Справа № 128/4447/15-к
Провадження №11-кп/772/157/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «16» лютого 2016 року у закритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001329 від 05.09.2015 року відносно
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки м. Вінниці, українки, громадянки
України, проживаючої:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 302 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
захисника-адвоката: ОСОБА_8
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від «26» жовтня 2016 року,-
В с т а н о в и в :
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26 жовтня 2016 року задоволено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001323 від 05.09.2015 року відносно ОСОБА_6 .
Застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом нагляду.
Згідно ухвали суду, ОСОБА_6 , протягом 2015 року, точної дати та часу органом розслідування встановити не виявилось можливим, діючи умисно, з корисливого мотиву, спрямованого на заняття звідництвом для розпусти, познайомилась із ОСОБА_10 ,, який представився ОСОБА_11 , в ході знайомства останній запропонував зустрітися та відпочити в сауні, а саме для надання йому та його знайомому сексуальних послуг.
04 вересня 2015 року, до ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_10 , і запропонував зустрітися 08 вересня 2015 року, для надання сексуальних послуг йому та його товаришу, разом з іншою жінкою. На виконання вказаної домовленості, ОСОБА_6 запропонувала своїй знайомій ОСОБА_12 , надати послуги сексуального характеру за винагороду.
08 вересня 2015 року, біля 15 год. 30 хв., ОСОБА_6 разом із ОСОБА_12 приїхали на автомобілі служби таксі до готельного комплексу «Зачароване озеро», який розташований в смт. Стрижавка Вінницького району, по Київському шосе, де домовились про зустріч із чоловіками для надання сексуальних послуг за грошову винагороду. 08 вересня 2015 року зустрівшись із ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , отримала грошову винагороду, за надання сексуальних послуг в загальній сумі 1100 гривень, купюрами номіналом по 100 гривень, за звідництво останніх, 500 гривень ОСОБА_6 , 500 грн. віддала ОСОБА_12 , за надання нею послуг сексуального характеру ОСОБА_13 , отримавши 100 гривень, звідництво останніх, 500 гривень ОСОБА_6 залишила собі за надання послуг сексуального характеру ОСОБА_10 . Після отримання грошових коштів ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , надали послуги сексуального характеру ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , в приміщенні сауни готельного комплексу «Зачароване озеро», відповідно до попередньої домовленості. Після надання сексуальних послуг за винагороду та звідництво для розпусти у ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , працівниками міліції при огляді вилучено грошові кошти в сумі 1100 гривень, якими розрахувався ОСОБА_10 .
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій просить ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 змінити та абзац другий резолютивної частини ухвали викласти в такій редакції: «Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом». В решті ухвалу залишити без змін. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення застосовано захід медичного характеру, який не передбачено КПК України.
Від ОСОБА_6 , як особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру надійшла заява, в порядку статті 403 КПК України, в якій вона відмовляється від поданої в її інтересах захисником-адвокатом ОСОБА_8 апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора, про закриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , та задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 підлягає закриттю, а апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.
Суд Апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Прокурором кваліфікація дій ОСОБА_6 та доведеність її вини у вчиненні діяння передбаченого ч.2 ст. 302 КК України не оспорюється, разом з тим ухвала суду щодо ОСОБА_6 є незаконною та підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 161 від 05.11.2015 року, - в період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_6 страждала на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдальної форми, і не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдальної форми, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду. ( а.с. 81-84).
Скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.302 КК України , в стані неосудності, доведене дослідженими судом першої інстанції доказами, які наведені в ухвалі, та в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України підстав для перегляду апеляційним судом ухвали в цій частині немає.
Згідно з п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування №7 від 03.06.2005 року ухвала (постанова) у справі про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам кримінально-процесуального закону і крім вирішення питань, передбачених ст.420 КПК, містити в собі посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті
Судом першої інстанції при розгляді клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 встановлено достатньо доказів для визнання винуватості ОСОБА_6 у вчиненні діяння передбаченого ч.2 ст. 302 КК України та прийняття рішення про застосування відносно неї примусових заходів медичного характеру.
Разом з тим слід зазначити, що відповідно до статті 94 КК України передбачено вичерпний перелік примусових медичного характеру, а саме:
1)надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;
2)госпіталізація до психіатричного закладу з звичайним наглядом;
3)госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом;
4)госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В порушення вищезазначених вимог КК України. Судом при винесенні рішення здійснено неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, а саме в резолютивній частині ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, а саме госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом нагляду, тобто судом першої інстанції прийнято рішення про застосування заходу медичного характеру, який не передбачено КПК України.
Тому суд вважає, що ухвала Вінницького районного суду від 26.10.2016 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального права та підлягає зміні через неправильне застосування норм матеріального права, а саме неправильне тлумачення судом закону, яке суперечить його точному змісту.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 403, 404, 405, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
У х в а л и в:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 , - закрити.
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , - задовольнити.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , - змінити.
Абзац другий резолютивної частини ухвали викласти в такій редакції: «Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом» В решті ухвалу залишити без змін.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подання протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: