Справа № 357/3749/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1459/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 19.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
19 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.) 22.03.1989 року Білоцерківським районним судом Київської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.3 ст.81, ст.42 КК України (в редакції 1960 р.) до 3-х років позбавлення волі умовно-достроково, з іспитовим строком 2 роки;

2.) 30.03.1990 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.81, ч.2 ст.141, ст.42, ст.43 КК України (в редакції 1960 р.) до 4-х років позбавлення волі;

3.) 24.02.1995 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 р.) до 6 років позбавлення волі;

4.) 08.05.2003 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3- х років позбавлення волі;

5.) 12.04.2007 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі;

6.) 16.06.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

7.) 13.02.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільнено 03.02.2015 року по постанові Ірпінського міського суду Київської області від 26.01.2015 року умовно-достроково на 8 місяців 9 днів,

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та вирішено питання речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком 23 лютого 2016 року близько 04 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену судимість, з метою вчинення крадіжки зайшов до 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , проповз під металевою решіткою та потрапив до підвального приміщення, де, підійшовши до дерев`яних дверей, що закривали вхід до приміщення належного Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційній конторі №7, вирвавши вушко замка, проник до вищевказаного приміщення, звідки повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, вчинив крадіжку мікрохвильової печі марки «Liberton», вартістю 750 грн., паяльника для поліпропілену марки «Candan», вартістю 1 500 грн., належних потерпілому ОСОБА_8 та в`язку ключів від дверей під`їздів, які матеріальної цінності не представляють, після чого, використовуючи викрадені ключі, відімкнув металеву решітку, що закривала вхід до підвального приміщення, і з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 2 250 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним, посилаючись на те, що кваліфікація його дій є неправильною, також, що судом першої інстанції при призначенні покарання не було враховано, що він працював, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір похилого віку, а також зазначає, що було порушено його право на захист.

Заслухавши доповідь судді,обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Оскільки розгляд кримінального провадження відбувся в порядку ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким в судовому засіданні не оспорювалися, суд апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги щодо неповноти досудового слідства та неправильного застосування Закону про кримінальну відповідальність у частині кваліфікації дій обвинуваченого не перевіряє.

Доводи апеляційної скарги про порушення права на захист обвинуваченого в судовому засіданні не підтверджені доказами та спростовуються матеріалами кримінального провадження. Так, обвинувачений в судовому засіданні, яке було призначене на 11 травня 2016 року, заявив клопотання про призначення йому захисника, яке було задоволено (а.с.22). Згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 16 травня 2016 року №1037 обвинуваченому ОСОБА_7 призначено адвоката ОСОБА_9 , який і представляв його інтереси (а.с.27-29) в суді першої інстанції.

Покарання обвинуваченому судом призначено з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, докази про наявність яких є у матеріалах кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги у частині визначення покарання є безпідставними.

Зокрема, при призначенні покарання суд врахував, що ОСОБА_7 опікується двома неповнолітніми дітьми своєї співмешканки, а доказів офіційного працевлаштування та перебування на утриманні обвинуваченого перестарілої матері, матеріали справи не містять.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок суду є законним.

З матеріалів провадження вбачається, що вирок щодо ОСОБА_7 ухвалений 30 серпня 2016 року, а набрав чинності 19 грудня 2016 року, а тому, на підставі ч.5 ст.72 КК України, йому слід зарахувати зазначений термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 попереднє ув`язнення з 30 серпня 2016 року по 19 грудня 2016 року (дата набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Суддя: Суддя: