Справа № 138/3062/16-к
Провадження №:1-кп/138/196/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2016 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду обвинувальний акт з доданими матеріалами по кримінальному провадженню № 0000766 від 26.08.2016 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Воєводчинці Могилів- Подільського району Вінницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
16.08.2016 близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, достовірно знаючи, що у останньої у власності є грошові кошти, вирішив ними заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що ОСОБА_5 спостерігає за ним, заволодів належними їй грошовими коштами в сумі 200 гривень, що знаходились в банці на поличці в одній із кімнат будинку. Після чого, ОСОБА_4 покинув місце події та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

ОСОБА_4 своїми діями спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 200,00 гривень.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна - грабіж.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ч.1 ст.186 КК України визнав, суду пояснив, зокрема, що 16.08.2016 в ранковий час він перебував в домоволодінні ОСОБА_5 в с.Воєводчинці Могилів-Подільського району Вінницької області, оскільки допомагає їй по господарству, в зв`язку з тим, що вона є інвалідом другої групи та особою похилого віку. Знаючи де вона зберігає свої кошти та усвідомлюючи, що ОСОБА_5 його бачить забрав у неї 200,00 грн., які витратив на продукти харчування та горілку. ОСОБА_5 не дозволяла брати йому ці кошти, а навпаки забороняла, однак він не зважив на її слова. Після того, як ОСОБА_5 повідомила поліцію про таку подію він повернув їй 200,00 грн. і вони з нею примирились, оскільки він зрозумів, що вчинив не правильно. У вчиненому розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 ні в підготовче, ні в судове засідання не з`явилась. Подала суду заяву в якій просила провести розгляд за її відсутності. Також вказала, що будь-яких претензій до обвинуваченого у неї немає.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит потерпілої та свідків, а також дослідження усіх документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

При вирішені питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого суд зважає на те, що згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, а тому суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.186 КК України та вважає правильною таку правову кваліфікацію його дій.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше в силу ст.89 КК України не судимий, не працює, одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей немає. Має задовільний стан здоров`я. Не має груп інвалідностей. По місцю проживання характеризується посередньо. Цивільний позов до обвинуваченого на стадії досудового розслідування, підготовчого судового засідання та до судового розгляду справи не пред`являвся. Потерпіла вказала в заяві, що будь-яких претензій вона до обвинуваченого не має.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо особи похилого віку, інваліда 2-ої групи.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного суд вважає, що покарання слід призначити в межах санкції ч.1 ст.186 КК України, а саме у виді громадських робіт на строк 200 годин, що відповідатиме меті покарання та особі обвинуваченого.

Доказів наявності процесуальних витрат та речових доказів в межах даного провадження суду не надано.

Керуючись ст. ст. 50, 56, 66, 67, ч.1 ст.186 КК України, ст.ст.100, 337, 349, 368-370, 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати потерпілій.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1