Номер провадження: 11-сс/785/400/17
Номер справи місцевого суду: 522/3626/17,1-кс/522/3440/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

представника ПП «МВ-Фрукт» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ПП «МВ-Фрукт» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2017 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000574за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України,

встановив:
Ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 23.02.2017 року задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ управління прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та накладений арешт на банківські рахунки підприємства ПП «МВ-Фрукт» (), які відкриті в банківській установі ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м. Одеса (МФО 328704): № НОМЕР_1 відкритий 24.05.2016 року, № НОМЕР_2 відкритий 01.11.2011 року, № НОМЕР_3 відкритий 05.04.2013 року, з забороною переведення грошових коштів на інші рахунки або переведення грошових коштів у готівку.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, представник ПП «МВ-Фрукт» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, посилаючись на наступне.
- в порушення ст.ст. 135 та 172 КПК України слідчий суддя розглянув клопотання слідчого про арешт майна без виклику представника ПП «МВ-Фрукт», чим було порушено його право на захист та справедливий судовий розгляд.
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що ПП «МВ-Фрукт» не мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження, та жодній посадовій особі фермерського господарства не було оголошено про підозру.
- слідчим суддею, в порушення ст.173 КПК України, не були вирішені питання про правову підставу для арешту банківських рахунків, можливість використання майна як доказів у кримінальному провадженні, тощо.
- поза увагою суду залишилось те, що у клопотанні слідчий не зазначив, яким саме чином грошові кошти відповідають будь-якій з ознак, передбачених ст. 98 КПК України, враховуючи, що клопотання подано в межах кримінального провадження за ч. 3 ст. 191 КК України; у клопотанні слідчого не міститься конкретних даних, що банківські рахунки мають відношення до цього кримінального провадження та не подані докази, що на рахунках ПП «МВ-Фрукт» містяться грошові кошти, які здобуті внаслідок вчинення злочину.
За таких обставин апелянт вважає, що висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на банківські рахунки не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Заслухавши доповідача, представника ПП «МВ-Фрукт» ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Натомість, клопотання слідчого в ОВС СВ управління прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про арешт майна, а саме банківських рахунків підприємства ПП «МВ-Фрукт», які відкриті в банківській установі ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», не відповідає вказаним вимогам закону.

