УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2017 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі:головуючого судді- ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4

ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього

обвинуваченого: ОСОБА_6 ОСОБА_7

обвинувачених: ОСОБА_6

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 189, ч.1 ст.304 КК України,-

в с т а н о в и в :
Згідно направленого на адресу суду обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 189, ч.1 ст.304 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке мотивував тим, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності в тому числі і за вчинення злочиинів проти власності, його дії носять системний характер. Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Тому вважає,що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, вважає що до обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисника.

Обвинувачений ОСОБА_6 , його законний представник та захисник підтримали думку захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні встановлено,що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 01.04.2016 р. обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_8 визначено заставу в сумі 30 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 41340 гривень, у випадку внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України з покладенням на нього відповідних обов`язків. В подальшому запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 було продовжено ухвалами суду.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За таких обставин суд погоджується з доводами прокурора, що тяжкість обвинувачення та відповідальність за інкриміновані злочини не виключають ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений дійсно може переховуватися від слідства та суду, здійснювати тиск на потерпілих та свідків, які не допитані, чи в інший спосіб перешкоджати судовому слідству з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Суд вважає, що тяжкість кримінальних правопорушень у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_8 вимагають обмеження права на особисту свободу обвинуваченого, з метою забезпечення процесуальної поведінки, оскільки більш м`який запобіжний захід в даному випадку виконання таких завдань не забезпечить.
З врахуванням того,що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, раніше судимий, після звільнення з місць позбавлення волі підозрюється у вчиненні нового злочину який є тяжким, не має зареєстрованого місця проживання, є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих, свідків, його дії кваліфікуються як організатора вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним вище ризикам, а тому,суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, а також тим, що строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_11 спливає 26 травня 2017 року, підстав для обрання обвинуваченому більш м`якшого запобіжного заходу немає, суд приходить до висновку,що клопотання прокурора підлягає до задоволення, обвинуваченому слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 місяці з визначенням застави і покладенням обов`язків визначених ухвалою слідчого судді від 01 квітня 2016 року.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.331,372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 189, ч.1 ст.304 КК України продовжити на 2 (два) місяці з 25 травня 2017 року до 23 липня 2017 року включно, з визначенням застави і покладенням обов`язків визначених ухвалою слідчого судді від 01 квітня 2016 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_8 , прокурору та направити у Львівську установу виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1