У Х В А Л А Справа № 200/1912/17
Провадження № 1-кс/200/1116/17
15 лютого 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу представника ДП «Дніпропетровський річковий порт» АСК Укррічфлот» про повернення тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И В:
Підстави для задоволення скарги вказала наступні. Так, 02 лютого 2017 року слідчим СУ ГУ НП України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2017 року у приміщенні по вул. Амур-Гавань, 11 у м. Дніпрі проведено обшук. Слідчий суддя надав слідчому дозвіл на вилучення документів та предметів, що стосуються операцій із сільськогосподарською продукцією. Під час обшуку слідчим вилучено як ті документи та предмети, на які давав дозвіл слідчий суддя, так і ті, на які він дозволу не надавав. Вилучене майно, на відшукання та вилучення якого не надавав дозволу слідчий суддя, є тимчасово вилученим майном. На тимчасово вилучене майно протягом двох днів з моменту його вилучення повинно бути накладено арешт, або воно повинно бути повернуто володільцю. Через те, що на майно не накладено арешт, його слід повернути його володільцю - ДП «Дніпропетровський річковий порт» АСК Укррічфлот».
Крім того, ухвалою слідчого судді від 26 січня 2017 року слідчому надано дозвіл на здійснення обшуку у філії ПАТ «Судноплавна компанія» Укррічфлот» Дніпропетровський річковий порт», а він здійснив обшук у ДП «Дніпропетровський річковий порт» АСК Укррічфлот», яка є іншою юридичною особою. Здійснення обшуку у іншої, ніж тієї, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, особи, є грубим порушенням права скаржника на володіння та розпорядження своїм майном. Через те, що до цього часу, згідно з інформацією, якою володіє скаржник, слідчий з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно до слідчого судді не звернувся, арешт на це тимчасово вилучене майно не накладено, це майно не має відношення до здійснення операцій із сільськогосподарською продукцією, воно підлягає поверненню його власнику - ДП «Дніпропетровський річковий порт» АСК Укррічфлот». .
У судовому засіданні представник свою скаргу підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні її тексту.
Слідчий скаргу не визнав, прохав відмовити у її задоволенні. Пояснив, що він особисто обшуку не проводив, але вважає, що обшук проведений на законних підставах. Підтвердив той факт, що на вилучене при обшуку у ДП «Дніпропетровський річковий порт» АСК Укррічфлот» майно не накладався арешт слідчим суддею, так як інший слідчий, у провадженні якого перебуває справа, до слідчого судді не звертався.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені при обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Нормою ч. 2 ст. 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше двох робочих днів після вилучення майна, інакше майно негайно повинно бути повернуто особі, у якої його було вилучено. Нормою ч. 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (процесуальні дії), які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, володільцем тимчасово вилученого майна. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню.
У судовому засіданні слідчий та прокурор не заперечували проти того, що вилучене при обшуку у ДП «Дніпропетровський річковий порт» АСК Укррічфлот» майно, яке прохає повернути скаржник, є тимчасово вилученим майном. На це майно не накладався арешт слідчим суддею, так як слідчий, у провадженні якого перебуває справа, до слідчого судді не звертався. Через те, що на це тимчасово вилучене майно не накладався арешт у встановленому чинним законодавством порядку, це майно підлягає поверненню.
Підстав для задоволення скарги у частині визнання незаконними дій слідчого ОСОБА_6 при проведенні 02 лютого 2017 року за місцем розташування ДП «Дніпропетровський річковий порт» АСК Укррічфлот» обшуку, немає, так як слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, таких повноважень при вирішенні скарг у порядку ст. 303 КПК України, не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 168, 171, 236, 303, 307, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, -
Скаргу представника ДП «Дніпропетровський річковий порт» АСК Укррічфлот» про повернення тимчасово вилученого майна задовольнити частково.
У задоволенні скарги у іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1