Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

22 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 на ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 листопада 2016 року клопотання виконуючого обов`язки керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 про заміну засудженому ОСОБА_7 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, залишено без розгляду.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, перший заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 листопада 2016 року скасувати та призначити новий розгляд клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 10 про зміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_7 .
В обґрунтування вимог скарги прокурор посилається на те, що вказана ухвала є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.
Зокрема, проаналізувавши положення ч. 1 ст. 539 КПК України та ст. 26 КВК України, прокурор зазначає про те, що надані законодавством додаткові повноваження кримінально-виконавчій інспекції, не позбавили прокурора права подавати до суду клопотання (подання) для вирішення питань, які виникають під час та після виконання вироків.
Також, пославшись на невідповідність оскаржуваної ухвали вимогам ч. 1 ст. 372 КПК України щодо її змісту, прокурор звертає увагу на те, що суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_8 ухвалив рішення, яке не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме про залишення без розгляду клопотання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_7 , при цьому зазначивши, що дана ухвала оскарженню не підлягає.
Крім того, вищевказане клопотання було розглянуто без участі прокурора, оскільки Київську місцеву прокуратуру № 10 не було сповіщено про час і місце розгляду клопотання, та без застосування технічних засобів фіксування судового засідання.
На думку прокурора, ухвалене суддею рішення призводить до уникнення від відповідальності осіб, засуджених Шевченківським районним судом м. Києва до покарання у виді штрафу за вчинення кримінального правопорушення, що тягне за собою вчинення такими особами нових злочинів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 та просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора; колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, незважаючи на посилання в ухвалі судді на те, що вона оскарженню не підлягає, колегія суддів вважає, що воно не може служити перешкодою для розгляду апеляційної скарги першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10, оскільки відповідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, в тому числі ухвали постановлені за наслідками розгляду клопотання (подання) щодо вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, відповідно до положень ч. 6 ст. 539 КПК України.
Більш того, право на апеляційне оскарження ухвали судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 листопада 2016 року гарантовано Конституцією України, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 якої однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
По-друге, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі прокурора, жодна з норм КПК або КВК України, на яку суддя послався в оскаржуваній ухвалі не передбачає прийняття такого судового рішення, як залишення клопотання без розгляду.
По-третє, мотиви прийнятого суддею рішення також не можуть бути визнані обґрунтованими, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження за клопотанням в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 10, останній звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, в якому просив замінити засудженому ОСОБА_7 несплачену суму штрафу в розмірі 510 гривень, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 21.05.2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на покарання у вигляді 30 годин громадських робіт.
Приймаючи рішення про залишення без розгляду зазначеного клопотання суддя Шевченківського районного суду міста Києва мотивував його тим, що, відповідно до ст. 26 КВК України, суб`єктом подання клопотання до суду про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, є кримінально-виконавча інспекція, а не прокуратура.
Крім того, як зазначено в ухвалі суду, в матеріалах клопотання відсутні відомості кримінально-виконавчої інспекції, які б підтверджували факт несплати штрафу ОСОБА_7 .
Дійсно, як передбачено ч. 3 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що такий висновок судді є однобічним та не в повній мірі відповідає вимогам КПК України, оскільки саме цим Кодексом регулюється порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, в тому числі питання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України (заміна несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських або виправних робіт).
Як прямо передбачено ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарання, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Отже, вказаною нормою прямо визначено, що прокурор, як сторона кримінального провадження, має безумовне право на звернення до суду з клопотанням (поданням) з приводу будь-яких питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Аналіз положень ч. 1 ст. 539 КПК України та ч. 3 ст. 26 КВК України та їх співвідношення між собою, не дає підстав для висновку про те, що положеннями ч. 3 ст. 26 КВК України визначено виключне право лише кримінально-виконавчої інспекції звертатись до суду з поданням про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських або виправних робіт та що зазначена норма будь-яким чином обмежує права прокурора, якими він наділений відповідно до вимог ч. 1 ст. 539 КПК України.
У зв`язку з цим, колегія суддів визнає безпідставним висновок судді про те, що ст. 539 КПК України є загальною нормою по відношенню до ст. 26 КВК України, яку суддя визнав спеціальною нормою, яка підлягає застосуванню в даному випадку, оскільки, на думку судді, саме вона визначає суб`єкта, який має право звернутись до суду з клопотанням про заміну ОСОБА_7 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, як це передбачено ст. 412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили, чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Приймаючи до уваги, що за наслідками розгляду клопотання суддя прийняв рішення, яке не передбачене законом та фактично не розглядав його в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, з викликом сторін та фіксацією судового засідання за допомогою технічних засобів, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 листопада 2016 року про залишення без розгляду клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 10 про заміну засудженому ОСОБА_7 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону
З огляду на це, а також приймаючи до уваги положення ст. 415 КПК України про те, що суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду та призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені пунктами 2-7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду прийняти рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувати ухвалу судді та призначити новий розгляд клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 10 у суді першої інстанції, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318 380 цього Кодексу, з урахуванням положень розділу VIII цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419, КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 листопада 2016 року, якою клопотання виконуючого обов`язки керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 про заміну засудженому ОСОБА_7 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт залишено без розгляду скасувати та призначити новий розгляд зазначеного клопотання у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/638/2017

Категорія: ч. 1 ст.190 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1