнес-партнером ОСОБА_23 , йому відомо, що у 2010 році був конфлікт із співзасновником ОСОБА_150 , але на тій нараді, на якій ОСОБА_141 висловлювався щодо того, що за допомогою ОСОБА_55 буде забирати свою частку в підприємствах, можливо забирати частки всіх учасників, ОСОБА_149 присутнім не був, ОСОБА_23 йому особисто не казав, що його частку необхідно комусь віддати.
Свідок ОСОБА_151 суду пояснив, що з ОСОБА_5 він знайомий приблизно 5-6 років, восени 2012 р. ОСОБА_5 , який займався реалізацією продуктів харчування, зателефонував йому та запропонував спільний проект щодо співпраці з Бердянським м`ясокомбінатом, а саме розглядалися варіанти фірменої торгівлі, він зустрівся з менеджером Бердянського м`ясокомбінату Миколою, обговорили можливі варіанти та той запропоновував хороші умови, знижки 14 %. Пробну роботу вони здійснювали приблизно 8-9 місяців. Коли наприкінці 2013 р. ОСОБА_5 заарештували, ОСОБА_151 перестав займатися цим проектом, хоча товар реалізовували за доступними цінами, та товар був конкурентоспроможний.
Свідок ОСОБА_152 пояснив суду, що з ОСОБА_5 він познайомився в 2010 р. у борцовському клубі «Лев» в м.Бердянську, приблизно в 2012 р. ОСОБА_5 запропонував спільний проект щодо реалізації м`ясо-ковбасної продукції Бердянського м`ясокомбінату, для чого створювали мережу магазинів, невеликих павільйонів. Проект був втілений, в зв`язку з чим вони витіснили конкурентів із ринку.
Крім того, провина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується наступними документами:
- статутом Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат» від 01.12.2011 року, згідно якого Статутний капітал Товариства скаладє 29 610 000 грн, який поділений на 630 000 штук простих іменних акцій;
- висновком судово-економічної експертизи № 86 від 24.12.2013 року, згідно якого Статутний капітал ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» становить 29 610 000 грн. Статутний капітал Товариста розподілений на 630 000 штук простих імених акцій номінальної вартістю 47 грн. кожна. Сумою 100% акцій в статутному капіталі ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» станом на 01.04.2012 року є 29 610 000 грн.
- довідкою про вартість об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_14 складає 20 294 224,03 грн., що встановлено висновком оцінювача.
- рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.12.2005 року про визнання права вланості на даний об`єкт нерухомості за ТОВ «Твердиня та відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
- звітом ОЦ-89 від 20.12.2013 року про незалежну оцінку майна, а саме: будівлі та споруд ресторану національного клубу «Запорізька Січ», які належать ТОВ «Твердиня», згідно якого вартість об`єкту складає 20 396 061 грн.;
- статутом Товариста з обмеженою відповідальністю «Твердиня» від 14.12.2012 року, згідно якого учасниками даного Товариства є ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» та ПрАТ «Агропромислова компанія» зі відповідно 35,6468 % статутного капіталу та 64,3532 % статутного капіталу;
- актом № 1267/23/00443513 від 25.10.2010 року про результати планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ВАТ «Мелітопольский м`ясокомбінат», згідно якого встановлені порушення ст. 8, 13 та 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», ст. 3, 8, 17, 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та інше;
- актом № 2819/23/00443513 від 25.10.2011 року про результати планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ВАТ «Мелітопольский м`ясокомбінат», згідно висновків якого у діяльності підприємства знову були виявлені аналогічні порушення діючого податкового законодавства;
- актом № 1486/23/00443513 від 16.12.2010 року про результати невиїзної документальної перевірки ВАТ «Мелітопольский м`ясокомбінат» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2008 року до 30.06.2009 року, згідно якого знову були виявлені порушення ст. 8, 13 та 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»;
- податкові повідомлення-рішення щодо нарахування штрафних санкцій ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» за наслідками проведених перевірок;
- актом № 92 від 16 березня 2012 року перевірки додержання ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, під час проведення якої були виявлені численні порушення вимог діючого законодавства та приписом, винесеним за наслідками даної перевірки;
- довідками засобів масової інформації про те, що статті, що лискримінують керівництво ПАИ «Мелітопольський м`ясокомбінат» та голову наглядової ради ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» ОСОБА_23 не друкувались;
- договором № 08-13410 від 07.12.2011 року на забезпечення особистої безпеки фізичних осіб ТОВ «Агропромислова компанія» спеціальним підрозділом міліції охорони «Титан» щодо ОСОБА_23 ;
- відомостями Головного управління міндоходів і зборів у Запорізькій області про порушення кримінальних справ щодо посадових осіб ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» та скасування таких постанов судом.
У судовому засіданні ОСОБА_5 заперечував свою причетність до вчинення вказаного злочину, зазначивши, що він лише мав бізнес в аналогічній до потерпілого сфері та розповів ОСОБА_59 про можливість спільних проектів із ОСОБА_23 , однак ніяких незаконних вимог йому не висував, вимагання грошових коштів не вчинював. Колегія суддів оцінює такі доводи обвинуваченого як спосіб уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вони спростовуються поясненнями потерпілого, які чітко зазначив про те, що під час зустрічі із ОСОБА_54 , був присутній і ОСОБА_5 , який чув зміст розмов, однак у них не втручався, що свідчить про надання обвинуваченим своєї мовчазної згоди на вчинення злочину групою осіб. Присутність ОСОБА_5 під час зустрічі була розцінена потерпілим як спосіб тиску та морального пригнічення його у разі невиконання його вимог через репутацію, яку мав ОСОБА_5 у кримінальній сфері м. Запоріжжя. Пояснення потерпілого узгоджуються з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні та не спростовані стороною захисту.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 189 КК України, а саме: вимагання тобто вимога передачі чужого майна та права на майно з погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами, обмеженням прав, свобод та законних інтересів цих осіб, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
В той же час, колегія суддів вважає необхідним виключити із пред`явленого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачення за фактом злочинних дій за епізодами вимагання, які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення злочинів організованою групою з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.
Постановою Пленуму Верховного суду України № 13 від 23.12.2005 року «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» зазначено, що стійкість організованої групи та злочинної організації полягає в їх здатності забезпечити стабільність і безпеку свого функціонування, тобто ефективно протидіяти факторам, що можуть їх дезорганізувати, як внутрішнім (наприклад, невизнання авторитету або наказів керівника, намагання окремих членів об`єднання відокремитись чи вийти з нього), так і зовнішнім - недотримання правил безпеки щодо дій правоохоронних органів, діяльність конкурентів по злочинному середовищу тощо). На здатність об`єднання протидіяти внутрішнім дезорганізуючим факторам указують, зокрема, такі ознаки: стабільний склад, тісні стосунки між його учасниками, їх централізоване підпорядкування, єдині для всіх правила поведінки, а також наявність плану злочинної діяльності і чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Ознаками зовнішньої стійкості злочинної організації можуть бути встановлення корупційних зв`язків в органах влади, наявність каналів обміну інформацією щодо діяльності конкурентів по злочинному середовищу, створення нелегальних (тіньових) страхових фондів та визначення порядку їх наповнення й використання тощо. Набуття організованою групою крім ознак внутрішньої ще й ознак зовнішньої стійкості (за наявності ієрархічної побудови та мети вчинення тяжких і особливо тяжких злочинів), як правило, свідчить про те, що ця група трансформувалась у злочинну

