Справа № 129/1803/15-к
Провадження № 1-кп/127/180/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява щодо вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Заява мотивована тим, що під час ухвалення вироку, у вищевказаному кримінальному проваджені, судом вирішено долю речових доказів, а саме: грошових коштів в сумі 491,00 гривень, які конфісковано. Разом з тим, вказані грошові кошти належать потерпілій ОСОБА_5 , після направлення кримінального провадження до суду, на прохання повернуті досудовим слідством потерпілій, що підтверджується розпискою.
Представник заявника та прокурор в судове засідання не з`явились хоча завчасно та належним чином повідомлялись про день, час та місце розгляду справи.
Суд, дослідивши заяву та матеріали кримінального провадження №129/1803/15-к за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок відносяться питання про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування грошові кошти в сумі 4991 грн. визнано речовими доказами у справі та передано на зберігання в камеру схову речових доказів Гайсинського РВ УМВС (т.2 а.с. 164)
Згідно з вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2016 року у справі вирішено долю речових доказів, в тому числі грошових коштів в розмірі 4500 грн., що зберігались в камері зберігання речових доказів Гайсинського РВ, які повернуто ОСОБА_5 , а також грошових коштів в сумі 491 грн. (вилучених в обвинуваченого ОСОБА_3 ), які конфіскувано в дохід держави.
Згідно долученої до заяви копії розписки ОСОБА_5 від 16.12.2015 року, остання від слідчого Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , отримала на зберігання грошові кошти в сумі 4991,00 грн.
На час ухвалення вироку прокурором не було надано суду розписку потерпілої ОСОБА_5 від 16.12.2015 про отримання на зберігання речових доказів, а саме: грошових коштів у сумі 4991,00 грн.
Приймаючи до уваги, що грошові кошти в сумі 491,00 грн., є власністю потерпілої ОСОБА_5 , які остання згідно розписки від 16.12.2015 року отримала на зберігання, в такому разі вказані речові докази слід вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
З урахуванням вказаного, а також того, що власником речових доказів, а саме: грошових коштів в сумі 491,00 грн., є потерпіла ОСОБА_5 , їх слід повернути у власність останньої, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви.
На підставі викладеного та керуючись ст. 100, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,-
Заяву старшого слідчого Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: грошові кошти в сумі 491,00 грн., які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у власності останньої, в зв`язку з чим відкликати виконання конфіскації коштів в сумі 491,00 грн.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб з дня її проголошення.
Суддя: