Провадження № 1-кп/760/1138/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі головуючого- судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010418 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боржомі республіки Грузія, громадянина Грузії, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч 5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 150 від 15.02.201342 року « Про затвердження Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» термін перебування на території України для іноземців не має перевищувати 90 днів.
В 2014 році, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_5 який не бажаючи залишати територію України і не маючи можливості офіційно і на законних підставах отримати у відповідних органах дозвіл на продовження терміну перебування в Україні, маючи намір на використання завідомо підробленого документу, виник умисел на підроблення документу шляхом внесення в нього неправдивих відомостей, наявність яких у паспорті останнього дає право на незаконне перебування на території України, а саме поставлення в документі відбитків підроблених штампів з метою продовження терміну перебування в Україні, не продовживши його в державній Міграційній службі України. Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Київ, з метою поставлення в документі відбитків підроблених штампів для продовження терміну перебування в Україні, вступив в попередню змову з невстановленою особою, анкетні дані, якої не встановлено, подавши йому свій паспорт.Зустрівшись з невстановленою слідством особою в наступний раз, остання повернула ОСОБА_5 підроблений паспорт № НОМЕР_1 , в якому на сторінці 31 були проставлені підроблені відтиски штампів про перетин державного кордону в пункті пропуску « Платонове» № 017 від 24.09.2013 року, який залишив при собі з метою подальшого використання.
Крім того, 06.09.2016 року приблизно о 08.00 год., знаходячись в пункті пропуску аеропорту «Київ»/Жуляни/, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Медова,2 під час оформлення пасажирів рейсу « Київ- Тбілісі» на прохання працівників паспортної служби ВСП « Жуляни», ОСОБА_5 пред`явив завідомо підроблений документ, а саме: закордонний паспорт громадянина Грузії № НОМЕР_1 на своє ім.»я.
Згідно листа Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації № 0.64-19773/0/15-16 від 15.09.2016 року у базі даних ПТК АПК « Гарт-1/П» підсистеми « Ризик» відсутні дані щодо перетину Державного кордону України громадянином Грузії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в пункті перетину « Платонове».
Згідно висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа встановлено, що на сторінці 31 закордонного паспорта громадянина Грузії № НОМЕР_1 виданий на ім.»я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 присутні відмітки ДПСУ, які не відповідають встановленому зразку ПП « Платонове».
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України як пособництво в підробленні документу, який видається установю, яка має право видавати такі документи і який надає право та звільняє від обов`язків з метою використання його підроблювачем, та за ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
20.10.2016 між прокурором місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0010418 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного провадження обставин, ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даних злочинів. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені злочини, а саме: - за ч.5 ст. 27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн., за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. з остаточним призначенням покарання в порядку ч.1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання заявив, що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості від 20.10.2016 року.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, від яких потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 122, 374, 474 та 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.10.2016 року укладену між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20.10.2016 року покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн., за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.
За сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання шляхом повного складання призначених покарань у виді штрафу у розмірі 100 /сто/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700/Одна тисяча сімсот/ грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Солом`янський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1 .