Справа № 645/169/17
Провадження № 1-кс/645/121/17
У Х В А Л А
іменем України

25 січня 2017 року м. Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду у місті Харкові клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000078 від 13 січня 2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Немишлянського ВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події, а саме на: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ; обкладинку для авто документів; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль « НОМЕР_1 »; посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 ; пластикову картку «Метро» на ім`я ОСОБА_5 ; картку супермаркету «Класс» № НОМЕР_2 ; картку «ПриватБанку» № НОМЕР_3 ; копію постанови про адміністративне правопорушення № 734336; абонемент на кінозіотерапію на ім`я ОСОБА_6 ; картку «Сільпо»; wi-fi роутер «Sprint» 3G4G в корпусі чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung Duos» в корпусі сірого кольору, IMEI №1 « НОМЕР_4 », IMEI №2 « НОМЕР_5 »; мобільний телефон марки «Nokia 6500 C», IMEI « НОМЕР_6 »; сім-карту «Life» з номером НОМЕР_7 ; предмет, схожий на ніж «Strider».

В обґрунтування вимог клопотання зазначив, що до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 13.01.2017 р. приблизно о 01:15 год. дві невстановлені особи, знаходячись в його автомобілі «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 , біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Василя Мельника, 9, погрожуючи ножем, відкрито заволоділи мобільним телефоном та грошовими коштами потерпілого в сумі 500 гривень.

В ході досудового розслідування було допитано у якості потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що він підробляє в службі таксі «Любимое», його позивний «1-32-91». Так, 13.01.2017 р. приблизно о 01:00 год. йому надійшов виклик на адресу: м. Харків, Героїв праці, 21. Згідно з замовленням він мав довести пасажирів до ст. метро Пролетарська в м. Харкові та відвести назад до адреси м. Харків, вул. Героїв праці, 21. Коли він приїхав на дану адресу, до нього в автомобіль сіли двоє чоловіків, один сів на заднє пасажирське крісло, другий на переднє пасажирське крісло. Після чого вони поїхали за вказаною вище адресою. Коли вони доїхали до ст. метро «Пролетарська» в м. Харкові, чоловіки попросили ОСОБА_5 проїхати далі до вул. Електровозної, 21 в м. Харкові. Коли вони під`їхали, той з них, хто сидів на передньому пасажирському кріслі, вийшов з автомобілю, пішов до двору між домами за вказаною адресою, після чого приблизно через 5 хвилин повернувся до автомобілю. Після цього вони поїхали назад до адреси: АДРЕСА_1 . Під час їзди чоловіки попросили ОСОБА_5 доїхати до адреси: АДРЕСА_2 . Коли ОСОБА_5 довіз їх до цієї адреси, той з них, хто сидів на задньому сидінні, підставив йому до шиї ножа, а той, хто сидів на передньому пасажирському кріслі, в цей час також дістав ніж, - після чого даний чоловік забрав з утримувача на панелі авто мобільний телефон ОСОБА_5 марки «ZTE» моделі «V967S», IMEI НОМЕР_8 , в корпусі чорного кольору, гаманець з водійським посвідченням на його ім`я та кредитною карткою «ПриватБанка» на його ім`я, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 , грошовими коштами в сумі 500 гривень та wi-fi роутер марки «Sprint» в корпусі чорного кольору, який лежав поруч з ОСОБА_5 . Після цього, вони вийшли та пішли в сторону АДРЕСА_2 .

В ході досудового розслідування 24.01.2017 р. було проведено огляд місця події у квартирі АДРЕСА_3 , за згодою власника домоволодіння ОСОБА_8 , у ході якого було виявлено та вилучено: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ; обкладинка для автодокументів; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 ; посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 ; пластикова картка «Метро» на ім`я ОСОБА_5 ; картка супермаркету «Класс» № НОМЕР_2 ; картка «ПриватБанку» № НОМЕР_3 ; копія постанови про адміністративне правопорушення №734336; абонемент на кінозіотерапію на ім`я ОСОБА_6 ; картка «Сільпо»; wi-fi роутер «Sprint»3G4G в корпусі чорного кольору.

Окрім цього, 24.01.2017 р. в ході огляду місця події у службовому кабінеті Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Невельського, 1/32, ОСОБА_9 надав співробітникам поліції мобільний телефон марки «Samsung Duos» в корпусі сірого кольору, IMEI №1 « НОМЕР_4 », IMEI №2 « НОМЕР_5 », який в подальшому було вилучено.

Також 24.01.2017 р. в ході огляду місця події у службовому кабінеті Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Невельського, 1/32, ОСОБА_10 надав співробітникам поліції: мобільний телефон марки «Nokia 6500 C», IMEI « НОМЕР_6 »; сім карту «Life» з номером НОМЕР_7 ; предмет, схожий на ніж «Strider», які в подальшому було вилучено.

Посилаючись на те, що на виявлених предметах можуть містяться речовини, слідові картини, які в подальшому необхідні для проведення судово-криміналістичної експертизи по вилученому предмету схожому на ніж, а також з метою отримання в подальшому інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг з вилучених мобільних телефонів, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення даного кримінального правопорушення та недопущення знищення даного майна, переховування, втрати або пошкодження, що може нашкодити розслідуванню даного кримінального провадження, слідчий просив клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора та дослідивши надані докази, встановив, що СВ Немишлянського ВП ГУ НП України в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000078 від 13 січня 2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За ч. 11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підстав вважати, що це майно є доказом злочину та за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

За вказаних слідчим у клопотанні обставин, які внесені до ЄРДР та на теперішній час здійснюється досудове розслідування, зазначені речі можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій, або набуті кримінально протиправним шляхом.

Тому вищевказані речі підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000078 від 13 січня 2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно:

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ;

-обкладинку для авто документів;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль « НОМЕР_1 »;

-посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 ;

-пластикову картку «Метро» на ім`я ОСОБА_5 ;

-картку супермаркету «Класс» № НОМЕР_2 ;

-картку «ПриватБанку» № НОМЕР_3 ;

-копію постанови про адміністративне правопорушення №734336;

-абонемент на кінозіотерапію на ім`я ОСОБА_6 ;

-картку «Сільпо»;

-wi-fi роутер «Sprint»3G4G в корпусі чорного кольору;

-мобільний телефон марки «Samsung Duos» в корпусі сірого кольору, IMEI №1 « НОМЕР_4 », IMEI №2« НОМЕР_5 »;

-мобільний телефон марки «Nokia 6500 C», IMEI « НОМЕР_6 »;

-сім-карту «Life» з номером НОМЕР_7 ;

-предмет, схожий на ніж «Strider».

Місцем зберігання арештованого майна визначити Немишлянський ВП ГУ НП України в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1