Так, в клопотанні слідчого зазначено про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 1-им СВ управління з розслідувань кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000574 від 22.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України стосовно службових осіб Ізмаїльської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області.
Крім того, у провадженні СВ Ізмаїльського ВП ГУ НП в Одеській області перебувало кримінальне провадження №0002905 від 14.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України у відношенні службових осіб вищевказаних підприємств (яких саме підприємств, в клопотанні слідчого не зазначено).
В подальшому, прийнято рішення про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень № 0000574 та №0002905 в одне провадження, за №0002905.
Під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації, яка надійшла з управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС в Одеській області, виявлено ознаки зловживання службовим становищем з боку керівного складу Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, шляхом використання вищевказаними посадовими особами свого службового становища всупереч інтересам держави та надання переваг при оформленні пільг з ПДВ, з метою одержання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки.
Зокрема, згідно з звітами про суми податкових пільг (код пільги НОМЕР_4 ), поданих нижчепереліченими підприємствами - сільгоспвиробниками, у результаті нібито проведеної реалізації «власної продукції» соняшнику та винограду за 2015 рік задекларовано пільгу на загальну суму ПДВ 14,2 млн. грн., а саме:
- ТОВ «Лоза Новоозерного» (), засновник та директор ОСОБА_8 - 6,3 млн. грн, (у 2015р.- Ізмаїльська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області);
- ПП «МВ-Фрукт»(), директор, головний бухгалтер та засновник ОСОБА_9 (одноособово)- 3,7 млн. грн.. (у-2015р.- ДПІ у Болградському районі ГУ ДФС в Одеській області);
- ПП «Ді-Ас»(),директор, головний бухгалтер та засновник ОСОБА_10 (одноособово) - 2,4 млн.грн. (у 2015р.- ДПІ у Болградському районі ГУ ДФС в Одеській області);
- ТОВ «Зелений капітал» ()директор, головний бухгалтер та засновник ОСОБА_10 (одноособово) - 0,9 млн.грн. (у 2015р. - ДПІ у Болградському районі ГУ ДФС в Одеській області);
- ТОВ «Агростарт плюс»() засновник та директор ОСОБА_8 - 0,9млн.грн. (у 2015 р. - ДПІ у Болградському районі ГУ ДФС в Одеській області).
Водночас, у вказаних службових осіб були наявні відомості (листи Криниченської сільради Болградського району від 03.11.2015 №№378, 379, від 09.11.2015 №389 на адресу ДПІ у Болградському районі ГУ ДФС у Одеській області), які свідчать про відсутність у вказаних сільгоспвиробників земельних ділянок, що вказує на безпідставність декларування службовими особами підприємств пільгового режиму в порушення діючого податкового законодавства.
Таким чином, на думку органів досудового розслідування, отримавши вказані листи, службові особи ДПІ у Болградському районі Одеської області шляхом використання свого службового становища всупереч інтересам держави, надали можливість безпідставно перебувати суб`єктам господарювання ПП «МВ-Фрут» та ПП «Ді-ас» на спрощеній системі оподаткування 4 група та мати статус виробників сільськогосподарської продукції згідно із вимогами ст. 209 ПК України в період 2015 року, з метою одержання неправомірної вигоди, що надало можливість вказаним підприємцям не сплатити ПДВ, завдавши при цьому державі значні збитки.
Слідством встановлено, що підприємство ПП «МВ-Фрукт» () має відповідні рахунки в банківській установі ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м. Одеса (МФО 328704) .
Разом з тим, на підтвердження вказаних доводів до свого клопотання слідчий долучив копії наступних документів, які були досліджені в суді апеляційної інстанції:
- витяг від 21.02.2017 року по кримінальному провадженню №0002905 за кваліфікацією складів злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.2 ст. 364 КК України; (а.п. 5-7); - акт Головного управління ДФС України в Одеській області про результати тематичної перевірки Ізмаїльської ОДПІ від 04.10.2016 року (а.п.8-19); - повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу відділу статистики від 31.05.2016 року (а.п.20); довіреність №16/01 від 10.02.2016 року ПП «МВ-Фрукт» (а.п.21); - перша сторінка статуту ПП «МВ-Фрукт» та інші документи щодо даного підприємства (а.п.21-25); - витяг про наявність відкритих рахунків ПП «МВ-Фрукт» (а.п.26-28); - схема руху сум ПДВ за період вересень-листопад 2016 року, в якій відсутнє «МВ-Фрукт» (а.п.29); - ухвала про надання дозволу на обшук (а.п.30).
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що із перелічених вище документів не можливо зробити однозначний висновок про те, що вчинені злочини передбачені ч. 3 ст. 191, ч.2 ст. 364 КК України.
Окрім того, апеляційний суд вважає, щоклопотання слідчого не місить підстав і мету згідно положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а саме банківських рахунків підприємства ПП «МВ-Фрукт» (), які відкриті в банківській установі ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"у зазначеному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що у клопотанні слідчий не зазначив, яким саме чином грошові кошти відповідають будь-якій з ознак, передбачених ст. 98 КПК України.

Крім того, клопотання слідчого не відповідає вимогам ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки до нього не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує його доводи, слідчим та прокурором до суду не надані документи, що підтверджують наявність банківських рахунків ПП «МВ-Фрукт» в банківських установах, оскільки наявна в матеріалах роздруківка (а.п.28) не є належним підтвердженням наявності таких рахунків.
Більш того, слідчим не були з`ясована обставина, чи є ПП «МВ-Фрукт»стороною кримінального провадження, який дане підприємство має процесуальний статус, тому ухвалити по ньому рішення з дотриманням вимог ст. 370 КПК України не можливо.

Вказані обставини, позбавляють суд апеляційної інстанції наперед вирішувати питання щодо доведеності обставин, зазначених у клопотанні, допустимості та достатності доказів, тим самим розглядати інші доводи викладені в апеляційній скарзі є недоцільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Пункт 1 ч. 1 ст. 411 КПК України передбачає, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційні скарги представника ПП «МВ-Фрукт» ОСОБА_6 задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2017 року скасувати в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ОСОБА_7 про арешт майна повернути прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні, та встановити строк 72 години, для усунення його недоліків.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу представника ПП «МВ-Фрукт» ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2017 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0002905 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст. 364 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС СВ управління прокуратури Одеської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0002905 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст. 364 КК України про накладення арешту на банківські рахунки підприємства ПП «МВ-Фрукт» (), які відкриті в банківській установі ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Одеса (МФО 328704), а саме: № НОМЕР_1 відкритий 24.05.2016р., № НОМЕР_2 відкритий 01.11.2011р., № НОМЕР_3 відкритий 05.04.2013 р., з забороною переведення грошових коштів на інші рахунки або переведення грошових коштів у готівку повернути прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні, для усунення недоліків, встановивши строк 72 години з моменту отримання копії зазначеної ухвали прокурором.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4