організацію.

Структура злочинного об`єднання - це його внутрішня побудова, яка визначається відповідною конфігурацією і змістом стійких зв`язків учасників об`єднання та забезпечує психологічну єдність і стабільність останнього. Ієрархічність злочинної організації полягає у підпорядкованості учасників останньої організатору і забезпечує певний порядок керування таким об`єднанням, а також сприяє збереженню функціональних зв`язків та принципів взаємозалежності його учасників або структурних частин при здійсненні спільної злочинної діяльності.

Вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх

намірів.

У судовому засіданні прокурор зазначав про те, що під час досудового розслідування було виявлено транспортні засоби, якими користувались ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, телефонні апарати та номери, комплекс «Пелена», що свідчить про спільне користування даними засобами усіма учасника організованої групи. Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками сторони обвинувачення, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що транспортні засобі належать на праві власності ОСОБА_6 ( ОСОБА_153 ) та на підставі довіреності ОСОБА_5 , що свідчить про використанні транспортних засобів на законних підставах. При цьому власником автомобіля ОСОБА_154 , у якому був виявлений комплекс « ОСОБА_155 » є юридична фірма, а фактичнпй володілець вказаного транспортного засобу не встановлений, що не дає можливості суду дійти висновку про використання вказаних предметів для злочинної дільяності ані ОСОБА_156 , ані ОСОБА_6 .

При цьому, не свідчить про навність ознак організованої групи (наявності матеріальної бази, структури та ієрархії) той факт, що ОСОБА_6 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, винаймали офіс в одному офісному приміщенні у м. Запоріжжі, та були знайомі поза роботою, оскільки, як встановлено у судовому засіданні у приміщення офісу за адресою: АДРЕСА_13 перебувала значна кількість осіб як за сферою своєї діяльності, так і під час проведення обшуків, ніхто із свідків не зазначав про постійну присутність під час вчинення фактів вимагання, або постійне чи тривале спілкування обвинувачених між собою. Не виявлено також і фактів наявності якої-небудь ієрархії чи підпорядування між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншими особами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що ознак організованої групи у розумінні ст.. 28 КК України у діях засуджених немає, оскільки здійснення злочинної діяльності обвинувачених з чітким розподілом ролей із заздалегідь розробленими планами для скоєння злочинів з матеріалів справи не вбачається, підстави вчинення злочинів обвинуваченими виникали раптово, в свою чергу мотиви кожного з обвинувачених були особистими, вище наведене свідчить про відсутність чіткого підпорядкування між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншими особами, матеріали щодо яких виділені в окремене провадження, із дотриманням жорсткої дисципліни для досягнення злочинних намірів.
У судовому засіданні прокурором зазначалось про участь у вчиненні злочинів особи на прізвище ОСОБА_157 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, однак жоден із потерпілих або свідків, не пов`язував діяльність вказаної особи із ОСОБА_5 або ОСОБА_158 , а лише з іншими особами, які на сьогодні не притягаються до кримінальної відповідальності у зв`язку із розшуком, що не дає змоги суду прийти до висновку про будь-яку спільну участь або попередньою домовленість на участь злочинів у складі організованої групи обвинувачених та відсутність тривалого існування організованої групи, її чисельності.

Також суд зауважує, що прокурором не було доведено у судовому засіданні конкретних обставин, за яких була створена організована група, чи була ця група стійкою, чи мали обвинувачені спільний умисел на вчинення всіх злочинів, які їм інкримінують, чи передувало вчиненню злочинів ретельна довготривала підготовка, коли, яким чином та за участю кого здійснювався розподіл ролей, коли та за яких обставинах обвинувачені дали згоду на вступ до організованої групи та усвідомлювали факт її існування, оскільки жодних доказів на підтвердження цих фактів суду не надано. Висловлені стороною обвинувачення в обвинувальному акті ознаки організованої групи, на думку колегії суддів, є припущеннями, які не ґрунтуються на будь-яких доказах.

При цьому колегія суддів відкидає у якості доказу та вважає його неналежним запис розмови між ОСОБА_159 та ОСОБА_157 у приміщенні одного з підприємств належних ОСОБА_19 , оскільки вказаний запис було зроблено ОСОБА_159 за власної ініціативи, без попередження про його ведення іншої особи, яка брала участь у розмові, а також без залучення правоохоронних органів та отримання дозволів від слідчого судді у передбаченому законом порядку, що свідчить про те, що вказаний отриманий у порушення норм КПК та не може бути взятий судом до уваги.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 189 КК України за наступних обставинах.
На початку 2010 року мешканець м. Запоріжжя ОСОБА_160 , будучи з 2005 року співвласником Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал-2005», яке здійснює свою діяльність у сфері посередництва у торгівлі паливом, рудами, металами тощо, маючи навики у здійсненні господарської діяльності, особисто познайомився з приватними підприємцями, власниками та директорами найбільш прибуткових господарських товариств Запорізької області, вивчив їх фінансові можливості, вирішив з метою незаконного збагачення, шляхом вимагання, отримувати їх майно та права на майно, а саме частини від їх доходів у виді грошових коштів та частки уставних фондів підприємств.

