Справа №: 127/9511/16-к
Провадження №: 1-кп/127/882/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 10.01.2016 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ Російської Федерація, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
10.01.2016 біля 15 години 15 хвилин водій ОСОБА_7 керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині дороги вулиці Лебединського м. Вінниці, в напрямку вулиці Немирівське шосе, в районі електроопори № 37, не врахував дорожню обстановку, не вибравши безпечної швидкості для руху, при зміні напрямку руху ліворуч, з необережності, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 21703», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по лівій смузі вулиці Лебединського в напрямку вулиці Островського. Внаслідок вище зазначеного зіткнення, автомобіль «Renault Master» перемістився на праву смугу зустрічного руху, де відбулось його вторинне зіткнення з автобусом марки «ЛАЗ 695 НГ», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по правій смузі вулиці Лебединського в напрямку вулиці Островського.

Внаслідок даної пригоди водій ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 184/192 від 15.03.2016 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми-струсу головного мозку, забою лівої скроневої ділянки, підборіддя; закритої травми грудної клітки і живота: забою нижніх часток обох легень, двох моментного розриву селезінки, пошкодження шлункової артерії, тромбозу центральної артерії сітківки лівого ока. Вказані травми у ОСОБА_6 призвели до внутрішньочеревної кровотечі і масивної крововтрати (1500 мл крові в черевній порожнині, за даними операції-видалення селезінки) і належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлись небезпечними для життя в момент спричинення.

Згідно висновку авто-технічної експертизи № 87а від 23.02.2016, - «...зіткнення транспортних засобів. що сталось на проїзній частині вул. Лебединського м. Вінниці, на смугах руху в напрямку вул. Островського. В ситуації, яка склалася, водій автомобіля марки «ВАЗ 21703», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем марки «Renault Master» шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 ПДР України, які з технічної точки знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».

Таким чином, водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. порушив вимоги п.п. 1.5, 10.1, 11.4, 12.1 та горизонтальну дорожню розмітку 1.3 Правил дорожнього руху України, де вказано: п. 1.5 - «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати житію або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; дорожня розмітка 1.3 «поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг»; п. 10.1 - «перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху»; п. 11.4 - «на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги»; п. 12.1 - «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вину в інкримінованому злочині визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання, що він рухався 10.01.2016 на автомобілі у напрямку Немирівсського шосе, у той час ішов мокрий сніг та була сильна ожеледиця. Біля заправки «Вог» його автомобіль сильно занесло та викинуло на зустрічну полосу, а через секунду він в`їхав у легковий автомобіль, після чого у його автомобіль в`їхав автобус. Він навіть не встиг зреагувати. У легковому автомобілі була одна людина. Після ДТП він вийшов та побачив у легковому автомобілі потерпілого який лежав спертий на дверку автомобіля, однак рухався в середині. Медична допомога приїхала достатньо швидко та на запитання потерпілий повідомив, що з ним усе добре та видимих крововиливів видно не було.
У лікарню до потерпілого приходив, однак останній відмовився від грошей. За кермом був у тверезому стані, алкогольних та наркотичних речовин не вживав. Цивільний позов заявлений потерпілим визнав в частині матеріальної шкоди, моральну шкоду не визнав. Цивільний позов заявлений КП «Вінницька транспортна компанія» визнав повністю та зазначив, що шкоду частково відшкодував та просив суд суворо його не карати.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 , суду надав наступні показання, що у другій половині дня 10.01.2016 він повертався додому по вул. Лебединського, на своєму автомобілі ВАЗ. Обставин аварії він не пам`ятає, все сталося дуже швидко, він не пам`ятає ні моменту удару ні як вийшла сама аварія. Удар прийшовся в ліву передню сторону його автомобіля.
Обвинуваченим ОСОБА_7 йому нічого не відшкодовано та і ніякі кошти по страховці йому не виплачувалися. Цивільний позов підтримує у повному обсязі, оскільки він поніс тяжкі травми та у зв`язку з цим поніс витрати на лікування, його автомобіль не підлягає ремонту, а також на залучення адвоката він витратив 5 000 грн. оскільки не має юридичної освіти.
ОСОБА_7 приходив до нього у лікарню та говорив що у нього не має коштів та пропонував 10 000 грн. ОСОБА_9 пропонував ОСОБА_7 декілька варіантів вирішення питання пов`язаного з відшкодуванням шкоди, однак так згоди і не дійшли. 10 000 грн. це дужа мала сума та не покриє взагалі ніяких витрат ні на лікування ні на відшкодування шкоди. ОСОБА_9 переніс дві операції.
Цивільний позов підтримав у повному обсязі та просив суд суворо покарати обвинуваченого.
Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора, захисника, потерпілого, представника потерпілого, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_7 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахування викладеного, аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого являється заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває, має на утриманні дитину 2002 року народження.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його поведінку у судовому засіданні, ставлення до вчиненого, а тому суд вважає, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначене ОСОБА_7 з випробуванням буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

При вирішенні питання, щодо заявленого цивільного позову потерпілим ОСОБА_6 на суму 132 190 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (лікування, матеріальний збитки внаслідок пошкодження автомобіля), 25 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, 5000 грн. оплата юридичної допомоги, суд приймає до уваги положення постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», а саме відповідно до п. 5 постанови пленуму слідує, що при розгляді цивільного позову у кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України, не підлягають розгляду в кримінальній справі також позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з пред`явленого обвинувачення.

Також, суд приймає до уваги постанову пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», а саме п. 9 з якого вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи викладене, цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 на суму 132 190 грн.. (лікування, матеріальний збитки внаслідок пошкодження автомобіля) у рахунок відшкодування матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню, в частині витрат на лікування у сумі 14 840 грн., оскільки судом враховані реально завдані збитки, які підтверджені відповідними доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов в частині відшкодування матеріальних збитків за пошкодження автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на суму 117 350 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним. Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією висловленою в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 в справі за № 6-2808цс15.

Крім того, процесуальні витрати на втрати по правовій допомозі підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються відповідними доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 на суму 25 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 15 000 грн., оскільки потерпілому ОСОБА_6 спричинені моральні та фізичні страждання, які позначили негативні зміни у житті останнього, а саме порушення нормальних життєвих зв`язків, додаткових зусиль на відновлення попереднього стану, в решті позовних вимог слід відмовити.

Заявлений цивільний позов КП «Вінницька транспортна компанія» підлягає повному задоволенню, оскільки підтверджується відповідними доказами та визнається обвинуваченим, доказів, щодо часткової сплати вказаного позову суду надано не було.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 132 190 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 15 000 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 процесуальні витрати за оплату наданої правової допомоги у розмірі 5 000 грн.
В решті позовних вимог потерпілого ОСОБА_10 відмовити.
Цивільний позов КП «Вінницька транспортна компанія» - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь КП «Вінницька транспортна компанія» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7 065, 76 грн.
Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави в сумі 2 515,32 грн.
Речові докази, а саме:
?автомобіль марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль «ВАЗ 21703», д.н.з. НОМЕР_2 , який передано на зберігання не території штраф майданчику, за адресою: м. Вінниця вул. Ботанічна 28 повернути власнику;
?автобус марки «ЛАЗ 695 НГ», д.н.з. НОМЕР_4 , ВІ, переданий на відповідальне зберіганні власнику залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Копію вироку учасники судового провадження можуть отримати у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Суддя: