У Х В А Л А
Справа № 184/1960/16-к
Номер провадження 1-кс/184/17/17

13.02.2017м. Покров

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Орджонікідзевського відділу ОСОБА_3 , представника Покровського ВП ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров скаргу ОСОБА_5 на постанову начальника СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.10.2016 року про закриття кримінального провадження №0000922, внесеного до ЄРДР 19.09.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
Скаржник ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову начальника слідчого відділу ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 13.10.2016 року (ЄРДР №0000922). В ході судового розгляду скарги ОСОБА_5 надав до суду додаток до скарги, в якій просить його скаргу задовольнити; постанову начальника СВ Покровського ВП про закриття кримінального провадження від 13.10.2016 року №0000922 скасувати; направити матеріали кримінального провадження до слідчого відділу Покровського ВП для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000922; скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні від 04.10.2016 року; розглянути скаргу в його відсутності.

Представник скаржника ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.

Прокурор Орджонікідзевського відділу ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_5 та просив відмовити в її задоволенні.

Представник Покровського ВП ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала та просила відмовити в її задоволенні.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора Орджонікідзевського відділу, представника Покровського ВП ОСОБА_4 , ознайомившись з матеріалами скарги та матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку, що скарга ОСОБА_5 необґрунтована, не знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься диспозитивність, яка у свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. Частиною четвертою пунктом другим даної статті визначено, що слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Статтею 303 КПК України передбачені вичерпні випадки, згідно до яких рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником, законним представником.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

В якості обґрунтування доводів своєї скарги ОСОБА_5 посилається на те, що 30 серпня 2016 року до чергової частини Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області надійшла заява про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_5 про те, що невідомими особами було скоєно кримінальне правопорушення шляхом крадіжки тимчасової споруди торговельного кіоску з товаром, торговельним обладнанням, готівковими коштами, особистими речами працівників, особистими речами ОСОБА_5 , документами та іншими. Всупереч вимогам ст. 214 КПК України вказана заява про вчинення кримінального правопорушення не була внесена начальником слідчого відділу ОСОБА_4 у Єдиний реєстр досудових розслідувань. У зв`язку з незаконними діями начальника слідчого відділу ОСОБА_4 07 вересня 2016 року ОСОБА_5 вимушений був звернутись до Орджонікідзевського міського суду зі скаргою на бездіяльність слідчого відділу. 08 вересня 2016 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 було постановлено рішення, яким скаргу ОСОБА_5 задоволено. Тільки 19 вересня 2016 року заява ОСОБА_5 була внесена до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

13 жовтня 2016 року начальником слідчого відділу ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження. Вказана постанова була отримана ОСОБА_5 31 жовтня 2016 року. Терміни оскарження, які спливають 09 жовтня 2016 року, не були пропущені. Новицький з даною постановою не згоден та вважає, що вона є передчасною, містить недостовірні дані, а тому її слід скасувати.

19 вересня 2016 року заяву ОСОБА_5 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування. Попередня кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 185 КК України. Під час винесення оскаржуваної постанови було порушено порядок збирання доказів, він був позбавлений права на отримання юридичної допомоги. 20 вересня 2016 року ОСОБА_5 отримав повістку про виклик для участі у допиті в якості свідка, а не потерпілого.

Слідчий суддя приходить до висновку, що вказані доводи скаржника не є законною підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ч.1-2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Натомість з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000922 від 13 жовтня 2016 року було подано відповідну заяву щодо визнання його потерпілим, а також будь які дані та докази про те, що йому завдано моральну, фізичну або майнову шкоду.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий оцінює зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя погоджується з доводами та висновками, викладені в постанові про закриття кримінального провадження від 13.10.2016 року, оскільки слідчим СВ Покровського ВП не були допущені порушення вимог КПК України та в ході досудового розслідування на виконання вимог ст. 9 КПК України виконано всі необхідні слідчі дії по даному кримінальному провадженню, направлені на повне та всебічне з`ясування обставин справи, встановленню істини по справі та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, скаржник у своїй скарзі не наводить жодних аргументів та обґрунтувань незаконності оскарженої постанови слідчого про закриття кримінального провадження. У скарзі не зазначено, чому саме оскаржена постанова, на думку скаржника, підлягає скасуванню і в чому полягає її незаконність, невідповідність положенням КПК України тощо.

Постанова від 13 жовтня 2016 року про закриття кримінального провадження, яка містить в собі достатньо обґрунтувань для прийняття саме такого рішення винесена начальником СВ Покровського ВП ОСОБА_4 на підставі пояснень свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , пояснення яких відповідно до ст. 95 КПК України є джерелом доказів, інших зібраних слідчим доказів по справі, зокрема рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради № 296 від 25.05.2016 року «Про відмову у наданні дозволу на розміщення тимчасової споруди ОСОБА_5 », яке на даний час є чинним, рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради № 450 від 25.08.2016 року «Про демонтаж тимчасової споруди ФОП ОСОБА_5 »., яке також на даний час є чинним, актом проведення демонтажу тимчасової споруди та прийняття її на зберігання від 29.08.2016 року, Положенням про порядок розміщення тимчасових споруд у м. Орджонікідзе, актом виконаних робіт по демонтажу кіосків ФОП ОСОБА_5 ..

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановляється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що порушення діючого законодавства України слідчим під час проведення досудового розслідування не допущено та ніяким чином не потягли за собою передчасне прийняття слідчим процесуального рішення про закриття кримінального провадження, як про це зазначає заявник, права та законні інтереси при прийнятті процесуального рішення жодним чином порушені не були.

Безпідставними є вимоги скаржника ОСОБА_5 щодо скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні оскільки ОСОБА_5 не надано слідчому будь яких документів, які б свідчили про заподіяння йому збитків, щоб дали слідчому законні підстави для визнання його потерпілим. Окрім того вказана постанова слідчого від 04.10.2016 року була направлена на адресу ОСОБА_5 та їм отримана, а тому відповідно до вимог ст.. 304 ч. 1 КПК України повинна була їм оскаржена не 07.02.2017 року, а до 15.10.2016 року, що згідно до ст.. 304 ч. 2 КПК України є для слідчого судді підставою для її повернення. При цьому вимоги скаржника в цій частині ніяких чином необґрунтовані та недоведені, а його доводи щодо незнання про існування вказаної постанови є цілком голослівними.

Слід звернути увагу на ту обставину, що дії скаржника протягом всього розгляду скарги спрямовані лише на затягування судового розгляду, що викликано подачею кола клопотань, які не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та були судом частково задоволені, подачею кола заяв про відвід слідчих судів від розгляду скарги, систематична неявка скаржника та його представника в судове засідання без поважних на то причин.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що доводи ОСОБА_5 , висловлені в скарзі, є немотивованими та безпідставними, не знайшли своє підтвердження, оскільки слідчим відділом не були допущені порушення діючого законодавства при проведенні досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000922, а тому в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову начальника СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.10.2016 року про закриття кримінального провадження №0000922, внесеного до ЄРДР 19.09.2016 року.

Ухвала слідчого судді відповідно до ст. 307 ч. 3 КПК України може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1