Справа № 127/7002/17
Провадження № 1-кп/127/848/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 30 січня 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000393 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не одруженого, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, студент 2-го курсу Вінницького кооперативного інституту, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
у вчиненні злочину, передбаченого 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 29 січня 2017 року близько 20:00 год. зайшов до приміщення магазину «Adidas» в ТЦ «SkyPark» по вул. М.Оводова 51 в м. Вінниці. Перебуваючи в приміщенні магазину, у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на таємне заволодіння чужим майном. Реалізовуючи свій злочинний умисел, маючи на меті незаконне збагачення, діючи таємно з корисливих спонукань, ОСОБА_7 взяв з вітрини магазину 3 речі та пішов до примірочних. Перебуваючи в примірочній № 1 ОСОБА_7 зняв сенсор, з спортивної куртки марки «Адідас», вартість якої, відповідно до висновку експерта №489/17-21, становить 1523,20 грн., яку надів на себе та поверх надів свій одяг. Після цього ОСОБА_7 вийшов з приміщення примірочної та повісив інші речі на ті місця, з яких він їх перед цим зняв та пішов до виходу з приміщення магазину. Проте, ОСОБА_4 свій злочинний задум щодо викрадення чужого майна до кінця довести не зміг, оскільки був зупинений працівником магазину, який виявив відсутність однієї з спортивних курток.
Одночасно з обвинувальним актом прокурором направлено до суду угоду про примирення від 16.02.2017 року, укладену між представником потерпілого Дочірнього підприємства «АДІДАС-УКРАЇНА» ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Зі змісту укладеної угоди вбачається, що представник потерпілого ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та щодо призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт строком вісімдесят годин.
В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання угоди та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний в результаті затвердження угоди про примирення. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та зазначив, що угода про примирення є добровільною, наполягав на затвердженні угоди про примирення та суду пояснив, що він 29.01.2017 року о 20 год. зайшов в магазин «Adidas» в ТЦ «SkyPark» по вул. М.Оводова 51 в м. Вінниці, там йому дуже сподобалась спортивна куртка, яку він вирішив її викрасти. Для цього він зайшов в примірочну та одягнув спортивну куртку під свій одяг та таким чином намагався вийти з магазину, проте його затримали.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що шкода відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого потерпілий не має, просила затвердити угоду про примирення, повідомивши, що наслідки її затвердження є зрозумілими.
Перевіривши зміст угоди, заслухавши показання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені злочину є доведеною та підтверджується показаннями обвинуваченого, який вину визнав та повідомив суду всі обставини злочину. Шкоду відшкодовано в повному обсязі, що підтверджується поясненнями представника потерпілого та змістом укладеної угоди.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений, його захисник та представник потерпілого просили затвердити угоду про примирення, укладену між ними та ухвалити вирок, яким визначити узгоджене в угоді про примирення покарання.
Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого та обвинуваченим і просив ухвалити вирок, яким призначити узгоджене покарання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про примирення, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно ст. 12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_4 відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений вину визнав повністю, розкаявся, раніше не судимий, що підтверджується довідкою про судимість, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, що підтверджується відповідними відповідями на запити слідчого, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
У судовому засіданні з повідомлених обвинуваченим та представником потерпілого даних встановлено, що угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і 424 КПК України та відмову від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Представник потерпілого також суду повідомила про те, що вона розуміє обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і 424 КПК України та буде позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Також, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 16.02.2017 року, укладена між представником потерпілого Дочірнього підприємства «АДІДАС-УКРАЇНА» ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 підлягає затвердженню.
Крім того, з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта №489/17-21 від 08.02.2017 року становлять 264,30 гривень.
Також, вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374,471, 473, 474, 475 КПК України та ст. 65, 185 КК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між представником потерпілого Дочірнього підприємства «АДІДАС-УКРАЇНА» ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 16.02.2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 30 січня 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000393.
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 264,30 гривень.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: спортивну куртку, яка перебуває в камері зберігання речових доказів ВВП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілому.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме зламаний сенсор знищити.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: