Справа № 635/3823/16-к
Провадження № 1-кп/635/528/2016

ВИРОК

Іменем України

14 серпня 2017 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому розгляді у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001264 від 02.04.2016 р., за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Успенка Тюменського району Тюменської області, РФ, громадянина України, з середньою освітою, який не судимий, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України;

за участю:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2016 року в період часу з 12.00 години по 18.30 годину ОСОБА_3 дізнався, що його знайома ОСОБА_5 на той момент не перебуває за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим у нього виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення її особистого майна. З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_3 , діючи повторно, з корисливих мотивів, направився до квартири АДРЕСА_3 , де підійшовши до вікна вказаної квартири, вставши на підвіконня, відчинив хвіртку вікна та через неї проник до квартири, звідки таємно викрав майно ОСОБА_5 , а саме: навушники «Моnster beats», вартістю 765 грн. та планшет марки , «ІСоncept» М 701В, вартістю 1200 грн.

Тобто, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів таємно викрав чуже майно, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експерти № 4377 від 19.04.2016р. на загальну суму 1965 грн., після чого розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, 27 лютого 2016 року ОСОБА_3 , діючи повторно, умисно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом обману, запропонував своєму знайомому неповнолітньому ОСОБА_6 відремонтувати мобільний телефон марки «Globex» НОМЕР_1 , яким той користувався, завідомо без наміру здійснювати ремонтні роботи. ОСОБА_6 , будучу введеним в оману, погодився на пропозицію ОСОБА_3 та передав йому вищевказаний мобільний телефон. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном, ОСОБА_3 18.03.2016р. направився в м. Люботин, де розпорядився вказаним мобільним телефоном на свій розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , ввівши в оману ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, заволодів мобільним телефоном, який належить батькові ОСОБА_6 , вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 4175 від 14.04.2016р., склала 504,80 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 3 березня 2016 року ОСОБА_3 , діючи повторно, умисно, керуючись корисним мотивом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом обману, запропонував своєму знайомому ОСОБА_8 відремонтувати мобільний телефон марки S-TELL М-470, яким той користувався, завідомо без наміру здійснювати ремонтні роботи. ОСОБА_8 , будучу введеним в оману, погодився на пропозицію ОСОБА_3 та передав йому вищевказаний мобільний телефон. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_3 18.03.2016 направився в м. Люботин, де розпорядився вказаним мобільним телефоном на свій розсуд.

Тобто, ОСОБА_3 , ввівши в оману ОСОБА_8 , діючи повторно, умисно з корисливих мотивів, заволодів мобільним телефоном, який належить матері ОСОБА_8 , вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 4175 від 14.04.2016 р., склала 100 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 17 березня 2016 року ОСОБА_3 запропонував своїй знайомій ОСОБА_10 встановити програмне забезпечення на її ноутбук «ASUS» Х54 НR, пояснивши, що для цього йому необхідно поїхати додому в м. Люботин з вказаним вище ноутбуком. ОСОБА_10 , будучи введеною в оману, погодилася на його пропозицію та передала ОСОБА_3 ноутбук із сумкою для нього. По приїзду в м. Люботин, після встановлення програмного забезпечення на вказаний ноутбук, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, шляхом обману та діючи повторно, умисно, керуючись корисним мотивом, з метою реалізації свого умислу, протиправно, перебеваючи в Центральному парку міста в нічний час, продав ноутбук разом із сумкою невстановленій в ході досудового розслідування особі, тобто розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи повторно, умисно з корисливих мотивів, заволодів ноутбуком «ASUS» Х54 НR, вартістю 4666,67 грн. та сумкою для нього, вартістю 197,08 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 згідно висновку товарознавчої експертизи № 4175 від 14.04.2016 р., матеріальну шкоду на загальну суму 4863,75 грн.

Крім того, в подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на збагачення за чужий рахунок шляхом обману, діючи умисно, повторно, 24 березня 2016 року повідомив ОСОБА_8 завідомо неправдиві відомості, що він через мережу Інтернет замовив дисплей на телефон марки S-TELL М-470, якого в нього вже в наявності не було та, що йому необхідні гроші щоб внести передоплату за замовлення. ОСОБА_8 , будучи повторно введеним в оману, 28.03.2016р. взяв у своєї матері ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 300 грн. та передав їх ОСОБА_3 , які останній звернув на власну користь.

