АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю сек за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
розглянувши в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року, якою ОСОБА_6 направлено для відбування покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року задоволено подання начальника Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва ОСОБА_7 , скасовано звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та його направлено для відбування покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 25 травня 2016 року.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 01 лютого 2017 року.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва, посилаючись на те, що оскаржувана ним ухвала суду першої інстанції є незаконною.
В апеляційній скарзі засуджений зазначав, що наведені у поданні та ухвалі суду першої висновки є безпідставними, оскільки він не змінював місце проживання, проживає разом з батьками за вказаною у вироку суду першої інстанції адресою: АДРЕСА_1 , а наявні у матеріалах справи дані щодо телефонної розмови з його батьком не відповідають дійсності.
Крім того, зазначав, що копію вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 25 травня 2016 року він не отримував, та йому не було відомо про необхідність з`явитися до відділу Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали подання та особової справи засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Як убачається з матеріалів особової справи №132/2016 стосовно ОСОБА_6 , вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 25 травня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України (у редакції Закону №1254-VI від 14 квітня 2009 року): не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи, та періодично з`являтися реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції /а.с. 3 особової справи/.
Розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, надійшло 13 липня 2016 р. для виконання до Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва /а.с. 2 особової справи/.
18 листопада 2016 р. до Дарницького районного суду м. Києва надійшло подання начальника Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва ОСОБА_7 про скасування засудженому ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, з подальшим оголошенням у розшук.
Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 не з`явився до відділу з питань пробації без поважних причин для виконання покладених на нього обов`язків, за вказаними у вироку місцем реєстрації та місцем проживання не перебуває. Як повідомив у телефонній розмові батько засудженого ОСОБА_8 , місцезнаходження сина йому невідоме, за адресою: АДРЕСА_1 , він не проживає. З наведених підстав суд першої інстанції дійшов висновку про ухилення ОСОБА_6 від контролю з боку відділу з питань пробації у період іспитового строку та небажання стати на шлях виправлення.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не може погодитися, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно частин 2-4 ст. 166 КВК України (у редакції Закону № 1492-VIII від 07 вересня 2016року) якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
У відповідності до п. 4.10 ч. 4 Роздулу ІV «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року № 270/1560 (надалі - Інструкції), після отримання копії вироку суду засуджена особа відразу викликається до інспекції (неповнолітні - з батьками або особою, яка їх заміняє) для проведення з нею співбесіди, під час якої їй роз`яснюються порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на неї судом
обов`язків, за порушення громадського порядку, учинення нового
злочину, уточнюються анкетні дані.
Згідно п.п. 6.1.- 6.5., 6.9. ч. 6 Розділу ІV вказаної Інструкції, якщо місцезнаходження осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років,
невідоме чи у разі неприбуття після звільнення з місць обмеження
або позбавлення волі до обраного місця проживання, працівник
підрозділу інспекції, у якому засуджена особа перебуває на обліку
(на територію обслуговування якого мав прибути), проводить такі
початкові розшукові дії: опитує родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, установлює її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця
проживання; через працівників відділу кадрів за місцем роботи або
навчання встановлює осіб, які можуть знати місцезнаходження
засудженої особи.
Направляє запити: за місцем проживання родичів та знайомих засудженої особи; до адресно-довідкового бюро, ЖЕКу, селищної,
сільської чи міської ради.
Перевіряє медичні установи за місцем проживання, морги (чи не
стала засуджена особа жертвою нещасного випадку або злочину); за обліками органів внутрішніх справ (чи немає
засудженої особи серед затриманих, адмінарештованих, у
спецустановах органів внутрішніх справ).
Початкові розшукові заходи проводяться протягом одного
місяця з дня, коли працівнику інспекції стало відомо про залишення
засудженою особою місця постійного проживання або неприбуття
звільненого з місць обмеження або позбавлення волі до обраного
Якщо протягом указаного терміну місцезнаходження
засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає
подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових
заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ
для здійснення подальшого розшуку засуджених осіб.
Одночасно з цим стосовно засудженої особи інспекція надсилає
до суду подання для вирішення питання про скасування звільнення
від відбування покарання з випробуванням чи звільнення від
відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком
На переконання колегії суддів, Дарницьким районним сектором Київського міського відділу з питань пробації (Дарницьким районним відділом кримінально-виконавчої інспекції у м. Києві) вказаних вимог Інструкції у повній мірі не дотримано.
Як убачається з матеріалів особової справи ОСОБА_6 , після отримання розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, та заведення особової справи ОСОБА_6 , уповноваженими особами Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції у м. Києві на вказані у вироку адресу місця проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , та місце реєстрації по АДРЕСА_2 направлені виклики від 14 липня 2016 року, 20 липня 2016 року, 25 липня 2016 року, 27 липня 2016 року.
Разом з тим, дані на підтвердження відправлень поштової кореспонденції та про вручення зазначених викликів ОСОБА_6 у матеріалах особової справи відсутні.
