Справа № 278/647/16-к
В И Р О К
Іменем України
15 березня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Конишівка Курської області Російської Федерації, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
11.12.2003 Житомирським районним судом за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
27.06.2012 Житомирським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 19.10.2015 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області умовно достроково звільнено з місць позбавлення волі з невідбутою частиною покарання 6 місяців 27 днів,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
4 лютого 2016 року близько 20 години ОСОБА_4 , перебуваючи на території пилорами, що по АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізовуючи свій умисел, в цей час та місці ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу повторно викрав бензопилу марки "Stihl" вартістю 4070 грн., яка належала ОСОБА_5 , з якою зник з місця події.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Враховуючи, що обвинувачений відмовився давати показання, суд обмежився дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена, і кваліфікує його діяння за ч. 2 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, є умисним корисливим злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, за що двічі відбував покарання у виді позбавлення волі, неодружений, офіційно непрацюючий, за попереднім місцем проживання характеризується негативно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують йому покарання, судом не встановлено.
Беручи до уваги викладене, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_4 будучі двічі судимим за вчинення корисливих злочинів, за які відбував покарання у виді позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив і вчинив новий злочин під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, а тому призначає покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, суд бере до уваги наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, позиції потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має та на суворості покарання не наполягав, а тому призначає покарання на мінімальний строк, визначений санкцією статті. Враховуючи, що обвинувачений, будучи звільненим від відбування покарання умовно достроково, вчинив злочин під час невідбутої частини покарання, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднує невідбуту частину покарання, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 27 червня 2012 року.
Цивільний позов в провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речовий доказ підлягає залишенню в розпорядженні власника.
Приймаючи до уваги призначене покарання, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, офіційного працевлаштування, а також те, що він понад 6 місяців ухилявся від суду, через що було оголошено його розшук, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватись від відбування покарання, а також може вчинити інші корисливі злочини, а запобігти цим ризикам менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть, а тому до набрання вироку законної сили обирає обвинуваченому названий запобіжний захід.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 27 червня 2012 року, визначивши ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі.
Початком строку відбування покарання вважати день набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня взяття його під варту 15.03.2017 і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні експертизи.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ бензопилу марки "Stihl", залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору і направити потерпілому не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1