Справа № 453/638/17
№ провадження 1-кп/453/137/17
ВИРОК
іменем України
03.08.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника - ОСОБА_5 ;

обвинуваченого - ОСОБА_6 ;

захисника ОСОБА_7 ;

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 0000892 від 07.10.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, громадянина України, одруженого, працює на посаді монтажника технологічних трубопроводів «Долиннафтогаз» НГВУ», мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не депутата, не адвоката, не нотаріуса, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Москва РФ, громадянина Росії, одруженого, пенсіонера, який має дозвіл на постійне місце проживання в Україні, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, не депутата, не адвоката, не нотаріуса, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
в с т а н о в и в:
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , 07.10.2016 року, близько 12 години 40 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ-11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним неподалік буд. №199 в с. Дубина Сколівського району Львівської області у напрямку до перехрестя з дорогою Київ-Чоп, від с. Корчин, при безпосередньому проїзді перехрестя, грубо порушив вимоги Розділів : Р.1.5 , Р 10. п. 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); Р2 п. 2.3 (підпунктів «б» та «д»); Р.10 п.10.1; Р 12 п. 12.3; Р 16 п.16.3, п.16.11, а також розділу 33 ПДР України (в частині вимог знаку пріоритету 2.2 «проїзд без зупинки заборонено») Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він своїми діями створив небезпеку для руху, при наближенні до перехрестя, перед яким розміщений дорожній знак «STOP» не зупинився перед знаком, не дав дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створив аварійну обстановку та загрозу безпеки дорожнього руху, при виникненні необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не надав переваги в русі автомобілю «INFINITI QX50», реєстраційний номер НОМЕР_2 (реєстраційний номер РФ), під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі і мав перевагу в русі, що призвело в подальшому до зіткнення з даним транспортним засобом.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху, пасажир його автомобіля ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 31 судово-медичної експертизи від 09.11.2016 року отримала поєднану тупу травму тіла у складі переломів кісток основи та склепіння черепа, розриву твердої мозкової оболонки, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку, переломів ребер та грудини, відкритого перелому кісток правого передпліччя та закритого перелому лівого плеча. Перелом кісток основи черепа має ознаки тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя у момент заподіяння. Отримані тілесні ушкодження перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Вказаними вище діями, ОСОБА_4 , при безпосередньому проїзді перехрестя, грубо порушив правила дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Судом також встановлено, що ОСОБА_6 , 07.10.2016 року, близько 12 години 40 хвилин, керуючи автомобілем «INFINITI QX50», реєстраційний номер НОМЕР_2 (реєстраційний номер РФ), та рухаючись ним неподалік від будинку №199 в с. Дубина Сколівського району Львівської області по дорозі Чоп-Київ, в напрямку до м. Київ та наближаючись до перехрестя з другорядною дорогою, яка веде до с. Корчин, грубо порушив вимоги Розділів : Р.1.5 , Р 10. п. 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху», «обгін»); Р2 п. 2.3 (підпунктів «б» та «д»); Р 14 п 14.6 (підпункту «а», «в»), а також розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР України (в частині особливостей дорожнього руху які випливають з вимог інформаційно вказівного знаку 5.35.1 «пішохідний перехід», розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України ( в частині вимог дорожньої розмітки 1.1. «вузька суцільна лінія» та 1.14.,1 «зебра» Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він своїми діями створив небезпеку для руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу розпочав виконувати маневр обгону, який продовжував виконувати на пішохідному переході та за пішохідним переходом, де наявна дорожня розмітка 1.1 «вузька суцільна смуга», перетинати яку заборонено, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створив аварійну обстановку та загрозу безпеки дорожнього руху, здійснював маневр обгону в місці, де це категорично заборонено такими своїми діями поставив себе в становище, яке позбавило його можливості відповідно реагувати на зміну дорожньої обстановки при появі небезпеки для руху у вигляді автомобіля «ВАЗ-11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що призвело в подальшому до зіткнення з даним транспортним засобом.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху, пасажир автомобіля «ВАЗ -11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 31 судово-медичної експертизи від 09.11.2016, отримала поєднану тупу травму тіла у складі переломів кісток основи та склепіння черепа, розриву твердої мозкової оболонки, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку, переломів ребер та грудини, відкритого перелому кісток правого передпліччя та закритого перелому лівого плеча. Перелом кісток основи черепа має ознаки тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя у момент заподіяння. Отримані тілесні ушкодження перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Вказаними вище діями, ОСОБА_6 , наближаючись до перехрестя з другорядною дорогою,

грубо порушив правила дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, як і докази на їх підтвердження, від давання показань не відмовився.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, як і докази на їх підтвердження, від давання показань не відмовився.