Під час підготовки до вчинення злочинів ОСОБА_57 , маючий відповідну освіту, достатній рівень знань в галузі господарської діяльності підприємств та досвід роботи у цій сфері, маючи злочинний намір на незаконне збагачення шляхом вимагання, розробив злочинну схему отримання майна прибуткових господарських товариств Запорізької області, а саме частин від доходів у виді грошових коштів, а також прав на майно у вигляді часток їх уставних фондів, шляхом вимагання їх у приватних підприємців, власників та директорів господарських товариств.

Маючи відповідні знання та досвід роботи у сфері господарської діяльності, підтримуючи дружні стосунки з керівництвом органів державної влади та місцевого самоврядування Запорізької області, ОСОБА_57 завдяки власному авторитету, як неформального «керівника» Запорізької області, що склався та підтримувався у суспільстві завдяки засобам масової інформації, а також розраховуючи на участь у вчиненні злочинів інших осіб та їх підтримку, вирішив під час особистих зустрічей погрожувати насильством над потерпілими чи їх близькими родичами, обмеженням прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодженням чи знищенням належного їм майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, вчиняти дії щодо дискредитації ділової репутації підприємців, їх господарських товариств, при цьому виказував усні вимоги приватним підприємцям, власникам та директорам господарських товариств Запорізької області передавати визначену ОСОБА_54 суму грошових коштів від доходів прибуткових підприємств особисто йому та іншим залученим до злочинної діяльності особам, а також частки їх уставних фондів шляхом укладання удаваних угод з господарськими товариствами, діяльність яких організована або контролювалась

ОСОБА_54 та особами, які сприяли його злочинній діяльності.

Розуміючи, що для досягнення відповідних цілей самостійно не зможе реалізувати злочинний план у життя, ОСОБА_57 організував та очолив стійку злочинну групу, до якої залучив своїх знайомих, пов`язаних з ним підприємницькою діяльністю, попередньо зорганізувавшись у стійке об`єднання для вчинення злочинів, пов`язаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого учасникам групи, до якої увійшли: ОСОБА_5 , ОСОБА_61 та ОСОБА_6 , які розділяли його погляди на незаконне збагачення та разом з ним могли б скоювати злочини.

Так, приблизно на початку лютого 2010 року ОСОБА_57 повідомив про свої злочинні плани своєму знайомому та відомому у кримінальній середі м. Запоріжжя ОСОБА_5 , який мав добру фізичну підготовку, володів прийомами рукопашного бою, підтримував відносини із представниками злочинного середовища

м. Запоріжжя, а також здійснюючи господарську діяльність обізнаний у принципах її ведення.

При цьому, згідно розробленого ОСОБА_54 планом ОСОБА_5 повинен був організувати та забезпечити безпеку діяльності організованої групи та її членів, а у разі необхідності виконати інші доручення ОСОБА_55 щодо висловлювання погроз насильства над потерпілими, близькими родичами останніх, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною.

Як планував ОСОБА_57 , присутність ОСОБА_5 , при зустрічах з підприємцями, повинна слугувати засобом залякування останніх та надати переконливості у виказаних ОСОБА_54 погрозах під час вимагання.

Маючи достатній досвід підприємницької діяльності, відповідну освіту, ОСОБА_57 та ОСОБА_5 , розуміли, що безпосереднє отримання ними грошових коштів від підприємців Запорізької області призведе до викриття їх злочинної діяльності та схеми незаконного отримання грошових коштів. Тому, з метою маскування злочинної діяльності, надання їй виду легальної, вирішили епізодично отримувати грошові кошти ставши власниками часток у статутному капіталі прибуткових господарських товариств Запорізької області шляхом вимагання прав на майно, яке оформлювалось під час укладання удаваних господарських угод з підприємствами, фінансово господарська діяльність яких контролювалась ОСОБА_99 .

У свої злочинні наміри ОСОБА_57 та ОСОБА_5 посвятили раніше їм знайому ОСОБА_6 , яка поділяла та підтримала їх наміри щодо злочинного збагачення, мала відповідну освіту, досвід роботи в управлінні господарськими товариствами та обізнана в фінансовій діяльності комунальних підприємств міста Запоріжжя.

За фінансової підтримки ОСОБА_55 , з метою реалізації спільних злочинних намірів, 03 грудня 2010 року ОСОБА_6 обрано депутатом Запорізької міської ради шостого скликання, у наступному стала членом постійної комісії з питань соціального та економічного розвитку, бюджету і фінансів цієї ради. Перебуваючи на виборній посаді та використовуючи статус депутата міської ради ОСОБА_6 , згідно з розподілом ролей, повинна була встановлювати результати фінансово-господарської діяльності комунальних підприємств м. Запоріжжя, розробляти та впроваджувати схеми прихованого, незаконного заволодіння частинами грошових коштів цих підприємств, а також проводити за дорученням ОСОБА_55 дискредитацію суб`єктів господарювання та їх керівників і засновників, з метою усунення їх з ринку надання відповідних послуг на території м. Запоріжжя, з яких планувалось, шляхом вимагання, отримати майно, а саме грошові кошти з частини прибутку підприємств та прав на майно підприємств.

Також ОСОБА_57 з метою моніторингу та виявлення прибуткових господарських товариств, стосовно власників яких він планував здійснювати вимагання залучив до реалізації спільних злочинних дій свого знайомого ОСОБА_58 , який маючи економічну освіту та стаж роботи у сфері реєстрації та перереєстрації, злиття та об`єднання господарських товариств, а також аудиторської діяльності, погодився брати участь у злочинній діяльності з метою отримання грошових коштів від вчинення злочинів.

Згідно розробленого плану злочинної діяльності ОСОБА_61 повинен був за вказівкою ОСОБА_55 на суб`єктах господарювання, з яких планувалось шляхом вимагання отримати майно, грошові кошти з частини прибутку підприємств, або прав на майно підприємств, здійснювати перевірку та аналіз стану фінансово-господарської діяльності. Також повідомляти власників підприємств про необхідність та суму сплати грошових коштів з частини їх прибутку, а також їх отримання для ОСОБА_67 .

Заручившись підтримкою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_58 , які були об`єднанні єдиним злочинним умислом, направленим на незаконне збагачення шляхом вимагання майна, грошових коштів з частини прибутку, та прав на майно господарських товариств Запорізької області, ОСОБА_57 організував стійку злочинну групу для досягнення спільної злочинної мети.

