В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 534/1422/15-к
Провадження № 1-кп/534/30/17
27 липня 2017 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
захисників обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 03.01.2015р. за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого на «Полтавському ГОК» на посаді водія, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.162 КК України,
В С Т А Н О В И В:
03 січня 2015 року приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_10 , прибув до загального коридору п`ятого поверху будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де під час сварки з потерпілим ОСОБА_5 , яка виникла між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар пальцями лівої руки, стиснутими в кулак, в область правого ока потерпілого ОСОБА_5 , після чого продовжив наносити чисельні удари пальцями лівої руки, стиснутими в кулак, та ногами по голові, шиї, тулубу та верхніх кінцівках потерпілого, заподіявши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синцями і саднами на голові, шиї, тулубі і верхніх кінцівках, крововиливами в білкові оболонки обох очей, які утворилися від неодноразової дії тупих предметів з обмеженою поверхнею контактування, можливо в результаті ударів руками, стиснутими в кулак, ногами, у вказаний період часу, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 зазначив, що свою вину у вчиненні злочину за вказаних в обвинувальному акті обставин не визнає повністю. Показав, що 03 січня 2015 року приблизно о 01 годині 00 хвилин у загальному коридорі п`ятого поверху будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у нього з потерпілим ОСОБА_5 відбулася сварка, яка виникла між ними на ґрунті того, що останній порушував громадський порядок включаючи в своїй квартирі гучну музику в нічний час і не реагував на прохання зменшити звук музики і фактично не давав можливості сусідам спати вночі. Під час сварки знаходився батько обвинуваченого. Біля ліфтів під час конфлікту обвинувачений поштовхався з потерпілим, потім останній побіг до своєї квартири, а вони з батьком мали намір повернутись додому вважаючи конфлікт вичерпаним, однак потерпілий повернувся з своєї квартири з ножом і напав на обвинуваченого, він намагався уникнути ударів потерпілого, але останньому вдалося поранити йому руку. Лише після цього обвинувачений наніс потерпілому декілька ударів кулаком в область голови та тулуба, щоб припинити його протиправні дії. Після цього обвинувачений з ножом повернувся до своєї квартири.
Потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що в ніч з 02.01.2015 на 03.01.2015 за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 він після вживання алкогольного пива слухав музику. Приблизно о 23 години 45 хвилин до нього прийшли сусіди з верхнього поверху обвинувачений з якоюсь жінкою і попросили зробити тихіше музику. Він зробив музику тихіше. Приблизно через 10-15 хвилин знову прийшов обвинувачений з чоловіком, ймовірно батько обвинуваченого. Обвинувачений відразу вдарив його в обличчя і пройшов до кімнати, де продовжував наносити йому удари. Від цих ударів він впав на підлогу, батько обвинуваченого придержував його, а ОСОБА_10 продовжував наносити йому удари. Обвинувачений з батьком пішли, і після їх уходу він виявив пропажу кухонного ножа, закривавленого рушника та мобільного телефону. Згодом його мобільний телефон в ту ж ніч знайшла біля ліфтів на загальному коридорі його дружина ОСОБА_6 . Під час цих подій в кімнаті було включений ноутбук по якому він спілкувався із своїм кумом ОСОБА_11 по скайпу і останній бачив, всі події, що відбувалися. Просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що вночі 03.01.2015р., коли було за північ, вона повертаючись додому від своїх батьків за місцем свого проживання біля ліфтів в загальному коридорі знайшла мобільний телефон свого чоловіка ОСОБА_5 . В квартирі АДРЕСА_3 , де вони проживають вона виявила свого чоловіка, обличчя якого було в крові, на стінах теж була кров. Було враження, що він не розуміє, що трапилось. Чоловік був в нетверезому стані. На її запитання він пояснив, що приходили сусіди зверху з приводу того, що він голосно слухав музику. В квартирі був порушений порядок: перевернута новорічна ялинка, перевернута колонка, розбита ваза, ноутбук лежав на полу. Виявила пропажу кухонного ножа та рушничка з ванної кімнати. Просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_12 (мати обвинуваченого) показала суду, що в ніч з 02.01.2015 на 03.01.2015 вона разом із сином прийшли до потерпілого ОСОБА_5 та прохали останнього зробити музику тихіше. ОСОБА_5 , який був у нетверезому стані, на прохання виключити музику почав її обзивати та відштовхувати від дверей його квартири. Згодом вже чоловік з сином знову пішли до ОСОБА_5 , щоб він вимкнув музику. Через незначний час чоловік з сином повернулись. У сина був розірваний срібний ланцюжок на шиї та футболка, на зап`ясті руки був глибокий поріз від ножа. Син сказав, що вони з сусідом бились біля ліфту і він захищався від потерпілого, який наніс йому удар ножом.
