Справа № 461/2167/17
Провадження № 1-кс/461/2116/17
УХВАЛА

27.03.2017 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000284, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Старший слідчий СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місцем зберігання якого визначити майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Мостиського ВП ГУНП у Львівській області за адресою: м.Мостиська, вул.Будзиновського, 6 та заборонити проведення обліково-реєстраційних операцій із вказаним автомобілем.
Клопотання мотивує тим, що накладення арешту є необхідним з метою забезпечення запобігти спробам його подальшого відчуження та знищення слідів злочину, які збереглись на ньому.

Слідчий клопотання підтримав, з мотивів викладених у ньому.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна..

Частинами 1,2,3 та 6 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як видно з матеріалів клопотання, автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» р.н. НОМЕР_1 належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 .
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, а тому приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання, оскільки визначення місця зберігання вищевказаного автомобіля, як речового доказу не належить до повноважень слідчого судді, а до органу досудового розслідування, а тому клопотання в цій частині не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити проведення обліково-реєстраційних операцій із вказаним автомобілем.
В решті вимог клопотання відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в порядку, передбаченому ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1