Таким чином, вищевказані особи, умисно, попередньо та добровільно зорганізувались у стійке об`єднання для вимагання з власників та директорів найбільш прибуткових господарських товариств Запорізької області їх майна та прав на майно у вигляді грошових коштів від їх доходів та часток уставних фондів їх підприємств, маючи єдиний план злочинних дій з розподілом функцій кожного з учасників злочинної групи, який відомий всім учасникам групи, підкоряючись під час злочинної діяльності організатору злочинної групи ОСОБА_59 , що виразилось у свідомому виконанні усіх його вказівок.

Очолювана ОСОБА_54 злочинна група характеризувалась:

- попередньою зорганізованістю в спільне об`єднання для вчинення злочинів;

- стабільністю учасників групи, яка виразилась у тривалості їх дій, з серпня 2010 року по жовтень 2013 року, до часу затримання учасників організованої групи;

- вчинення злочинів за єдиним планом з розподілом функції кожного із учасників групи, спрямованих на досягнення єдиної злочинної мети;

- обізнаністю всіх учасників злочинної групи з планом злочинних дій;

- визначеністю у способі психологічного впливу на осіб під час готування та безпосередньо в ході вчинення злочину.

Відповідно до розробленого плану злочинної діяльності, ОСОБА_57 розподілив функції кожного з учасників організованої групи наступним чином.

ОСОБА_160 будучи організатором злочинної групи, планував злочинну діяльність, розподіляв ролі кожного з членів групи та брав участь у вчиненні злочинів, розподіляв між співучасниками здобуті злочинним шляхом грошові кошти.

ОСОБА_5 , будучи активним учасником організованої групи, згідно розробленого ОСОБА_54 плану повинен був безпосередньо супроводжувати ОСОБА_55 під час висловлення ним незаконних вимог, організовувати його охорону та забезпечити безпеку діяльності організованої групи та її членів; при необхідності виконував доручення ОСОБА_55 щодо завдання фізичного насилля стосовно потерпілих від злочинних дій організованої групи; бути присутнім при зустрічах ОСОБА_55 з підприємцями та власниками господарських товариств під час висунення незаконних вимог останнього щодо передачі йому або членам організованої ним групи майна, грошових коштів від доходів та прав на майно у вигляді часток у статутному капіталі прибуткових підприємств Запорізької області, з метою реального сприйняття останніми висунутих вимог та погроз; чинити на потерпілих постійний психічний вплив з метою їх схиляння до виконання незаконних майнових вимог, а у разі протидії з їх боку, висловлювати погрози застосування насильства.

ОСОБА_161 , будучи активним членом організованої групи, повинен був за вказівкою ОСОБА_55 здійснювати на суб`єктах господарювання, з яких планувалось шляхом вимагання отримати майно, грошові кошти з частини прибутку підприємств, або прав на майно підприємств, перевірку та аналіз стану їх фінансово господарської діяльності, та за дорученням ОСОБА_55 , повідомляти власників підприємств про необхідність та суму сплати грошових коштів з частини їх прибутку, а також їх отримання для ОСОБА_67 .

ОСОБА_6 , будучи активним членом організованої групи, за вказівкою ОСОБА_55 повинна була, встановлювати результати фінансово господарської діяльності комунальних підприємств м. Запоріжжя, розробляти та впроваджувати схеми прихованого, незаконного заволодіння частини грошових коштів цих підприємств, а також за дорученням організатора, використовуючи статус депутата міської ради, проводити дискредитацію суб`єктів господарювання та їх керівників, з метою усунення їх з ринку надання відповідних послуг на території м. Запоріжжя, з яких планувалось шляхом вимагання отримати майно, грошові кошти з частини прибутку підприємств, або прав на їх майно у вигляді часток статутного фонду.

Крім того, ОСОБА_57 , з метою здійснення незаконного впливу на потерпілих, пов`язаного з вимаганням, через невстановлені джерела, здійснював пошук особистих даних про осіб потерпілих та їх родичів, їхні зв`язки, місця проживання та реєстрації, а також місця, де потерпілі могли переховуватись від членів організованої групи.

Також у свою чергу, кожен із співучасників як особисто, з відома інших співучасників групи, так і діючи спільно, планували здійснювати постійний психологічний тиск на потерпілих, з метою схилити до виконання незаконних майнових вимог, а в разі протидії з їхнього боку, шляхом психічного залякування з висловлюванням погроз застосування насильства, фізичної розправи стосовно потерпілих та їхніх близьких родичів, обмеження їх законних прав та інтересів, схилити проти їх волі, до передачі грошових коштів та прав на майно.

Місцем для висунення незаконних вимог та отримання грошових коштів від підприємців ОСОБА_57 обрав офісне приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворіт», розташоване за адресою м. Запоріжжя вул. Горького, 27/29, а у подальшому - офісне приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудформат», розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 7-А, в яких він та ОСОБА_6 мали власні кабінети.

Для мобільності членів організованої групи при скоєнні злочинів, можливості швидкого пересування до місця знаходження потерпілих, учасники групи використовували транспортні засоби, які були зареєстровані на ОСОБА_55 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_58 , членів їх родин та підприємства співвласниками яких є учасники групи.

Приступаючи до реалізації спільного злочинного плану, ОСОБА_57 , на початку 2010 року отримав відомості про те, що група господарських товариств торгівельної марки «Хлібодар», до якої входять: Відкрите акціонерне товариство «Запорізький хлібокомбінат №1», Публічне акціонерне товариство «Запорізький хлібозавод №3», Публічне акціонерне товариство «Запорізький Хлібозавод №5», Публічне акціонерне товариство «Бердянський хлібокомбінат» та Відкрите акціонерне товариство «Оріховський хлібокомбінат», співзасновниками яких є також ОСОБА_19 і ОСОБА_63 та Приватне акціонерне товариство «Запоріжзв`язоксервіс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «ГЮСС», співзасновником яких є ОСОБА_21 , отримують значні прибутки від виготовлення та реалізації хлібо-булочної продукції, а також надання послуг в сфері обслуговування житлово-комунального господарства м. Запоріжжя відповідно.

Після повідомлення членам організованої групи про суб`єктів господарської діяльності та їх керівництва, про можливу кількість незаконного отримання з них грошових коштів, а також принципової їх згоди на вчинення злочинів, ОСОБА_57 , діючи умисно, у складі організованої ним групи, з відома та погодження її учасників вирішив вчинити вимагання грошових коштів та прав на майно у зазначених ним підприємців.

