Справа № 690/151/17
Провадження № 1-кп/690/45/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2017 року м.Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3 04 квітня 2017 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи в м.Ватутіне Черкаської області, з метою викрадення чужого майна, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, незаконно проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття вікна, проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно, вчинив крадіжку двохкомфорочної чавунної плити пічного опалення вартістю 240 грн., після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на вище вказану суму.
Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він дійсно 04 квітня 2017 року проник до будинковолодіння по АДРЕСА_2 , де викрав двохкомфорочну чавунну плиту. В скоєному щиро розкаюється, вибачається перед потерпілою та зобов`язується відшкодувати заподіяну шкоду.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Заслухавши думку прокурора та потерпілої, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілої, в частині заявленного цивільного позову, а також дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує такі пом`якшуючі покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині, надав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність, а також часткове відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 характеризується посередньо.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд приймає до уваги суспільну небезпеку, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки вважаючи, що саме ця міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою для його виправлення та перевиховання і попередження вчинення ним нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Речові докази у кримінальному провадженні (а.п.39): чавунна плита пічного опалення, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_7 передати потерпілій ОСОБА_5 .
Речові докази у кримінальному провадженні (а.с.85): слід низу взуття зафіксований в гіпсовому зліпку, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області по квитанції від 06.04.2017 року знищити.
Речові докази у кримінальному провадженні (а.с.85): пара взуття - черевики, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області по квитанції від 06.04.2017 року передати обвинуваченому ОСОБА_3 .
Вирішуючи питання цивільного позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, при наявності її вини.
Відповідно до вимог ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Враховуючи те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_5 доведена повністю, він повинен відшкодувати їй завдану матеріальну та моральну шкоду.
В зв`язку з цим суд вважає за можливе задовольнити повністю змінений цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
При визначенні грошового відшкодування моральної шкоди, у відповідності до вимог ст.23 ЦК України суд враховує глибину душевних страждань потерпілої, ступінь вини обвинуваченого, його матеріальне становище, а також виходить з вимог розумності та справедливості.
А також суд вважає за необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 понесені нею витрати по оплаті правової допомоги при підготовці цивільного позову.
Зі змісту ч.2 ст. 124 КПК України, вбачається, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому з обвинуваченого слід стягнути в дохід держави витрати за проведення судової трасологічної експертизи в розмірі 880 грн. 40 коп..
Керуючись ст.349, 369-371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного йому судом покарання, якщо він на протязі двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, періодично з`являтися до органу з питань пробації для реєстрації та повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Підстав для обрання засудженому ОСОБА_3 міри запобіжного заходу немає.
Речові докази у кримінальному провадженні (а.п.39): чавунна плита пічного опалення, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_7 передати потерпілій ОСОБА_5 .
Речові докази у кримінальному провадженні (а.с.85): слід низу взуття зафіксований в гіпсовому зліпку, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області по квитанції від 06.04.2017 року знищити.
Речові докази у кримінальному провадженні (а.с.85): пара взуття - черевики, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області по квитанції від 06.04.2017 року передати засудженому ОСОБА_3 .
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ватутіне Черкаської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду завдану злочином в розмірі 2000 грн. 00 коп. та понесені нею судові витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 390 грн. 00 коп.. а всього 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) грн. 00 коп..
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку невідкладно вручається прокурору та засудженому.

Головуючий ОСОБА_1