Справа №585/4183/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/99/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 22 листопада 2016 року, якою відмовлено в клопотанні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Апеляційного суду Сумської області, від 14 березня 2003 року, за ст. ст. 262 ч. 1; 115 ч. 2 п. п. 1, 9; 263 ч. 1; 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі,

про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України.

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Роменській виправній колонії № 56.

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_8 в якому він просить зарахувати строк його попереднього ув`язнення у співвідношенні до позбавлення волі, відповідно до положень ст. 72 ч. 5 КК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 22 листопада 2016 року, в задоволенні клопотання засудженому ОСОБА_8 було відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за правилами ст. 72 ч. 5 КК України, засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 є неможливим, оскільки призначене йому покарання не є строковим.

На ухвалу суду надійшли апеляційні скарги від засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в яких вони ставлять питання про скасування ухвали суду та зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за правилами ст. 72 ч. 5 КК України.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги засуджений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 вказують, що суд першої інстанції не врахував, що ст. 72 ч. 5 КК України не заборонено здійснювати зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання особам, засудженим до довічного позбавлення волі.

Також засуджений ОСОБА_8 вказує, що зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами ст. 72 ч. 5 КК України має істотне значення для його звернення з клопотанням про помилування.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційних скарг, думку захисника ОСОБА_7 про підтримку апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вироком Апеляційного суду Сумської області, від 14 березня 2003 року, ОСОБА_8 засуджено за ст. ст. 262 ч. 1; 115 ч. 2 п. п. 1, 9; 263 ч. 1; 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відбувається у разі засудження особи до позбавлення волі на певний строк.

Ст. 51 КК України містить перелік видів покарань, які можуть бути застосовані до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину. Відповідно до положень даної статті, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі є різними видами покарання.

Вимоги ст. 72 ч. 5 КК України розповсюджуються лише на осіб яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги ст. 72 ч. 5 КК України, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, не поширюється на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі.

Отже, доводи апеляційних скарг засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 щодо відсутності у діючому законодавстві прямої заборони, чи то обмеження, застосування положень ст. 72 ч. 5 КК України до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, є необґрунтованими.

Також колегія суддів вважає необхідним зауважити, що відмова судом засудженому ОСОБА_8 в зарахуванні строку попереднього ув`язнення не є перешкодою для засудженого ОСОБА_8 для звернення в установленому законом порядку з заявою про помилування.

За наведених підстав, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не знаходить підстав для її скасування чи зміни, а відповідно, не знаходить підстав, і для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 22 листопада 2016 року, якою засудженому за вироком Апеляційного суду Сумської області, від 14 березня 2003 року, за ст. ст. 262 ч. 1; 115 ч. 2 п. п. 1, 9; 263 ч. 1; 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі, ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення, у співвідношенні до позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, залишити без зміни, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4