У подальшому, у період часу з серпня 2010 року по жовтень 2013 року, ОСОБА_57 діючи умисно, з метою отримання незаконної вигоди, в складі організованої ним групи, до якої увійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_61 вчинив ряд вимагань на території України, за наступних обставин.

На початку серпня 2010 року у денний час ОСОБА_57 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в складі організованої групи, перебуваючи в одному з кабінетів у будинку АДРЕСА_4 , який належить Приватному підприємству «Торгово-виробнича компанія «Фаворит», з метою незаконного одержання чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, погрожуючи насильством ОСОБА_19 та його близьким родичам, а також обмеженням його прав, свобод або законних інтересів, а саме: влаштувати дорожньо-транспортну подію, у якій постраждає ОСОБА_19 та його близькі родичі, або ж йому підкинуть зброю чи наркотичні засоби, за що його буде притягнуто до кримінальної відповідальності, а також обмеженням його прав під час здійснення господарської діяльності, оскільки буде порушено технологію виробництва хлібо-булочних виробів, у результаті чого господарське товариство буде дискредитоване на ринку відповідного товару, пред`явив незаконну майнову вимогу ОСОБА_19 - співзасновнику групи господарських товариств торгівельної марки «Хлібодар» про щомісячну передачу йому, або за його вказівкою членам організованої ним групи, майна, а саме грошових коштів в сумі 500 000 грн. від одержуваних ОСОБА_19 доходів з ведення господарської діяльності вказаною групою компаній.

Будучи проінформованим із засобів масової інформації про те, що ОСОБА_57 нібито є лідером «кримінального угрупування», яке діє на території Запорізького регіону та у своїй злочинній діяльності використовує «корупційні зв`язки» у органах державної влади та місцевого самоврядування, а також присутність під час висунення незаконної вимоги ОСОБА_5 , який будучи членом організованої групи виказував погрози на адресу ОСОБА_19 та причетний до вчинення злочинів щодо нанесення тілесних ушкоджень приватним підприємцям, а також до вбивства у нічному клубі «КроуБар», який розташований у готелі «Інтурист» м. Запоріжжя.

Оцінивши висунуту ОСОБА_54 погрозу, як об`єктивну, а також усвідомлюючи реальність небезпеки заподіяння йому шкоди у разі ігнорування виказаних вимог ОСОБА_55 , ОСОБА_19 погодився передавати частину прибутку підприємств у вигляді грошових коштів. При цьому, ОСОБА_19 пояснив ОСОБА_59 , що у зв`язку з невеликою рентабельністю очолюваного ним підприємства, сплачувати щомісячно грошові кошти в розмірі 500 тис. грн. він об`єктивно не зможе.

ОСОБА_57 , переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи у складі організованої групи, з відома інших її учасників, з метою визначення розміру коштів, які щомісячно повинен буде сплачувати ОСОБА_19 , вказав останньому надати ОСОБА_69 документи первинної фінансово-господарської діяльності групи компаній «Хлібодар» для проведення аналізу такої діяльності підприємств.

У серпні 2010 року ОСОБА_61 , перебуваючи в офісному приміщенні

ВАТ «Запорізький хлібозавод №1», діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи, за вказівкою ОСОБА_55 , із залученням професійного аудитора ОСОБА_71 , не посвідченого у злочинні наміри, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, буд. 1, провів аналіз фінансового стану групи компаній «Хлібодар» та встановив неможливість сплати ОСОБА_19 визначеної суми грошових коштів, про що повідомив організатору. У подальшому ОСОБА_57 пред`явив протиправну вимогу ОСОБА_19 про передачу йому щомісячно грошових коштів в розмірі 160 тис. грн.

У період із вересня 2010 року по вересень 2011 року, виконуючи незаконні вимоги ОСОБА_55 , ОСОБА_58 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про передачу їм коштів, ОСОБА_19 самостійно та через генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «УК «Агросервіс 2000» ОСОБА_162 щомісячно передав частинами зазначеним особам особисте майно, а саме грошові кошти на загальну суму 2 080 000 грн.

Також у серпні 2011 року ОСОБА_57 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у складі та з відома членів організованої групи, діючи повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи в офісному приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворіт», розташованому за адресою

м. Запоріжжя вул. Горького, 27/29, під час розмови погрожуючи ОСОБА_19 повідомив про можливі насильницькі дії щодо останнього та його близьких родичів, обмеженням прав та його законних інтересів та пред`явив незаконну майнову вимогу передати йому права на майно, а саме 50% від належних йому акцій групи компаній торгової марки «Хлібодар», сума якої у відповідності до висновку експерта №76 від 20.11.2013 становить 10 740 262, 53 грн. Не бажаючи виконувати незаконні вимоги ОСОБА_55 та інших членів організованої групи, сприймаючи реальну можливість втілення погроз, ОСОБА_19 виїхав за межі України.

Крім того, приблизно у другій половині серпня 2010 року, ОСОБА_57 , діючи умисно, у складі та з відома членів організованої групи, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи в приміщенні готелю «Інтерконтиненталь» за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 2а, повторно, особисто погрожуючи ОСОБА_93 насильством щодо нього та його близьких родичів,а також обмеженням прав, свобод або законних інтересів під час здійснення ним господарської діяльності у м. Запоріжжі, пред`явив незаконну майнову вимогу ОСОБА_93 , співзасновнику групи господарських товариств торгівельної марки «Хлібодар», про передачу ОСОБА_59 прав на майно зазначених підприємств, а саме 50% належних ОСОБА_93 акцій, вартість яких відповідно до висновку експерта №76 від 20.11.2013 становить 9 799 973,10 грн., а у разі відмови виконати їх незаконні вимоги ОСОБА_57 пригрозив, що ОСОБА_63 може стати жертвою дорожньо-транспортної події, у якій також можуть постраждати його близькі родичі, або на нього може відбутись напад невідомих осіб, які завдадуть йому тілесні ушкодження.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 21 жовтня 2010 року, ОСОБА_57 з метою доведення свого злочинного умислу по вимаганню майна у ОСОБА_78 до кінця, діючи узгоджено з іншими членами організованої групи, перебуваючи в одному з терміналів аеропорту «Внуково» м. Москва, Російської Федерації, додатково погрожуючи насильством щодо близьких родичів, пред`явив незаконну майнову вимогу ОСОБА_93 про передачу йому права на майно групи господарських товариств торгівельної марки «Хлібодар», а саме 50 % належних йому акцій, зазначених підприємств, вартість яких у відповідності до висновку експерта №76 від 20.11.2013 становить 9 799 973,10 грн.

