печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання т.в.о. начальника відділення слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001621 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
т.в.о. начальника відділення слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, вилученого 07.04.2017 р. в ході огляду місця скоєння злочину, а саме ділянки місцевості та проїжджої частини за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/1, та в салоні автомобіля Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 , посилаючись на наступне.
Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001621 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.04.2017 приблизно о 05 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні ресторану «Чайхана Базар», по бул. Лесі Українки, 27/1, в м. Києві разом невстановленими слідством особами спровокував конфлікт та бійку з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, в яку з метою припинення конфлікту втрутився охоронець ресторану ОСОБА_6 , але ОСОБА_5 грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моральності та поведінки в суспільстві, усвідомлюючи наявність в закладі інших відвідувачів та обслуговуючого персоналу, свідомо передбачаючи негативні та протиправні наслідки своїх дій, умисно наніс декілька ударів кулаком в область голови ОСОБА_6 та діставши із наплічної сумки спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень предмет травматичний револьвер з якого здійснив три постріли в напрямку ОСОБА_6 , заподіявши останньому вогнепального поранення в область грудної клітки.
07.04.2017 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В ході огляду місця скоєння злочину, а саме ділянки місцевості та проїжджої частини за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/1, та в салоні автомобіля Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено та вилучено:
1) револьвер «РНР УОС» калібр 9 мм. НОМЕР_2 з трьома патронами, які споряджені кулями та три відстріляні гільзи;
2) дозвіл № НОМЕР_3 виданий 03.06.2016 УПД ГУ НП у Вінницькій області, на право зберігання, носіння спецзасобу револьвер «РНР УОС» калібр 9 мм. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ;
3) Витяг з Єдиного реєстру довіреностей № 33346023, олікова картка № 115395325 від 29.03.2017, довіреність на бланку НМА 082259 від 02.03.2017, довіреність на бланку НВО 165749 від 27.03.2017, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
Орган досудового розслідування вказує, що вилучені речі та документи є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в зв`язку з чим, просить задовольнити клопотання.
Будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився власник майна, що в розумінні ч. 1 ст. 172 КПК України не є перешкодою розгляду клопотання.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001621 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В ході огляду місця скоєння злочину, а саме ділянки місцевості та проїжджої частини за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/1, та в салоні автомобіля Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено та вилучено:
1) револьвер «РНР УОС» калібр 9 мм. НОМЕР_2 з трьома патронами, які споряджені кулями та три відстріляні гільзи;
2) дозвіл № НОМЕР_3 виданий 03.06.2016 УПД ГУ НП у Вінницькій області, на право зберігання, носіння спецзасобу револьвер «РНР УОС» калібр 9 мм. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ;
3) Витяг з Єдиного реєстру довіреностей № 33346023, олікова картка № 115395325 від 29.03.2017, довіреність на бланку НМА 082259 від 02.03.2017, довіреність на бланку НВО 165749 від 27.03.2017, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.
Арешт майна з підстав, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та було набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. При цьому, хоча на даній стадії кримінального провадження закон не вимагає, щоб докази були повними та достатніми, проте вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в тому, що дані докази мають дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину, а, по-друге, впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
При вирішення питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що органом досудового розслідування в судовому засіданні та матеріалами клопотання в сукупності доведено, що вилучені 07.04.2017 р. в ході огляду місця скоєння злочину, а сам, ділянки місцевості та проїжджої частини за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/1, та в салоні автомобіля Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 , речі та документи містять в собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; постановою слідчого СВ Печерського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_7 від 07.04.2017 р. їх визнано речовими доказами, і те, що незастосування накладення арешту може призвести до зникнення, втрати, пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 107, 167, 170, 172,173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
клопотання т.в.о. начальника відділення слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001621 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на вилучене 07.04.2017 р. в ході огляду місця скоєння злочину, а саме, ділянки місцевості та проїжджої частини за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/1, та в салоні автомобіля Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 , майно:
1) револьвер «РНР УОС» калібр 9 мм. НОМЕР_2 з трьома патронами, які споряджені кулями та три відстріляні гільзи, що належить ОСОБА_5 .
2) дозвіл № НОМЕР_3 виданий 03.06.2016 УПД ГУ НП у Вінницькій області, на право зберігання, носіння спецзасобу револьвер «РНР УОС» калібр 9 мм. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ;
3) Витяг з Єдиного реєстру довіреностей № 33346023, олікова картка № 115395325 від 29.03.2017, довіреність на бланку НМА 082259 від 02.03.2017, довіреність на бланку НВО 165749 від 27.03.2017, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.
Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1