Тобто, ОСОБА_3 , ввівши в оману неповнолітнього ОСОБА_8 , отримав від нього грошові кошти в сумі 300 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, в подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на збагачення за чужий рахунок, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, 28 березня 2016 року подзвонив ОСОБА_6 та повідомив останньому завідомо неправдиві відомості, що йому необхідні грошові кошти в сумі 400 грн., щоб відремонтувати мобільний телефон ОСОБА_6 марки «Globex» НОМЕР_1 , при цьому не маючи його вже у наявності. ОСОБА_6 , будучи повторно введеним в оману, 28.03.2016 р. взяв у свого батька ОСОБА_7 належні останньому грошові кошти в сумі 250 грн. та передав їх ОСОБА_3 , які останній звернув на власну користь.

Тобто, ОСОБА_3 , ввівши в оману неповнолітнього ОСОБА_6 , отримав від нього грошові кошти в сумі 250 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю, підтвердив в судовому засіданні встановлені судом обставини вчинення злочинів та розповів про обставини вчинених кримінальних правопорушень відповідно до пред`явленого обвинувачення.

У вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_3 щиро розкаявся та зазначив, що зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження відповідають дійсності, він не має заперечень щодо повноти пред`явленого йому обвинувачення та кваліфікації його дій, а тому вважає недоцільним дослідження доказів, стосовно фактичних обставин справи, які він не оспорює. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд переконався, що відсутні сумніви в добровільності й істинності позицій обвинуваченого ОСОБА_3 , тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, оскільки він не оспорює встановлені обставини, судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 та документів, які характеризують його особистість.

Суд вислухавши пояснення обвинуваченого, проаналізувавши фактичні обставини кримінальних правопорушень і оцінивши зібрані докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що зазначені злочини мали місце і скоїв їх ОСОБА_3 .

За епізодом від 15.02.2016р. дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

За епізодами від 27.02.2016р., 03.03.2016р., 17.03.2016р., 24.03.2016р., 28.03.2016р. дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в обсязі підозри суд вважає доведеною.

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності зі ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, конкретні обставини кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, не працює, має родину, постійне місце проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

За сукупністю обставин скоєних злочинів, їх ступені тяжкості, даних про особу обвинуваченого суд приходить до висновку, що виправлення й перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за його поведінкою постійного й обов`язкового контролю. Відповідно до вищевикладених обставин суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_3 вимоги ст.ст. 75-76 КК України.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.03.2016 р. ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень. Штраф оплачений 19 квітня 2016 року, про що є квитанція.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.03.2016 р. засуджений за діяння, вчинені 24.07.2015 р. і після винесення даного вироку було встановлено, що ОСОБА_3 винний ще в інших злочинах, вчинених ним до винесення попереднього вироку, тому відносно ОСОБА_3 необхідно було застосувати правила, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, тобто призначити покарання за сукупністю злочинів. Проте, оскільки, ОСОБА_3 відбув покарання, призначене Київським районним судом м. Харкова від 29.03.2016 р., оплатив 19 квітня 2016 року штраф у сумі 850 гривень, про що є квитанція № 14, то суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ч. 4 ст. 70 КК України не має.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 4175 від 14.04.2016 р. у розмірі 176 гривень 20 копійок, № 4377 від 19.04.2016 р. у розмірі 176 гривень 20 копійок відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.ст. 75-76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного призначеного покарання з іспитовим строком на три роки, поклавши на нього обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Globex» НОМЕР_1 , який переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 , навушники «Моnster beats», планшет марки «ІСоncept» М 701В, які передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 - повернути власникам.

Судові витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 4175 від 14.04.2016 р. у розмірі 176 гривень 20 копійок, № 4377 від 19.04.2016 р. у розмірі 176 гривень 20 копійок, а всього у розмірі 352 гривні 40 копійок стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1