Крім того, 16 червня 2011 року, ОСОБА_61 , діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи відведену йому роль у складі організованої ОСОБА_54 групи, виконуючи вказівки останнього, перебуваючи в Ізраїлі м. Тель-Авів, повторно, погрожуючи насильством щодо близьких родичів, пред`явив незаконну майнову вимогу ОСОБА_93 про передачу злочинній групі 100% належних йому акцій, групи господарських товариств торгівельної марки «Хлібодар», вартість яких у відповідності до висновку експерта №76 від 20.11.2013, становить 19 599 946,20 грн. Не бажаючи виконувати незаконні вимоги ОСОБА_55 , ОСОБА_58 та ОСОБА_5 , сприймаючи реальну можливість втілення їх погроз, ОСОБА_63 залишився за межами України.

Крім того, у серпні 2011 року, ОСОБА_57 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в складі організованої групи, до складу якої ввійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_61 та ОСОБА_6 , діючи повторно, пред`явив незаконну вимогу засновнику сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» () ОСОБА_19 передати їм право на майно вказаного товариства, а саме право власності на: автогараж за адресою: АДРЕСА_7 (далі с. Піскошине); автозаправочну станцію за адресою: АДРЕСА_8 ; вагову за адресою: АДРЕСА_9 ; склад запасних частин за адресою: АДРЕСА_9 ; склад за адресою: АДРЕСА_9 ; комори з підвалом с. Піскошине, вул. Леніна, 14а; механізований тік за адресою: АДРЕСА_9 ; склад за адресою: АДРЕСА_9 ; контору за адресою: АДРЕСА_9 ; свинарник №1 за адресою: АДРЕСА_10 ; свинарник №2 за адресою: АДРЕСА_7 ; будівлі вагової за адресою: АДРЕСА_11 ; насіннєвий склад за адресою: АДРЕСА_12 ; мехмайстерню за адресою: АДРЕСА_12 ; кузню-склад за адресою: АДРЕСА_12 ; ангар за адресою: АДРЕСА_12 в; автотранспорт та сільськогосподарський транспорт загальною вартістю 1 837 460,00 грн., погрожуючи, у разі відмови виконати їх протиправні вимоги, спричиненням йому та його родичам тілесних ушкоджень та обмеженням прав через припинення господарської діяльності його підприємств.

З метою реалізації злочинного умислу, у серпні 2011 року ОСОБА_61 виконуючи відведену йому роль, за вказівкою ОСОБА_55 з метою заволодіння майном СГ ТОВ «Дружба», доручив ведучому юрисконсульту Товариства з обмеженою відповідальністю «УК «Агросерсіс-2000» ОСОБА_91 , не посвідченому у їх злочинні наміри, підготувати проект статутних документів для реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-плюс», статутний капітал якого, всупереч волі засновників, утворюватиме майно сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба».

Таким чином, у серпні 2011 року, ОСОБА_57 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_163 діючи у складі організованої злочинної групи, діючи повторно, з погрозою обмеженням прав та його законних інтересів, вимагали у ОСОБА_19 передати їм право на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» в особливо великих розмірах, загальною вартістю 1 837 460,00 грн.

Таким чином з серпня 2010 по жовтень 2013 року, ОСОБА_57 діючи у складі організованої ним групи, до якої увійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_61 та ОСОБА_6 , повторно вимагали та отримали від ОСОБА_19 , та ОСОБА_21 грошові кошти на загальну суму 2 449 812 гривень.

У судовому засіданні прокурор наполягав на тому, що у вчиненні вказаних епізодів злочинних дії доведена винуватість ОСОБА_6 , яка була членом організованої групи та усі злочини вчинялись з її відома. Але, оскільки судом була виключена із обвинувачення кваліфікуюча обставина-вчинення злочинів у складі організованої групи, з викладених вище мотивів, колегія суддів приходить до висновку, що її участь у вчиненні цих епізодів злочинних дій не знайшла своє підтвердження у судовому засіданні. Більш того, потерпілі ОСОБА_19 , ОСОБА_78 заперечували причетність ОСОБА_6 до вчинення будь-яких незаконних дій щодо них, посилаючись на вчинення фактів вимагання іншими особами. Інших доказів на підтвердження пред`явленого обвинувачення прокурором взагалі не надано.

За таких обставин, спираючись на норми Конституції України, кримінально-процесуального законодавства, а також практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів приходить до висновку про не доведення участі ОСОБА_6 по вказаним епізодом злочинних дій, в результаті чого вона підлягає виправданню.

Колегія суддів не бере до уваги та не здійснює оцінку доказів, наданих стороною обвинувачення, оскільки вони не мають жодного доказового значення ні за одним з епізодів пред`явленого обвинуваченя та відкидаються судом як неналежні, а саме:

-висновок експерта № 954 від 27.10.2013 року, згідно якого у складі наданих на експертизу спресованих речовинах у формі паралелепіпедів білого кольору, вилучених в ходу проведення обшуку в будинках за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вишнева, 46, наркотичних засобів та психотропних речовин не виявлено;

-висновок експерта № 236 від 27.10.2013 року, згідно якого на зовнішній поверхні наданого на експертизу крафт-пакета встановлена наявність клітин з ядрами, а на внутрішній поверхні клітин з ядрами не встановлено;

-протокол обшуку від 25.10.2013 року автомобілю Volkswagen Multivan, у якому було виявлено та вилучено коробка із гільзами та апаратний комплекс ОСОБА_155 , а також протокол огляду вказаного транспортного засобу, та, відповідно, і висновок експерта № 18-437 від 01.11.2013 року як похідний доказ щодо призначення комплексу ОСОБА_155 , оскільки стороною обвинувачення не надано суду переконливих доказів того факту, що вказаним автомобілем користувались ОСОБА_5 або ОСОБА_6 , або він використовувався для вчинення вказаними особами злочинів, так як відомостей про фактичного користувача даного автомобілю не встановлено (право власності на автомобіль зареєстровано за ТОВ «Індустріально-промисловий альянс»), суд приходить до висновку про те, що вказаний протокол не підтверджує жодну обставину складу злочину, доведення якої вимагається ст..91 КПК України. Також у судовому засіданні не встановлено факт використання ОСОБА_5 або ОСОБА_6 комплексу ОСОБА_155 з будь-якою іншою метою.

