Єдиний унікальний номер 725/1119/17
Номер провадження 1-кп/725/60/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2017 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за кримінальним провадженням № 0000056 стосовно:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Чернівці, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, не одружений, раніше неодноразово судимого-останній раз 14 листопада 2016 року вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2017 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходився біля станції технічного обслуговування автотранспорту, що розташована в м. Чернівці по вул. Миколаївська, 34Г. У вказаному місці і часі він всупереч волі власника автомобіля «Сітроен Ксантія» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , за допомогою буксирувального тросу зачепив автомобіль потерпілого до автомобіля «Сітроен Джампі» з реєстраційним номером НОМЕР_2 та перетягнув на територію гаражних приміщень, розташовану в м. Чернівці по вул.Миколаївській, 49А.

Після вчиненого розпорядився автомобілем ОСОБА_6 на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 50000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю. Підтвердив факт і обставини заволодіння автомобілем ОСОБА_6 . Каявся у скоєному, просив його суворо не карати та врахувати визнання ним вини. Пояснив, що бачив 08.01.2017 року, що автомобіль «Ситроен Ксантія» стояв на вулиці Миколаївська, 34 без номерних знаків і в неповному робочому стані, тому став вважати його безхазяйним. Вирішив здати цей автомобіль на металобрухт, щоб отримати кошти для життя. Знайомий, що працює в автосервісі сказав йому, що цей автомобіль мав йти на металобрухт. Він за допомогою евакуатора відтягнув автомобіль в пункт прийому металобрухту. Там автомобіль прийняли, але не розрахувались за нього, оскільки чекали на документи з цього автомобіля. Автомобіль ОСОБА_6 він частково розібрав сам, проте під час досудового розслідування повернув йому ці запчастини. Також заплатив потерпілому в якості відшкодування матеріальної шкоди 2000 гривень.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що його автомобіль 04.01.2017 року ним було припарковано біля станції технічного обслуговування транспортних засобів на вул. Миколаївській, 34Г в м. Чернівці . Для того, щоб не викрали номерні знаки, він зняв їх з автомобіля. 11.01.2017 року від свого брата дізнався, що автомобіль викрали. Викрадене авто і запасні частини йому повернуто. Частково відшкодовано матеріальну шкоду. Не наполягає на суворому покаранні. Просив суд не позбавляти волі обвинуваченого.

За згодою обвинуваченого, прокурора, потерпілого у відповідності до ст. 349 ч. 3 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено обвинуваченому і обвинувачений у категоричній формі підтвердив добровільність такої позиції щодо визнання своєї вини і недоцільності досліджувати докази щодо тих обставин, які ним не оспорюються. Також судом роз`яснено обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено:

- ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий. Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.11.2016 року його засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.(а.с. 75);

-по місцю реєстрації обвинувачений характеризується позитивно. (а.с.76);

-на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с.78);

-перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.с.79).;

Проаналізувавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого, частково дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні наведеного вище кримінального правопорушення доведена повністю. Його дії за ст. 289 ч. 2 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом, вчинивши такі дії повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те що, згідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.11.2016 року його засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Також суд враховує визнання ОСОБА_5 вини, сприяння у розкритті злочину, часткове відшкодування потерпілому завданих збитків.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Також, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_5 для суспільства, враховуючи його попередні судимості і вчинення злочину під час іспитового строку за попереднім вироком, перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.
Таку міру суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_5 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
При цьому враховуючи те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України вчинено ОСОБА_5 після ухвалення у відношенні нього Шевченківським районним судом м. Чернівці вироку від 14 листопада 2016 року, яким ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України-звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, остаточне покарання останньому слід призначити із врахуванням положень статей 71 та 72 КК України, виходячи із співвідношення, що 1 дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі.
Цивільного позову у справі не заявлено.Судових витрат по справі не має. Речові докази автомобіль «Сітроен Ксантія» д.н.з. НОМЕР_1 ; заднє сидіння цього авта; дві фари головного освітлення та пластмасові деталі панелі приладів приєднано до матеріалів кримінального провадження та передані потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання.

Відеодиск із записом допиту свідка знаходиться в матеріалах кримінального провадження.

Стосовно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. 368-371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненнікримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.11.2016 року, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, взявши його під варту із зали суду і з цього моменту відраховувати строк відбування покарання.

Речові докази:

- автомобіль «Сітроен Ксантія» д.н.з. НОМЕР_1 ; заднє сидіння цього авта; дві фари головного освітлення та пластмасові деталі панелі приладів залишити у потерпілого ОСОБА_6

-відеодиск із записом допиту свідка залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1