Справа №639/9510/16-к
1-кс/639/1595/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2016 року м. Харків
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, на підставі ст..89 КК України не засудженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
встановив:
У клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 , 11 жовтня 2016 року, приблизно о 22 годині, перебував біля будинку №46/48 по вул. Гребенюківській м.Харкова разом з іншою невстановленою особою, де вони помітили раніше їм незнайому ОСОБА_7 .
В цей час у ОСОБА_4 та у невстановленої особи, за попередньою змовою виник єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння будь-яким майном ОСОБА_7 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я останньої.
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи у групі, умисно, з корисливих мотивів, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, підійшов до ОСОБА_7 ззаду та, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, наніс один удар кулаком ззаду в ділянку лівого вуха потерпілої. Від отриманого удару ОСОБА_7 впала на землю. Надалі ОСОБА_4 , використовуючи свою фізичну перевагу, ривком вихопив мобільний телефон «Meizu M3S» з руки останньої.
Потім до потерпілої підійш невстановлена особа, яка діючи узгоджено, в групі з ОСОБА_4 , умисно, з використанням тієї обставини, що ОСОБА_7 лежала на землі, намагався вирвати її сумку, яку вона тримала в руці. Однак, ОСОБА_7 , у свою чергу, почала оборонятися, невстановлена особа, нанесла декілька ударів кулаками по рукам потерпілої, проте остання сумку не відпустила.
Таким чином, ОСОБА_4 та невстановлена органом досудового слідства особа виконали всі дії, які вважали за необхідне, спрямовані на відкрите заволодіння майном потерпілої.
Після цього ОСОБА_4 разом із іншою особою, звернувши на свою користь викрадене майно потерпілої, а саме: мобільний телефон «Meizu M3S», вартість якого становить приблизно 2078 грн., з місця скоєння злочину зникли та розпорядились ним в подальшому на власний розсуд.
Провина підозрюваного підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: оглядом місця події від 11.10.2016; показаннями потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої; відповіддю з ломбарду «Свіжа копійка» від 11.11.2016; додатковими показаннями потерпілої ОСОБА_7 .
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений групою осіб.
15.12.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Орган досудового розслідування вважає, що у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не погашену в установленому законом порядку судимість повторно вчинив тяжкий злочин із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, зареєстрований за адресою: м. Славянськ Донецької області, тому до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 , пояснив про непричетність до вчинення інкримінованого злочину, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладався на розсуд суду.
Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов до наступного висновку.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:
оглядом місця події від 11.10.2016; показаннями потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої; відповіддю з ломбарду «Свіжа копійка» від 11.11.2016; додатковими показаннями потерпілої ОСОБА_7 ; одночасним допитом підозрюваного ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_7 .
Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.186 КК України.
Суд також враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, не має стійких соціальних зв`язків за місцем мешкання, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, зареєстрований за адресою: м. Славянськ Донцької області, за вказаних обставин суд вважає, що наявні ризики, зазначені у статті 177 КПК України.
Оцінивши обставини визначені ст.178 КПК України, суд дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою є обгрунтованим і підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки він, підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197 КПК України,
ухвалив:
2. Застосувати запобіжний захід - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з триманням його в Харківській установі виконання покарань № 27.
3. Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під вартою до 13 лютого 2017 року включно.
4. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів зі дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1