-копію протоколу обшуку від 21.10.2013 року першого поверху офісної будівлі за адресою: АДРЕСА_13 , оскільки стороною обвинувачення не було встановлено приналежність виявленого під час обшуку майна та його використання під час вчиненні злочинів, які інкримінують обвинуваченим (у якості знаряддя злочину, предмету злочину чи таке інше). Посилання прокурора про те, що усе вилучене майно, яке знаходилось в офісі ОСОБА_55 , має значення по справі, суд відкидає як таке, що не заслуговує не увагу, оскільки не має конкретизації та містить лише припущення, не підкріплені жодними доказами, які б можливо було перевірити у судовому засіданні із дотриманням принципу безпосередності.

-копію протоколу обшуку від 21.10.2013 року першого поверху офісної будівлі за адресою: АДРЕСА_13 з аналогічних підстав;

-копію протоколу обшуку від 21.10.2013 року цокольного поверху офісної будівлі за адресою: АДРЕСА_13 з аналогічних підстав;

-копію протоколу обшуку від 21.10.2013 року приміщення, яке розташовано неподалік офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_13 з аналогічних підстав;

-копію протоколу обшуку від 21.10.2013 року другого поверху офісної будівлі за адресою: АДРЕСА_13 з аналогічних підстав;

-копію протоколу обшуку від 09.07.2014 року офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_13 з аналогічних підстав;

-копію протоколу огляду речей, вилучених під час проведення обшуків 21.10.2013 року з аналогічних підстав, а також у зв`язку із тим, що вони є похідними від основних слідчих дій;

-копію висновку експерта № 127-КТ від 06.08.2014 року щодо інформації, яка міститься на жорстких дисках, вилучених під час обшуків в офісній будівлі по АДРЕСА_13 , оскільки зміст вказаної інформації не зазначено експертом та немає ніяких даних про можливість використання даного доказу під час розгляду вказаного провадження через його неінформативність;

-протокол огляду від 01.09.2014 року та 08.08.2014 року жорстких дисків із наявними текстовими файлами, оскільки під час досудового слідства не було встановлено користувача вказаного електронного пристрою та не встановлено особу, яка створила або використовувала інформацію, що була виявлена, тому зробити висновок про визнання вказаного доказу належним колегія суддів не може;

-протокол обшуку від 22.10.2013 року автомобіля Мерседес НОМЕР_10 , власником якого є ОСОБА_6 , оскільки під час його проведення ніяких доказів злочинної діяльності вказаної особи вилучено не було;

-протокол обшуку від 05.11.2013 року автомобіля Шевроле АР0580 МІ, власником якого є ОСОБА_6 , оскільки під час його проведення взагалі нічого вилучено не було;

-протокол огляду речей від 19.07.2014 року про те, що під час огляду карти пам`яті «Silicon Power» була виявлена папка із текстовими документами «Для Славика», оскільки стороною обвинувачення не доведено належність вказаного доказу до обставин вказаної справи, а саме: які обставини складу злочину підтверджуються за допомогою цього доказу, а також у зв`язку із тим, що власник або користувач цієї карти пам`яті під час досудового розслідування встановлений не був;

-копія протоколу обшуку від 21.10.2013 року приміщення за адресою: АДРЕСА_15 , який проводився у присутності ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , ОСОБА_167 , ОСОБА_168 , які не є особами, які притягаються до кримінальної відповідальності по вказаному провадженні, а після вилучення та огляду їх речей ніякої інформації щодо підтвердження чи спростування фактів у даному кримінальному провадженні виявлено не було, та протокол огляду від 22.10.2013 року вилучених речей як похідний доказ;

-копія протоколу обшуку від 22.10.2013 року за адресою: АДРЕСА_16 тобто за місцем фактичного проживання ОСОБА_55 та його родини, під час якого були вилучені коштовні речі, грошові кошти, мобільні телефони та інше майно, яке на думку сторони обвинувачення свідчать про ведення обвинуваченими способу життя, який не відповідав їх доходам. Однак, колегія суду відкидає цей доказ як неналежний, оскільки під час судового розгляду не було отримано інформації про спільне проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, або спільного користування яким-небудь майном, в тому числі і предметами розкоші, факт вчинення обвинуваченими злочину у складі організованої групи не підтвердився. З аналогічних підстав суд відкидає як доказ протоколи огляду вилученого майна як похідний.

-протокол обшуку від 24.10.2013 року будинку за адресою: АДРЕСА_5 за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , оскільки вилучені під час обшуку особисті речі обвинуваченого, а також речі власника будинку ОСОБА_169 не мають доказового значення по вказаному кримінальному провадженню (не є ані знаряддями, а ні предметами злочину та не містять на собі будь-яких слідів його вчинення);

-протокол огляду мережі Інтернет від 03.12.2013 року, оскільки інформація, яка міститься у вказаній мережі, не є об`єктивною, а є суб`єктивним викладом подій, що відбувалися, журналістами або іншими громадянами, які не були допитані судом у встановленому законом порядку, тому не може бути визнаний судом доказом у розумінні КПК та відкидається колегією суддів;

-інформація щодо перетину кордону ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, оскільки вона не має доказового значення т.я. злочини, у який обвинувачуються вказані особи були вчинені на території України. Припущення прокурора про витрачання обвинуваченими коштів на закордонні поїздки, які вони отримали шляхом вимагання, ні на чому не ґрунтуються;

-відомості про отримання доходів за офіційним місцем роботи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 враховуються судом як докази, що характеризують особу обвинувачених;