Свідок ОСОБА_13 (батько обвинуваченого) показав суду, що в ніч з 02.01.2015 на 03.01.2015, квартирі потерпілого гучно лунала музика, Він із сином спустилися на поверх, де проживає потерпілий. ОСОБА_5 курив біля ліфту та перебував у нетверезому стані. Зробили потерпілому зауваження з приводу гучної музики. Потерпілий провокував бійку і почав битися з його сином в ході якого порвав сину срібний ланцюжок та футболку. Він пригрозив потерпілому викликати міліцію і намагався їх розборонити, потерпілий забіг до своєї квартири і відразу вибіг з ножом. Він попередив сина, що потерпілий з ножом. Син наніс два удари потерпілому рукою в обличчя, лише після того як потерпілий вдарив його ножом. Всі ці події відбувались біля ліфту на поверсі, де проживає потерпілий, до квартири потерпілого вони не заходили.
Свідок ОСОБА_14 , працюючий директором ТОВ «Телерадіокомпанія «ГОК» показав суду, що між ТОВ «ТРК» ГОК та ОСОБА_5 19.03.2012 укладено договір №2916 на надання послуг доступу до локальної комп`ютерної мережі за адресою: АДРЕСА_2 . Активне обладнання цього абоненту не було підключено до даного комутатора в період часу з 20 годин 17 хвилин 02.01.2015 до 16 години 39 хвилин 03.02.2015, тому підключення до інтернет мережі не могло відбуватися. Підтвердив зміст відповіді на запит адвоката ОСОБА_8 (а.с.89).
Попри не визнання вини ОСОБА_10 його вина в скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст.125КК України підтверджується письмовими доказами:
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2015 з фото таблицями до нього, в ході якого свідок ОСОБА_15 відтворив обставини конфлікту між його сином ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_5 (т.1, а.с.91-94);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2015 з фото таблицями до нього, в ході якого ОСОБА_10 відтворив обставини подій, що відбулися між ним та потерпілим ОСОБА_5 (т.1, а.с.95-98);
- довідкою Комсомольської міської лікарні про звернення ОСОБА_5 до приймального відділення 03.01.2015 о 16 годині 40 хвилин, попередній діагноз: забій грудної клітини справа, ЗЧМТ, струс головного мозку (а.п.120);
- висновками експерта від 05.01.2015 №18 та від 02.04.2015 №359, згідно з якими у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми зі струсом головного мозку, синцями і саднами на голові, шиї, тулубі і верхніх кінцівках, крововиливами в білкові оболонки обох очей , які утворилися від неодноразової дії тупих предметів з обмеженою поверхнею контактування, можливо в результаті ударів руками, стиснутими в кулак, ногами, або іншими тупими предметами подібними за характеристикою, у вказаний період часу, про що свідчить їх характер, локалізація і дані медичної документації та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад (т.1, а.с.121, 137-138);
Суд не приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_11 щодо їх спілкування по « ОСОБА_16 », що працює виключно через мережу Інтернет в ніч з 02.01.2015 по 03.01.2015, оскільки вони повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_17 та письмовими доказами, зокрема відповіддю на запит адвоката ОСОБА_8 (а.с.89).
