Справа № 640/5310/17
н/п 1-кс/640/2755/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 04.04.2017 року до ЧЧ Київського ВП надійшло повідомлення про те, що за адресою м. Харків. вул. Шевченко, 111-А експертом НДЕКЦ було виявлено автомобіль "КІА" д.н.з. НОМЕР_1 в якому замінений ідентифікаційний номер кузову транспортного засобу.
Згідно висновку експертного дослідження №21/6341/21Д від 04.04.2017 номер кузова НОМЕР_2 легкового автомобіля «КІА SORENTO», д.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія № НОМЕР_3 , серія бланка НОМЕР_4 , належить ОСОБА_5 змінений шляхом переварювання частини номерної панелі.
Оскільки автомобіль «КІА SORENTO», д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія № НОМЕР_3 , серія бланка НОМЕР_4 ), свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія № НОМЕР_3 , серія бланка НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , на вказаний транспортний засіб зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, та у зв`язку з тим, що номер кузова НОМЕР_2 автомобілю ««КІА SORENTO», д.н. НОМЕР_1 , змінений шляхом переварювання частини номерної панелі та відповідно до ст. 290 КК України, транспортний засіб автомобіль являється предметом злочину, тобто вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у п.3 ч.2 ст.167 КПК України, 04.04.2017, слідчим СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 в присутності понятих, був проведений огляд за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-а, в ході якого вилучено: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , серія бланка НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , автомобіль «КІА SORENTO», д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який поставлений на спец майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси».
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , серія бланка НОМЕР_4 на вищевказаний автомобіль зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 .
Опитаний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснив, що придбав вказаний транспортний засіб по довіреності 25.02.2017. Вказаний автомобіль був після ДТП. А 04.04.2017 останній приїхав за адресою: АДРЕСА_2 , щоб продати вказаний автомобіль.
ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та використовує мобільний телефон: НОМЕР_5 .
Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майно.
Вищеописані речі та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1, п. 3 ч.2 ст.167 КПК України.
Слідчий посилаючись на ч.ч. 1,2,3 ст. 170, ч. 1 ст. 98, ч. 5 ст. 171 КПК України вказав, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження, володіння та користування на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та має бути використаним для забезпечення цивільного позову законного власника вказаного транспортного засобу. Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий також вказав, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертиз, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучені: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , серія бланка НОМЕР_4 на ОСОБА_5 , автомобіль «КІА SORENTO», д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучене 04.04.2017 в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-а у період часу з 14:40 до 16-00 години.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Власник автомобіля ОСОБА_5 , його користувач ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_4 , про день та час розгляду клопотання слідчого повідомлялись своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явились.
Згідно Рапорту слідчого Київського ВП ГУ НП в Х/о ОСОБА_3 від 07.04.2017 слідчим 06.04.2017 здійснювався вихід за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виклику на 07.04.2017 ОСОБА_5 , однак двері квартири ніхто не відкрив. Засоби зв`язку відсутні. Слідчим також 06.04.2017 викликався для участі у судовому розгляді ОСОБА_6 по телефону НОМЕР_5 , на що останній повідомив, що з`явиться якщо зможе. 07.04.2017 ОСОБА_6 повідомив, що перебуває за межами м. Харкова та з`явитись не зможе.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля, його користувача та прокурора.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 04.04.2017, автомобіль та свідоцтво підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобілю «КІА SORENTO», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , відчуження, продаж та керування зазначеним автомобілем до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль «КІА SORENTO», д.н. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , серія бланка НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання автомобіля «КІА SORENTO», д.н. НОМЕР_1 визначити спеціальний майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси», за адресою: м. Харків, вул.. Пушкінська, 107.
Місце зберігання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 визначити Київський ВП ГУ НП в Харківській області згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1