-виписки з карткового рахунку ОСОБА_5 , та інших осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження того, що грошові кошти, які були отримані внаслідок незаконної діяльності були перераховані на картковий рахунок обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, участь кожного у вчиненні злочинів, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_5 вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога на теперішній час не перебуває, власної родини та дітей не має, на момент затримання працював приватним підприємцем, за місцем проживання характеризується позитивно.
ОСОБА_6 вчинила один епізод особливо тяжкого злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога на теперішній час не перебуває, одружена, на момент затримання працювала приватним підприємцем, була обрана депутатом Запорізької міської ради, характеризується позитивно, за місцем проживання також характеризується позитивно, має на утриманні престарілу мати ОСОБА_170 , 1930 року народження, яка згідно медичних даних потребує постійного догляду.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.. 70 КК України, що буде відповідати принципам та меті його призначення. Підстав для обрання більш м`якого покарання не вбачається. Також колегія суддів, враховуючи обставини справи, думку потерпілих, які не наполягали на призначення суворого покарання, дані про особу обвинуваченого, приходить до висновку про те, що підстав для призначення найсуворішого покарання у вигляді довічного позбавлення волі немає.
В той же час, при вирішенні аналогічного питання щодо ОСОБА_6 колегія суддів, оцінюючи дані про її особу та обставини вчиненого нею злочину, наявність на утриманні матері похилого віку, приходить до висновку про можливість призначення мінімального покарання, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, що буде відповідати принципам та меті його призначення.
Крім того, колегія суддів вважає необхідним призначити і додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, окрім житла, яке перебуває у власності обвинувачених, не порушуючи їх житлових прав після відбуття покарання, та враховуючи той факт, що право власності на вказане майно було набуто ними до вчинення злочинів, які інкримінуються.
Враховуючи той факт, що 21.06.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування положень ч.5 ст. 72 КК України, які покращують становище обвинувачених, а саме: зарахувати термін перебування їх у місцях попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до дня набрання вказаним Законом чинності тобто до 20.06.2017 року включно.
Вирішуючи цивільні позови про стягнення матеріальної шкоди суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у заволодінні майном ТОВ «ГЮСС» під час вимагання, сума заподіяної шкоди у розмірі 369 812 грн встановлена судом та підтверджується дослідженими доказами, суд вважає, що вказана сума обґрунтована та підлягає стягненню з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у повному обсязі у солідарному порядку.
При цьому цивільний позов ОСОБА_19 до ОСОБА_5 необхідно залишити без розгляду у зв`язку із поданою заявою потерпілого.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.. 100 КПК України.
Судові витрати покласти на рахунок держави.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 373 КПК України, колегія суддів,
З А С У Д И Л А:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених п.7 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 189 КК України та призначити покарання:
-за п.7 ч.2 ст. 115 КК України у вигляді одинадцяти років позбавлення волі без конфіскації майна.
-за ч.4 ст. 296 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.
-за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.
-за ч.2 ст. 189 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.
-за ч.4 ст. 189 КК України у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, окрім житла.
На підставі ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом частково складання покарань остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді дванадцяти років позбавлення волі із конфіскацією усього особистого майна, окрім житла.
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України за епізодом злочинних дій щодо потерпілого ОСОБА_19 та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України за двома епізодами злочинних дій щодо потерпілого ОСОБА_19 у серпні 2011 року, потерпілого ОСОБА_78 та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 21 жовтня 2013 року.
Зарахувати ОСОБА_5 до строку призначеного покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 26 листопада 2006 року до 04 липня 2007 року включно та з 21 жовтня 2013 року до 20 червня 2017 року включно у порядку, передбаченому ч.5 ст. 72 КК України, та з 21 червня 2017 року до моменту набрання вироком суду чинності із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України та призначити покарання у вигляді семи років позбавлення волі із конфіскацією усього майна, окрім житла.
ОСОБА_6 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України за епізодами вимагання у потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_78 , та виправдати за недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 19 серпня 2014 року року.
Зарахувати ОСОБА_6 до строку призначеного покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19 серпня 2014 року до 20 червня 2017 року включно у порядку, передбаченому ч.5 ст. 72 КК України, та з 21 червня 2017 року до моменту набрання вироком суду чинності із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Цивільний позов ОСОБА_19 до ОСОБА_5 залишити без розгляду у зв`язку із поданою заявою потерпілого.
Цивільний позов ТОВ ВКФ «ГЮСС» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ТОВ ВКФ «ГЮСС» на матеріальну школу від злочину на суму 369 812 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- кофта та туфлі, чоловічий гаманець, посвідчення міжнародна дипломатична місія, дозвіл на зберігання зброї, посвідчення міжнародного водійського клубу, 2 банківськи картки, зажим для грошей повернути ОСОБА_5
- жорсткий диск видеосервера системи спостережння, вилучений у приміщенні нічного клубу «Кроубар» - повернути власнику нічного клубу «Кроубар».
- диск TDK CD R 80 блакитного кольору із записом розмови між ОСОБА_171 та ОСОБА_61 зберігати у матеріалах провадження суду;
- грошові кошти вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 у розмірі 5295 евро, 10095 доларів США конфіскувати на користь держави;
- зарядний пристрій до ноутбуку Самсунг, Мобільний телефон Самсунг, зарядний пристрій до ноутбуку Apple, відеокамеру Панасонік, відеокасету, флеш-накопичувач, мобільний телефон Нокія, два мобільних телефони Apple, мобільний телефон IPhone, грошові кошти у розмірі 550 грн. конфіскувати на користь держави;
- 4 ДВД диски, 15 СД дисків, блокнот, біологічні зразки крові Гречковського, касету mini DV знищити;
- 4 дозволи на зброю повернути ОСОБА_6 ;
- рушницю, макет гвинтівки, 112 патронів, три ножі, пістолет ИЖ залишити прокурору для прийняття відповідного процесуального рішення у рамках іншого кримінального провадження;
- автомобіль Шевроле Нубіра д/н НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_6 конфіскувати на користь держави.
- посвідчення міжнародної дипломатичної місії повернути власникам ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 ,
- інші речові докази залишити прокурору для прийняття рішення в рамках виділеного кримінального провадження.
Арешт на автомобіль Шевроле Нубіра д/н НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_6 залишити в силі до виконання рішення суду про конфіскацію майна.
Арешт на грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку ОСОБА_5 ,відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» залишити в силі до виконання рішення суду про конфіскацію майна.
Арешт на 2/5 частини будинку за адресою: АДРЕСА_17 , яке належить на праві власності ОСОБА_6 після набрання вироком суду чинності скасувати.
Арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_5 після набрання вироком суду чинності скасувати.
Судові витрати покласти на рахунок держави.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву

Головуючий -суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3