печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сателлит» - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних осіб Київської місцевої прокуратури № 6 у кримінальному провадженні № 0000038, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

представник ТОВ «Сателлит» - адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб у кримінальному провадженні № 0000038, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги посилається на те, що у провадженні СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000038 від 13.03.2015 року, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється Київською місцевою прокуратурою № 6.

У рамках вказаного кримінального провадження, 26.08.2015 за місцем фактичного розташування виробничих потужностей ТОВ «Сателлит», за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Таганрозька, 76, працівниками слідчого управління фінансових розслідувань Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Донецькій області було проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено майно, а саме: жорсткий диск марки SEAGATE 250GB, серійний номер 5VY8K7JL, вилучений на робочому місці фінансового директора (об`єкт з біркою 6); жорсткий диск марки SEAGATE 250GB, вилучений на робочому місці економіста (об`єкт з біркою 7); жорсткий диск марки SEAGATE 250GB, вилучений на робочому місці економіста з фінансових питань (об`єкт з біркою 8).

Численні клопотання власника майна та його адвоката про повернення тимчасово вилученого майна органом досудового розслідування ігноруються, питання про арешт тимчасово вилучено майна не вирішувалось у зв`язку з чим вказане майно підлягає поверненню ТОВ «Сателлит».

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_3 доводи скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд скарги в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч.1 ст. 26 КПК України).

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.1.ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу; у разі скасування арешту.

В ході розгляду скарги встановлено, що у провадженні СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000038 від 13.03.2015 року, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється Київською місцевою прокуратурою № 6.

У рамках вказаного кримінального провадження, 26.08.2015 за місцем фактичного розташування виробничих потужностей ТОВ «Сателлит», за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Таганрозька, 76, працівниками слідчого управління фінансових розслідувань Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Донецькій області на підставі судового рішення було проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено майно, а саме: жорсткий диск марки SEAGATE 250GB, серійний номер 5VY8K7JL, вилучений на робочому місці фінансового директора (об`єкт з біркою 6); жорсткий диск марки SEAGATE 250GB, вилучений на робочому місці економіста (об`єкт з біркою 7); жорсткий диск марки SEAGATE 250GB, вилучений на робочому місці економіста з фінансових питань (об`єкт з біркою 8).

Разом з тим, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Згідно до протоколу Першого Конвенції Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обґрунтовуючи подану скаргу заявник посилається на те, що вилучене в ході обшуку майно має статус тимчасово вилученого майна, не є арештованим, речовим доказом не визнано. Вказані доводи заявника органом досудового розслідування в належний спосіб не спротсовані.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

За таких обставин, зважаючи на те, що орган досудового розслідування зобов`язаний як найшвидше вирішити питання про значення вилученого майна для досудового розслідування кримінального провадження, можливість його повернення, з метою непорушення права особи, у якої воно було вилучено, з метою недопущення права власника на володінні майном, а також враховуючи, що розгляд справи у відповідності до положень ст. 22 КПК України відбувається на засадах змагальності, тоді як суб`єкт бездіяльності не представив слідчому судді відомостей щодо відповідності вилученого в ході обшуку майна критеріям ст. 98 КПК України, а матеріали провадження не містять даних про визнання їх речовим доказом та їх арешт, таке майно підлягає поверненню володільцю.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що подана скарга підлягає задоволенню..

Керуючись ст. ст. 168, 169, 171, 173, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сателлит» - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних осіб Київської місцевої прокуратури № 6 у кримінальному провадженні № 0000038, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати компетентних посадових осіб Київської місцевої прокуратури № 6 у кримінальному провадженні № 0000038 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Сателлит», вилучене згідно протоколу обшуку від 26.08.2015 р. за місцем фактичного місцезнаходження ТОВ «Сателлит» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Таганрозька, 76, наступне:

1. Жорсткий диск марки SEAGATE 250GB, серійний номер 5VY8K7JL, вилучений на робочому місці фінансового директора (об`єкт з біркою 6);

2. Жорсткий диск марки SEAGATE 250GB, вилучений на робочому місці економіста (об`єкт з біркою 7);

3. Жорсткий диск марки SEAGATE 250GB, вилучений на робочому місці економіста з фінансових питань (об`єкт з біркою 8).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1