печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням слідчого в ОВС п`ятого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002973 ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :
Пятим відділом з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002973 від 08.11.2014 за фактом вчинення посадовими особами Харківської міської ради кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України.

07.06.2017 Слідчий в особливо важливих справах п`ятого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України молодший радник юстиції ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у виді позбавляння волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, а відтак, усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на заявника, свідків у кримінальному провадженні та таким чином перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним. Разом з тим, під час визначення розміру застави, як альтернативного заходу, просив врахувати збитки завдані кримінальним правопорушенням, а саме 42 783 453 (сорок два мільйони сімсот вісімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят три) гривень, та визначити заставу у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі не менше 30 000 000 (тридцять мільйонів) гривень.

Заслухавши думку прокурорів в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_3 та його захисників, які заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на позитивні дані про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, а також відсутність в кримінальному провадженні ризиків, з якими закон пов`язує доцільність застосування до особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, додатково долучені матеріали, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який займав посаду начальника управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради, та одночасно являвся заступником директора Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради (на даний час обіймає посаду заступника директора Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану начальник управління містобудування та архітектури, головний архітектор міста), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка займала посаду заступника міського голови директора Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є матір`ю ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є співмешканкою ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є його знайомим, а також інші не встановлені слідством на цей час особи, створили організовану групу для вчинення кримінальних правопорушень на території міста Харкова, а саме для незаконного придбання прав на майно на земельні ділянки, розташовані на території міста Харкова.

Вищевказані особи попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення вказаних злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій кожного з учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

ОСОБА_3 займав посаду начальника управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради, та одночасно являвся заступником директора Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради (на даний час обіймає посаду заступника директора Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану начальник управління містобудування та архітектури, головний архітектор міста), керуючись у своїй діяльності Положенням про Департамент містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради (далі Положення про Департамент), затвердженого рішенням 2 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 31.05.2006 № 21/06 «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 5 скликання» у редакції рішення 17 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 25.12.2007 № 336/07, ОСОБА_3 який був підпорядкованим працівником ОСОБА_9 , керуючись у своїй діяльності Положенням про управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради, затвердженим вищезазначеним рішенням (далі Положення про Управління), та інші невстановлені на даний час службові особи Харківської міської ради, зловживаючи своїми службовими становищем всупереч інтересам служби, діючи в інтересах третіх осіб, достовірно знаючи, що розгляд заяв обслуговуючих кооперативів здійснювався з порушенням порядку, передбаченого вимогами ст. 34 Регламенту Харківської міської ради 5 скликання, затвердженого рішенням 2 сесії 5 скликання № 17/06 від 31.05.2006 (далі Регламент), вимог ст. 41 Земельного кодексу України, ст.ст. 133, 134 Житлового кодексу Української РСР та п. 3 Примірного статуту, положень Правил, протиправно вносили до проектів рішень, що вже були включені до порядків денних чергових сесій, питань про надання у власність обслуговуючим кооперативам земельних ділянок, які не були погодженими із виконавчими органами та постійними комісіями міської ради, таким чином шляхом обману та зловживання довірою депутатів Харківської міської ради сприяв прийняттю позитивного рішення про надання для забудови земель, що знаходяться у власності територіальних громад відповідно до заяв кооперативів, які представляв ОСОБА_10 .

Судовим розглядом встановлено, що 01.06.2017 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України.
Слідчий вказує, що всього ОСОБА_3 , діючи у складі організованої групи під керуванням ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , спільно із невстановленими службовими особами заволоділи земельними ділянками на території м. Харкова загальною площею 12,7687 га, чим спричинили збитки територіальній громаді м. Харкова на загальну суму 42 783 453 грн., що більше ніж в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Слідчий в клопотанні вказує, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, підтверджується зокрема, інформацією ГУ БКОЗ СБ України № 14/1/5-78100 від 26.08.2016 на виконання доручення у порядку ст. 40 КПК України; рапортом № 17/1/5-2841вн-16 від 15.12.2016 про виявлення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; інформацією Харківської міської ради № 08-04/3638/2-16 від 18.10.2016 на запит ГПУ № 17/1/5-28275-16 від 12.10.2016 щодо не перебування на обліку на відповідних обліках ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 20.01.2017. на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва № 757/1549/17-к від 12.01.2017, згідно якого із автоматизованої системи документообігу з програмним забезпеченням «ДокПроф2.0» Харківської міської ради вилучено заяви обслуговуючих кооперативів про надання земельних ділянок, листи-резолюції, та відповіді на них, тобто підтверджено факти подання відповідних заяв до міської ради ОСОБА_10 як головою обслуговуючих кооперативів; рішеннями 25 сесії 5 скликання Харківської міської ради № 226/08 від 10.09.2008, 33 сесії 5 скликання Харківської міської ради № 85/09 від 29.04.2009, та 39 сесії 5 скликання Харківської міської ради № 324/09 від 23.12.2009, на підставі яких обслуговуючим кооперативам, створеним ОСОБА_10 , передано у власність земельні ділянки та виготовлено технічну документацію із землеустрою для отримання правовстановлюючих документів; іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_3 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Так, ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).
Матеріалами доданими до клопотання доводиться також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_3 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду; враховуючи при цьому, що останній має міцні соціальні зв`язки до кола яких входять особи керівного складу інших державних органів виконавчої влади, у т.ч. правоохоронних органів, існує обґрунтований ризик, що використовуючи свій майновий стан, свої соціальні зв`язки та авторитет у органах місцевого самоврядування м. Харкова, буде здійснювати вплив на свідків, інших підозрюваних осіб у кримінальному провадженні, у т.ч. осіб, які перебували у його безпосередньому підпорядкуванні, з метою спотворення, знищення або штучного створення доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, за для подальшого уникнення кримінальної відповідальності, або з метою переховування від слідства та суду.
У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна.
Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має вищу освіту та визначене місце проживання, за якими характеризується позитивно, міцні соціальні зв`язки.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно уразі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.
Незважаючи на позитивні дані про особу підозрюваного, слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 за інкримінований злочин, конкретні обставини вчинення злочину з використанням службового становища, розмір завданої шкоди, а також наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження і вважає доцільним з метою запобігання визначеним п.п. 1-5 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах двохмісячного строку досудового розслідування.
Позитивні характеристики підозрюваного, на які посилалися захисники при розгляді клопотання, не можуть бути безумовними підставами для відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки не спростовують існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених п.п. 1-5 ст. 177 КПК України.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.
Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.
З огляду на викладене, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 , позитивні дані про його особу, розмір завданої шкоди, його майновий стан, слідчий суддя вважає, що застава у межах відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання ОСОБА_3 , що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, а тому приходить до висновку, що при визначенні розміру застави слід вийти за межі, та встановити її у розмірі 15 000 000,00 грн., що зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків та як з урахуванням вказаних обставин, розмір застави на якому наполягав орган досудового розслідування є надмірно обтяжливим та таким, що не виправдує мету застосування запобіжного заходу.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.08.2017, але не більше ніж на строк проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0002973.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Розмір застави визначити у сумі 15 000 000 (п`ятнадцять мільйонів) грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

Отримувач ТУДСАУ в м. Києві

МФО 820172

Банк Державна казначейська служба України м. Київ

р/р № 2089

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (м. Харків), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому або іншій уповноваженій особі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний ОСОБА_3 , який на даний час не тримається під вартою, зобов`язаний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу внести кошти на вищевказаний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_3 , який не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на зазначений рахунок, підозрюваний ОСОБА_3 та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1