Справа № 544/1799/15-к
№ пров. 1-кп/544/3/2017
У Х В А Л А
05 січня 2017 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 ,

уповноваженого підрозділу органу Національної поліції ОСОБА_10 ,

представника Служби у справах дітей ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000485 від 21.09.2015, за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Під час виступу у судових дебатах захисником неповнолітнього обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 було заявлено усне клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності із застосуванням заходів виховного характеру у вигляді застереження та закриття кримінального провадження.

У зв`язку із заявленим клопотанням судом було відновлено з`ясування визначених законом обставин, пов`язаних з розглядом клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні 04 січня 2017 року захисником неповнолітнього обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 подано письмове клопотання в порядку ч.4 ст.286 КПК України, погоджене обвинуваченим ОСОБА_4 та його законним представником ОСОБА_5 , про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.97, 105 КК України, в якому захисник просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України на підставі ст.97 КК України, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру відповідно до ст.105 КК України у виді застереження, а кримінальне провадження, унесене до ЄРДР за №0000485 від 21.09.2015, закрити у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. Цивільний позов розглянути у відповідності до вимог ст.129 КПК України. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 має три обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування збитку або усунення заподіяної шкоди, вчинення злочину неповнолітнім, а також відсутні обставини, що обтяжують відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 підтримали вказане клопотання.

Прокурор також підтримав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_7 , його законний представник ОСОБА_8 та захисник потерпілого ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Представник Служби у справах дітей ОСОБА_11 та уповноважений підрозділу органу Національної поліції ОСОБА_10 також підтримали клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд, розглянувши вказане клопотання, заслухавши думку учасників судового процесу, вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу..

Згідно з положеннями ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Суд може також визнати за необхідне призначити неповнолітньому вихователя в порядку, передбаченому законом.

Системний аналіз вказаних норм права свідчить про те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру можливе лише з дотриманням комплексу умов, які стосуються особи винного, вчиненого ним злочину, прогнозу його подальшої поведінки. Однією з необхідних умов застосування таких заходів, відповідно до ч. 1 ст. 97 КК України, є неповноліття особи не тільки на час вчинення злочину, але й на час розгляду справи.
Судом установлено, що 20 серпня 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повноліття, таким чином на час подання та розгляду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності із застосуванням заходів виховного характеру у вигляді застереження та закриття кримінального провадження обвинувачений є повнолітньою особою. У зв`язку з чим слід зробити висновок, що до ОСОБА_4 не можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру.

Зважаючи на вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності із застосуванням заходів виховного характеру у вигляді застереження та закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ч.4 ст.286, ст.372, 392 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності із застосуванням заходів виховного характеру у вигляді застереження та закриття кримінального провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1