08.05.2017 Єдиний унікальний № 371/247/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп /371/ 33 /17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000057, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Маслівка Миронівського району Київської області, українця, громадянина України, який не працює, не одружений, має професійно-технічну освіту, раніше судимий 25 листопада 2016 року Миронівським районним судом Київської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 03 лютого 2017 року з метою особистого збагачення вирішив вчинити крадіжку телевізора та ТВ-тюнера, які він раніше бачив в одній із кімнат домоволодіння по АДРЕСА_2 , володільцем якого є ОСОБА_7 , у якому проживає потерпіла ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, знаходячись по АДРЕСА_2 , діючи повторно, будучи засудженим вироком Миронівського районного суду Київської області від 25 листопада 2016 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 70 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням із трирічним іспитовим строком, 03 лютого 2017 року о 13 годині 15 хвилин ОСОБА_4 пройшов на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке зі сторони городів не огороджене, розбивши ліктем правої руки скло вікна будинку, проник до нього через це вікно, де в одній із кімнат знаходилися бувші у вжитку телевізор сірого кольору марки «LG», моделі «RТ-21CA85VE», вартістю 2880 гривень, та ТВ-тюнер чорного кольору марки «Digital Satellite Receiver», моделі «4100 CL», вартістю 257 гривень 40 копійок, належні ОСОБА_6 . Пересвідчившись, що його дії залишаються не поміченими з боку сторонніх осіб, користуючись тим, що в будинку нікого не було, він помістив зазначені телевізор та ТВ-тюнер в картонну коробку, яку виявив у одній із кімнат будинку, після чого викрав їх винісши із території домоволодіння.

Викраденими речами обвинувачений розпорядився на власний розсуд, продавши громадянину ОСОБА_8 за 300 гривень, тим самим обернувши викрадене майно на власну користь.

Таким чином, своїми умисними, протиправними, винними діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3137 гривень 40 копійок, чим вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло потерпілої, вчинену повторно.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій та вартість викраденого майна, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та вивченням матеріалів, що характеризують особистість обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищенаведеного злочину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив, що в лютому 2017 року, точної дати не пам`ятає, в денний час, з метою отримання коштів на лікування, пройшов на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , у якому проживає потерпіла, де, шляхом розбиття скла вікна будинку, проник до нього через це вікно. В одній із кімнат знаходилися бувші у вжитку телевізор сірого кольору марки «LG», моделі «RТ-21CA85VE», та ТВ-тюнер чорного кольору марки «Digital Satellite Receiver», моделі «4100 CL», які, користуючись тим, що в будинку нікого не було він викрав, винісши їх із території домоволодіння та продав за 300 гривень.

Під час судового засідання обвинувачений визнав, що викрадені ним речі, а саме бувші у вжитку телевізор сірого кольору марки «LG», моделі «RТ-21CA85VE», коштує 2880 гривень та ТВ-тюнер чорного кольору марки «Digital Satellite Receiver», моделі «4100 CL», коштує 257 гривень 40 копійок.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що проживає разом із своїм батьком в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у якому знаходилися належні їй телевізор сірого кольору марки «LG», моделі «RТ-21CA85VE», та ТВ-тюнер чорного кольору марки «Digital Satellite Receiver», моделі «4100 CL». 03 лютого 2017 року, прийшовши до будинку, вона виявила зникнення цієї електричної техніки та розбите скло вікна будинку, після чого викликала поліцію, яка через деякий час повідомила їй, що крадіжку вчинив ОСОБА_4 .

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 03 лютого 2017 року о 13 годині 15 хвилин вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло потерпілої ОСОБА_6 , вчинену повторно, яким завдав потерпілій шкоду, в загальному розмірі 3137 гривень 40 копійок.

При розгляді даної справи судом було детально вивчено та проаналізовано докази, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема:
Згідно з копією вироку Миронівського районного суду Київської області від 25 листопада 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 засуджений за вчинення у вересні 2016 року злочинів, передбачених частинами 1 та 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі строком на три роки, та на підставі ст. 70 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із трирічним іспитовим строком. Вирок набрав законної сили 27 грудня 2016 року (а.с. 60-63).

Відповідно до довідки Миронівського РВП Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 08 лютого 2017 року № 25/201 ОСОБА_4 перебуває на обліку як особа засуджена вироком Миронівського районного суду Київської області від 25 листопада 2016 року за вчинення злочинів, передбачених частинами 1 та 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі строком на три роки, та на підставі ст. 70 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням, із трирічним іспитовим строком, який закінчується 29 грудня 2019 року (а.с. 64).

Згідно з характеристикою виконавчого комітету Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області від 08 лютого 2017 року, обвинувачений за місцем свого проживання характеризується негативно (а.с. 65).

Згідно вимоги про судимість від 07 лютого 2017 року № 797/109/1011/02-2017, ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 68).

Згідно з довідкою нарколога, ОСОБА_4 на обліку в нарколога перебуває з 24 березня 2014 року як особа залежна від алкоголю (а.с. 69).

Згідно з довідкою психіатра, ОСОБА_4 на обліку в психіатра не перебуває (а.с. 70).

Відповідно до досудової доповіді Миронівського РВП Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 28 квітня 2017 року, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснити без нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с. 44-46).

Згідно з довідкою Миронівської центральної районної лікарні Київської області від 09 березня 2017 року, обвинувачений хворіє на віл-снід, вірусний гепатит та інші хвороби (а.с. 26).

Під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст. ст. 36-49 Кримінального кодексу України, виключають злочинність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачених ст. ст. 44-49 Кримінального кодексу України.

Крім того, під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусового лікування, а також обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив вищезазначений злочин у стані неосудності чи обмеженої осудності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

У відповідності до ст. ст. 65, 66 Кримінального кодексу України суд вважає можливим визнати щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину та активне сприяння у його розкритті - обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

У відповідності до ст. ст. 35, 65, 67 Кримінального кодексу України суд вважає можливим визнати вчинення обвинуваченим злочину повторно - обставиною, що обтяжує покарання за скоєне. Повторність скоєння злочину, передбаченого ст. 185 Кримінального кодексу України, є обставиною, що обтяжує покарання, оскільки ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України не містить такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, перебування на обліку у лікаря нарколога з синдромом залежності від алкоголю, а також те, що він будучи притягненим до кримінальної відповідальності за вироком Миронівського районного суду Київської області від 25 листопада 2016 року за вчинення злочинів, передбачених частинами 1 та 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 70 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням із трирічним іспитовим строком на шлях виправлення не став, знову вчинив умисний злочин проти власності, в цілому характеризується негативно, не працює.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не заявлені.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 обрано у зв`язку із ризиком вчинення ним нового злочину (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки він будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, перебуваючи на іспитовому терміні, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, повторно вчинив умисний злочин проти власності, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт не зможуть запобігти ризику вчинення обвинуваченим нового злочину, до набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, та зменшить ризик можливого вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 318, 322, 337, 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 Кримінального кодексу України шляхом часткового складання покарання за цим вироком, та покарання, призначеного за вироком Миронівського районного суду Київської області від 25 листопада 2016 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді домашнього арешту - залишити без зміни, продовжити строк його дії до набранням вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання.

Скасувати арешт телевізора сірого кольору марки «LG», моделі «RТ-21CA85VE», та ТВ-тюнера чорного кольору марки «Digital Satellite Receiver», моделі «4100 CL».

Речові докази: телевізор сірого кольору марки «LG», моделі «RТ-21CA85VE», та ТВ-тюнер чорного кольору марки «Digital Satellite Receiver», моделі «4100 CL», після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілій.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1