Свідок ОСОБА_11 (є кумом та двоюрідним братом потерпілого ОСОБА_5 ) у судовому засіданні не зміг пояснити хто саме наносив удари потерпілому під час спілкування по « ОСОБА_16 », посилаючись на те, що ці особи затуляли спинами огляд кімнати.
Суд не бере до уваги письмові докази, зокрема: протокол проведення слідчого експерименту від 14.03.2015 з участю свідка ОСОБА_11 , протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.03.2015, протокол проведення додаткового слідчого експерименту від 25.05.2015 з потерпілим ОСОБА_5 , протокол проведення додаткового слідчого експерименту від 25.05.2015 із свідком ОСОБА_11 , оскільки вони не узгоджуються з показами інших свідків та дослідженими письмовими доказами.
Суд визнає недопустимими доказами фототаблиці з фотознімками приміщення квартири потерпілого в кількості 8 штук на яких зафіксовано порушення порядку в квартирі ОСОБА_5 з мотивів відсутності відповідного протоколу огляду житла та врахуванням обставин встановлених під час судового засідання, згідно яких потерпілий знаходився в своїй квартирі в стані алкогольного сп`яніння.
Суд не приймає до уваги і критично ставиться до показань обвинуваченого, даних у судовому засіданні щодо не визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, оскільки така позиція обвинуваченого є способом захисту від пред`явленого обвинувачення за вчинене кримінальне правопорушення та викликана бажанням уникнути кримінальної відповідальності.
Показання обвинуваченого щодо віктимної поведінки потерпілого, що передувала скоєнню правопорушення ОСОБА_10 , знайшли лише часткове підтвердження в судовому засіданні, вчасності, що батьки обвинуваченого вживали заходи, щоб ОСОБА_5 припинив гучну музику в своїй квартирі в нічний час.
Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_18 , щодо негативної характеристики потерпілого ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_18 показала, що мала конфлікт з потерпілим ОСОБА_5 .
Суд не бере до уваги посилання сторони захисту щодо вчинення протиправних дій ОСОБА_10 в стані необхідної оборони, оскільки вони спростовуються висновками судово-медичних експертиз, інтенсивністю та характером нанесення тілесних ушкоджень, зокрема кількістю та локалізацією нанесених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Також судом враховано обстановку захисту час, місце, співвідношення сил винного та потерпілого, зокрема, останній перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився один на клітинковій сходинці загального коридору, в той час як обвинувачений ОСОБА_10 на місці скоєння кримінального правопорушення знаходився разом з батьком ОСОБА_15 в тверезому стані.

Також суд зазначає, що згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постановах від 22 січня 2015 року у справах № 5-27кс14 та № 5-35кс14, у тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Показання обвинуваченого ОСОБА_10 в цій частині суд розцінює, як обраний ним спосіб захисту, щоб зменшити відповідальність за свої протиправні дії проти потерпілого.
Посилання сторони захисту на наявність порушеного кримінального провадження №0000023, за заявою ОСОБА_10 про те, що 03.01.2015 приблизно о 00 годин 30 хвилин, невідома особа, знаходячись у коридорі будинку АДРЕСА_2 на 5-му поверсі нанесла йому тілесні ушкодження і наявність відповідних судово-медичних висновків про виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді шкіряної рани лівого передпліччя не можуть бути прийняті судом до уваги, в силу ч.1 ст.62 Конституції України.
За вищевикладених обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує:за ч.2 ст.125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

14 червня 2017 року прокурором було змінено обвинувальний акт в порядку ст.ст.337,338 КПК України, а саме будо виключено епізод, що полягав у проникненні обвинуваченим до квартири потерпілого ОСОБА_5 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.162 КК України.