Суд, переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, зважаючи на відсутність сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особи обвинувачених, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинувачених у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Будучи допитаним в судовому засіданні, ОСОБА_4 , вину у вчиненому правопорушенні визнав, пояснив, що приїхавши з м. Долина на прохання матері до с. Корчин, де вона проживала разом з його братом, 07.10.2016 року в першій половині дня за сприятливих погодних умов разом з нею поїхав належним йому технічно справним автомобілем «ВАЗ-11183» до районного центру для оформлення субсидій. Рухаючись у напрямку до перехрестя з дорогою Київ-Чоп, від с. Корчин, при наближенні до перехрестя, перед яким розміщений дорожній знак «STOP» не зупинився перед знаком. Визнав, що повністю не переконався у відсутності на головній дорозі транспортних засобів, яким він міг би створити перешкоду. У вчиненому щиро розкаявся, критично оцінив свої дії, зауважив на тому, що готовий нести відповідальність за вчинене. Зазначив про моральні страждання у зв`язку з втратою внаслідок своїх протиправних дій близької людини. Претензій до ОСОБА_6 не має. Стаж водія на момент пригоди становив 27 років, жодного разу не був учасником дорожньо транспортних пригод.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за обставин, встановлених судом.

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи допитаний в судовому засіданні, вину у вчиненому правопорушенні визнав, пояснив що дійсно 07.10.2016 року, близько 12 .40 год., рухаючись з м.Свалява до м.Рівне, керував технічно справним автомобілем «INFINITI QX50» за сприятливих погодних умов на автодорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Київ. Однак в певний момент руху, а саме наближаючись до перехрестя з другорядною дорогою, яка веде до с. Корчин, порушив Правил дорожнього руху України, здійснив обгін колони автомобілів з порушенням Правил дорожнього руху, створив аварійну обстановку та поставив себе в становище, яке позбавило його можливості відповідно реагувати на зміну дорожньої обстановки при появі небезпеки для руху у вигляді автомобіля «ВАЗ-11183», під керуванням водія ОСОБА_4 , що призвело в подальшому до зіткнення з даним транспортним засобом. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла, пасажир автомобіля «ВАЗ-11183», ОСОБА_9 померла. Готовий нести відповідальність у межах своєї вини. Стаж водія на момент пригоди становив 36 років, жодного разу не був учасником дорожньо транспортних пригод. Зазначив, що розуміє тяжкість наслідків від своїх дій, неможливість виправлення ситуації. Висловлював щире співчуття обвинуваченому ОСОБА_4 та родині загиблої як на похованні, так і в судовому засіданні.

Покази обвинуваченого ОСОБА_6 , в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за обставин, встановлених судом.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

В свою чергу, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його характер та наслідки, особу обвинуваченого, який, як вбачається з досудової доповіді органу пробації, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивні характеристики за місцем проживання та роботи, а також стан здоров`я, спосіб життя (раніше не судимий, одружений, працює), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; позицію потерпілого, який претензій щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди не має, розуміє тяжкий моральний стан обвинуваченого у зв`язку із смертю їхньої матері; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини (необережність), характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а також те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені органом пробації як низькі, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами. Водночас суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 , без відбування покарання у виді позбавлення волі, тобто при обранні міри покарання слід застосувати ст. 75 КК України і звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України покласти на нього певні обов`язки.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його характер та наслідки, особу обвинуваченого, який, як вбачається з досудової доповіді органу пробації, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має дозвіл на постійне місце проживання в Україні, позитивні характеристики за місцем проживання та останнім місцем роботи, а також стан здоров`я, який погіршився після пригоди, спосіб життя (раніше не судимий, одружений, пенсіонер, має на утриманні неповнолітню дитину), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; позицію потерпілого у справі про відсутність претензій щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини (необережність), характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а також те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені органом пробації, як низькі та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами. Водночас суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання у виді позбавлення волі, тобто при обранні міри покарання слід застосувати ст. 75 КК України і звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України покласти на нього певні обов`язки.

Про можливість належної соціалізації обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 свідчить їх спосіб життя, характер вчиненого кримінального правопорушення, яке за формою вини є необережним злочином, а також те, що настання суспільно небезпечних наслідків мало місце внаслідок необережності обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, відтак суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.01.2017.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, встановити ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 2 ч.1 ст.76 КК України, встановити ОСОБА_6 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Контроль за виконанням вироку покласти на уповноважені органи з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.01.2017 у справі №461/382/17, скасувати.

Речові докази:

автомобіль «ВАЗ-11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_4 ,

- автомобіль «INFINITI QX50», реєстраційний номер НОМЕР_2 (реєстраційний номер РФ) - повернути власнику ОСОБА_6 ,

- оптичний диск з копією відеозапису з камери спостереження залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судові витрати у сумі 13 241 (тринадцять тисяч двісті сорок один) грн.. 20 коп. (за проведення судової автотехнічної експертизи № 5001 від 28.12.2016 1541,40 грн.; за проведення судової автотехнічної експертизи № 5002 від 10.01.2017 1541,40 грн.; за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 5000 від 20.02.2017 3523.20 грн.; за проведення судової автотехнічної експертизи № 6012 від 12.05.2017 2723.60 грн., за проведення судової експертизи № 6171/6172 від 31.05.2017 3911,60 грн.).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1