У матеріалах особової справи міститься подання від 28 липня 2016 року, про здійснення приводу ОСОБА_6 до Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції у м. Києві, на виконання якого надано рапорт ДОП Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 15 серпня 2016 року про неможливість виконання приводу, оскільки місцезнаходження ОСОБА_6 встановити не вдалось /аркуш особової справи 37/.
На підтвердження здійснення початкових розшукових дій ОСОБА_6 , до матеріалів особової справи ОСОБА_6 долучено рапорт заступника начальника Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції у м. Києві від 16 серпня 2016 року, у якому викладено обставини виходу за адресою місця проживання ОСОБА_6 у АДРЕСА_1 , під час якого встановлено, що за даною адресою проживає ОСОБА_10 , який винаймає вказану квартиру у ОСОБА_8 /аркуш особової справи 18/; пояснення ОСОБА_10 від 16 серпня 2016 року, у відповідності до яких, йому не відомий чоловік на ім`я ОСОБА_6 /аркуш особової справи 18/; довідка заступника начальника Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції у м. Києві від 16 серпня 2016 року, яка містить дані про телефонну розмову з батьком ОСОБА_6 ОСОБА_8 , у ході якої останній повідомив, що востаннє бачив сина більше 2 місяців тому, та його місцезнаходження йому не відоме /аркуш особової справи 20/; рапорт інспектора Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції у м. Києві від 16 серпня 2016 року про обставини перевірки місця реєстрації ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якої встановлено відсутність останнього за вказаною адресою /аркуш особової справи 22/.
Крім того, у матеріалах особової справи наявні запити Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції у м. Києві до Київського СІЗО №13, Дніпровського районного суду міста Києва, Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, ізолятора тимчасового тримання, Центру експертної медичної допомоги та медицини у м. Києві, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_1 /аркуші особової справи 23-29/.
Разом з тим, у порушення вимог п.п. 6.1.1, 6.2 Розділу 6 вищевказаної Інструкції, у матеріалах особової справи відсутні дані про безпосереднє опитування родичів, сусідів та знайомих ОСОБА_6 , встановлення його зв`язків за межами місця проживання, направлення запитів за місцем проживання родичів та знайомих засудженого, а також до адресно-довідкового бюро, ЖЕКу, для встановлення можливого місцезнаходження ОСОБА_6 .
Наявна у матеріалах справи довідка про телефонну розмову із батьком засудженого, не може бути належним підтвердженням вчинення початкових розшукових дій засудженого, оскільки безпосередньо опитування такої особи уповноваженою особою не проводилось.
Крім того, суд першої інстанції належним чином не перевірив та не навів в ухвалі мотивів, з яких він відхилив доводи ОСОБА_6 про те, що він не змінював місця проживання, та з травня 2016 року по листопад 2016 року перебував у медичній установі у зв`язку з нервовим захворюванням.
У порушення вимог ч.ч. 2, 4 ст. 166 КВК України (у редакції Закону № 1492-VIII від 07 вересня 2016року), у матеріалах особової справи відсутні дані про застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
За таких обставин, внесення до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання є передчасним.
Однак на зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, належним чином їх не перевірив, та за відсутності у матеріалах справи доказів отримання ОСОБА_6 викликів до відділу з питань пробації, підтвердження зміни ОСОБА_6 місця проживання, даних про вчинення засудженим правопорушень, за які на нього накладено адміністративне стягнення, та наявності умислу на ухилення від виконання покладених на нього обов`язків, дійшов передчасного висновку про наявність підстав про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а відтак оскаржувана ухвала не може залишатись в силі, та підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду.
Доводи засудженого в апеляційній скарзі про те, що він не отримував копію вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 25 травня 2016 року, та не був ознайомлений з умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, спростовуються даними розписки ОСОБА_6 від 25 травня 2016 року про отримання ним копії вказаного вироку (аркуш кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 63), а тому із зазначені доводи не є підставами для скасування ухвали.
Під час нового розгляду подання начальника Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції у м. Києві про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання, суду першої інстанції належить з дотриманням вимог закону з`ясувати, чи відповідають викладені в поданні дані про невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, фактичним обставинам провадження.
При цьому суд першої інстанції має належним чином перевірити доводи засудженого, та наявність підстав для скасування звільнення від відбування покарання та направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Враховуючи, що ухвалу суду першої інстанції, на підставі якої ОСОБА_6 01 лютого 2017 року взято під вартою для утримання у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», скасовано, колегія суддів приходить до висновку, що згідно ст. 377 КПК України, засуджений підлягає звільненню з-під варти в залі судового засідання.
З огляду на наведене та керуючись ст. 166 КВК України(у редакції Закону № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року), ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року, якою ОСОБА_6 направлено для відбування покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 25 травня 2016 року, скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
ОСОБА_6 звільнити з-під варти в залі судового засідання негайно.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 а