Потерпілі не погодились із зміною обвинувачення і підтримали обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі викладеному в обвинувальному акті від 30.06.2015.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, яка сама по собі являється нормою прямої дії, та ч.ч.3, 4 ст.17 КПК України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, зокрема, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

За наведених вище обставин не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення передбаченого ч.2 ст.162 КК України,а тому обвинуваченого за даним епізодом кримінального провадження необхідно виправдати.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України судом не встановлено.
Потерпілим ОСОБА_5 по справі заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яку він обґрунтовує тим, що в результаті протиправних дій ОСОБА_10 виникли психотравматичні фактори, що негативно вплинули на його психологічне здоров`я, змінилося його нормальне життя, порушився сон, серед ночі він прокидається та не може заснути, вимушений значний час вночі заспокоюватися та вже тривалий час він не може повноцінно відпочити та відновити сили. Просив також стягнути з обвинуваченого на його користь заподіяну майнову шкоду в розмірі 5 580 грн., яку зазнав у наслідок незаконного проникнення обвинуваченого до свого житла та застосування насильства. Також просив стягнути з обвинуваченого 825 грн. 87 коп., які обґрунтовує витратами пов`язаними із придбанням ліків під час стаціонарного лікування в травматологічному відділення Комсомольської міської лікарні. Також просив стягнути з обвинуваченого витрати пов`язані з наданням йому правової допомоги в сумі 5 000 грн.
Обвинувачений позов потерпілого не визнав повністю, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.
Таким чином суд бере до уваги, що потерпілому ОСОБА_5 діями обвинуваченого нанесена моральна шкода, яка полягає у фізичному болі і стражданнях, які потерпілий отримав у зв`язку з пошкодженням здоров`я в результаті скоєння злочину відносного нього.
Суд оцінює і матеріальне положення обвинуваченого, який є здоровою працездатною особою, розумність заявленої потерпілим суми з урахуванням реальної можливості її виплати обвинуваченим і бере до уваги віктимну поведінку потерпілого, що передувала скоєнню правопорушення та вважає, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди є значно завищеним.
Розглядаючи питання про суму моральної шкоди, заявленої потерпілим ОСОБА_5 , суд бере до уваги, що злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості згідно ст.12 КК України.
Враховуючи викладене суд визначає потерпілому ОСОБА_5 розмір компенсації моральної шкоди у сумі 3 000 грн.
Також належить до задоволення вимога, щодо стягнення з обвинуваченого витрат на лікування потерпілого у сумі 825 грн. 87 коп., що підтверджується наданими суду квитанціями та фіскальними чеками на придбання медичних ліків та препаратів, пов`язаних з завданням потерпілому тілесних ушкоджень (т.1 а.с.111).
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При відмові у задоволенні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 5 580 грн. суд виходить з того, що за ч.2 ст.162 КК України обвинувачений належить виправданню, а вимоги потерпілого не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Також суд не вбачає підстав для відшкодування витрат у сумі 5 000 грн. на правову допомогу, оскільки, ані потерпілим, ані його представником не надано суду розрахункового (фіскального, касового тощо) чеку. Натомість наданий акт передачі коштів у сумі 5 000 грн. суд не бере до уваги, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства. Одночасно суд наголошує, що у розрахунку витрат на правову допомогу представник посилається на вимоги Закону України «Про розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», натомість представник потерпілого приймала участь у кримінальній справі та представляла інтереси свого довірителя не лише із заявленого ним цивільного позову.
Речові докази відсутні, витрат на залучення експерта не має.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, не одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується, як особа на яку скарг та нарікань не надходило, віктимну поведінку потерпілого, що передувала скоєнню правопорушення і приходить до переконання про можливість і необхідність призначення йому покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.284, 368, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.162 КК України за епізодом проникнення до квартири потерпілого, визнати не винуватим та виправдати в зв`язку з недоведеністю того, що було вчинене кримінальне правопорушення.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 180 годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_5 шкоду у вигляді витрат на лікування в сумі 825 грн. 87 коп. та моральну шкоду в сумі 3 000 грн.

У інший частині позовних вимог відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, потерпілим роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1