гСправа № 187/578/15-к Провадження №1-кп/0187/67/17
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" квітня 2017 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000002 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Дніпропетровськ; громадянка України, освіта вища; пенсіонер; одружена; останнє місце реєстрації АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , АРК; паспорт серія НОМЕР_1 виданий 21.09.1998; раніше не судима;

за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених частиною 1 статті 366, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 191 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

01.07.2013 року між ПФ "Елін" в особі директора ОСОБА_5 та Відділом освіти Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в особі начальника ОСОБА_6 , укладено договір № 10, відповідно якого, ПФ "Елін" зобов`язувалось виконати Реконструкцію частини школи під навчальний комплекс в с. Першотравенка Магдалинівського району Дніпропетровської області відповідно до проектно-кошторисної документації, яка є не від`ємною частиною договору, відповідно затвердженої кошторисної документації на 2013 рік, на загальну суму 550000 гривень.

У вересні 2013 року ОСОБА_5 складено та підписано Акти виконаних робіт ф.КБ2-в № 1 на суму 251640 гривень 24 копійки, № 2 на суму 56 997 гривень 12 копійок, в жовтні 2013 року на суму 35 000 гривень та грудні 2013 року на суму 28 262 гривень 16 копійок, які здав Підрядник в особі директора ПФ "Елін" ОСОБА_5 та прийняв Замовник в особі директора начальника відділу освіти ОСОБА_6 .

На підставі вказаних актів Відділом освіти Магдалинівської РДА до Управління державної казначейської служби надано платіжні доручення для оплати робіт, проте у зв`язку із першочерговою проплатою захищених видатків бюджету УДКС зареєстровано казначейські зобов`язання.

Проведеною позаплановою ревізією 17.03.2014 року встановлено, що у Акті ф.КБ2-в №1 за вересень 2013 року складеному на суму 251640 гривень 24 копійки було зайво включно матеріали та об`єми виконаних робіт на суму 28079 гривень, у Акті ф.КБ2-в за вересень 2013 року № 2 складеному на суму 56997 гривень 12 копійок було зайво включно матеріали та об`єми виконаних робіт на суму 10169 гривень, у Акті ф.КБ2-в за жовтень 2013 року складеному на суму 35 000 гривень було зайво включно матеріали та об`єми виконаних робіт на суму 3260 гривень, у Акті ф.КБ2-в за грудень 2013 року складеному на суму 28 262 гривень 16 копійок було зайво включно матеріали та об`єми виконаних робіт на суму 4 325 гривень.

Крім цього встановлено, що 30.09.2013 року свідоцтво платника податку на додану вартість ПФ "Елін" було скасовано на підставі п.в. п. 184.1 ст. 184 Податкового Кодексу України та таким чином, ПФ "Елін" втратило право на нарахування податку на додану вартість, але до Актів ф.КБ2-в було включено податок на додану вартість, на загальну суму 20042 гривень.

Таким чином, загалом безпідставно включено до актів виконаних робіт витрати на суму 66076 гривень.

Відповідно до статуту єдиним засновником та директором приватної фірми є ОСОБА_5 , яка здійснює організаційно-розпорядчі та фінансово-господарські повноваження, зокрема щодо представлення інтересів фірми без довіреності у всіх органах державної влади, установах, підприємствах і організаціях, в тому числі і за кордоном, укладанні договорів в об`ємі предмету діяльності фірми, організації обліку та звітності, виданні наказів, розпоряджень, вказівок, які мають відношення до діяльності фірми, укладанні трудових договорів, контрактів з робітниками фірми, відкритті розрахункових та інших рахунків, управлінні та контролю за фінансово-господарською діяльністю фірми в рамках компетенції, проведенню соціальних заходів, звільненню з роботи працівників фірми відповідно трудового законодавства України.

Таким чином, ОСОБА_5 , у 2013 році, будучи службовою особою ПФ "Елін", на яку покладено організаційно-розпорядчі та фінансово-господарські повноваження, з метою заволодіння бюджетними коштами, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційних документів - Актів виконаних робіт ф.КБ2-в при проведенні реконструкції школи під навчальний комплекс в с.Першотравенка, намагалась привласнити грошові кошти, які було виділено з обласного бюджету для проведення вказаної реконструкції на загальну суму 66076 гривень, але свій злочинний умисел не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, в зв`язку із першочерговою проплатою УДКС захищених видатків бюджету.

Допитана в судовому засіданні Ясинська свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, фактичні обставини справи не оспорювала. Просила застосувати до неї положення Закону України "Про амністію у 2014 році".

Судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

На підставі ст. 349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 337 та ст. 349 ч. 3 КПК України суд дослідив обвинувальний акт та дійшов до переконання, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 191 КК України знайшла своє підтвердження з урахуванням доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів, які не досліджувались в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України.

Таким чином, враховуючи межі висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає встановленим, що Ясинська, своїми діями, які виразилися у складенні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та в замаху на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від її волі, тобто вчинила злочини передбачені ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 191 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , враховуючи дані її особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що вона за останнім місцем реєстрації місця проживання характеризується позитивно, одружена, пенсіонер, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судима, шкода за злочином відсутня, при цьому вчинила злочини, які в силу ст. 12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості, проте засвідчила свою вину, що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання в межах пред`явленого обвинувачення, судом не встановлено.

З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудної до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують її покарання, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 Кримінального кодексу України, його мети, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинені злочини з урахуванням вимог ст. 70 КК України, остаточно у виді обмеження волі та обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати керівні посади в підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік 6 місяців. Підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні.

Між тим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Судом встановлено, що на день набрання чинності Закону України "Про амністію у 2014 році" ОСОБА_5 досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та на дату постановлення вироку має повних 66 років, що за положеннями ст. 1 п. "ґ" Закону України "Про амністію у 2014 році" є підставою для звільнення від відбування вказаного покарання (основного й додаткового) засудженими за злочини невеликої та середньої тяжкості. При цьому захисник обвинуваченої, яку підтримала остання, наполягали на застосуванні амністії, що відповідає положенням ст. 9 ч.8 Закону України "Про амністію у 2014 році".

Цивільний позов по справі не заявлений. Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 349, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбаченого частиною 1 статті 366, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 191 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання:

- за частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн., з позбавленням права обіймати керівні посади в підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 (один) рік;

- за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 191 Кримінального кодексу України у виді 1 (одного) року обмеження волі, з позбавленням права обіймати керівні посади в підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, з позбавленням права обіймати керівні посади в підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

В силу пункту "ґ" статті 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом основного та додаткового покарання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1