АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/189/17 Справа № 187/622/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000246 за апеляційними скаргами заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 та спільною апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_11 з його захисником адвокатом ОСОБА_7 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року, ухвалений відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року ОСОБА_11 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 14 461, 12 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 20 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_11 судові витрати в розмірі в розмірі 1100, 50 гривень за проведення експертизи по справі і судовий збір в розмірі 551, 20 гривень.

Судом першої інстанції ОСОБА_11 визнаний винним у тому, що 02 травня 2016 року приблизно о 06 годині 30 хвилин, перебуваючи на території пасовища, що розташоване неподалік вул. Челюскіна в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області під час сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків між ним та його сусідом ОСОБА_8 , щодо випасу худоби і рвання трави на пасовищі села, маючи намір, спрямований на умисне заподіяння останньому тілесних ушкоджень, взявши на землі дерев`яну палицю умисно наніс йому п`ять ударів цією палицею в область голови, лівої руки, тулуба та ніг, чим заподіяв ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурором подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок суду змінити, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, виключивши з його резолютивної частини рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 судового збору в розмірі 551, 20 гривень. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що суд, задовольняючи цивільний позов ОСОБА_8 , у порушення п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, стягнув з ОСОБА_11 судовий збір за подання позовної заяви у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням обвинуваченим та його захисником подана апеляційна скарга, в якій вони просять вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 , у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений та захисник посилаються на те, що суд безпідставно поклав в основу своїх висновків пояснення свідків ОСОБА_8 (родичів, сусідів), які не були присутні при заподіянні йому тілесних ушкоджень та не обізнані про обставини конфлікту. Висновок СМЕ не може розцінюватися, як доказ наявності умислу обвинуваченого на заподіяння тілесних ушкоджень. Судом не були враховані пояснення обвинуваченого, який постійно заявляв, що зі сторони саме потерпілого були протиправні дії (напад з ножем для косіння трави), а він ОСОБА_11 знаходився у стані необхідної оборони. Також зазначають, що шкода, заподіяна у стані необхідної оборони без перевищення меж останньої, відшкодуванню не підлягає.

На адресу Апеляційного суду Дніпропетровської області 06.12.2016 року надійшли заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого та його захисник від представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , в яких він вказує, що судом першої інстанції під час винесення вироку було в повній мірі враховано всі обставини справи, надано оцінку письмовим доказам, поясненням обвинуваченого, потерпілого, свідків та обґрунтовано зроблено висновок про доведеність вини обвинуваченого в умисному нанесенні тілесних ушкоджень. Також, погоджується з призначеним обвинуваченому покаранням. Просить залишити апеляційну скаргу обвинуваченого та його захисника без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просив цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишити без розгляду, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської області, а апеляційну скаргу обвинуваченого та його захисника вважав безпідставною, потерпілого ОСОБА_8 та його представника - адвоката ОСОБА_9 , які вважали, що вирок суду слід залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу обвинуваченого та його захисника, не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_11 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому, при викладених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які суд всебічно та повно дослідив, правильно оцінив та послався на них у вироку.

Зазначені висновки зокрема підтверджуються: показами обвинуваченого ОСОБА_11 , який пояснив, що 02 травня 2016 року зранку він зустрів ОСОБА_8 на пасовищі і між ними виникла сварка. ОСОБА_8 першим схопив його за руку і почав бити, а потім ножем, яким він косив траву, наніс кілька ударів в область тулуба, чим зробив проколи на його курточці. Після таких дій ОСОБА_8 , він схопив дерев`яну палицю, яка лежала на землі і наніс 5 ударів по тілу потерпілого, із яких чотири удари палицею по рукам і ногам і останній удар по голові, після чого ОСОБА_8 пішов з поля; показами потерпілого ОСОБА_8 , який показав, що 02.05.2016 року в 6-30 ранку він пішов по траву в степ, до нього під`їхав на машині ОСОБА_11 , вийшов із машині, почав на нього кричати і погрожувати та проганяти з поля, в руці в нього була палка. Він почав спочатку словесно його ображати і вдарив палкою по голові, приблизно п`ять разів, від чого пішла кров. На його запитання «Що ти робиш?» ОСОБА_11 зупинився, а потім палкою почав знову бити по руках, ногах, плечах і знову почав проганяти його з поля, висловлюючи погрози і лайку в його сторону; показами свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що потерпілий ОСОБА_8 є його сусідом. 02.05.2016 року вранці він побачив його побитим, був весь в крові і той розповів, що його побив ОСОБА_11 , вдаривши палкою по голові та наніс кільки ударів по рукам і ногам; показами свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що потерпілий ОСОБА_8 є її чоловіком. 02.05.2016 року чоловік пішов в поле нарвати трави худобі, але через деякий час він повернувся з розбитим обличчям, кров текла з голови і носу, одежа вся була в крові. Чоловік розповів, що ОСОБА_11 приїхав на поле і вдарив його по голові палкою, а потім по спині, по ногам і рукам за те, що він рвав траву; показами свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 02.05.2016 року він бачив потерпілого ОСОБА_15 на подвір`ї будинку по АДРЕСА_2 , він був побитий і в крові. Чув от мешканців села, що його побив ОСОБА_11 . Приймав участь в якості понятого в слідчій дії і бачив на подвір`ї ОСОБА_11 палицю і останній показував, як він бив потерпілого; показами свідка ОСОБА_16 , яка показала, що є дружиною ОСОБА_11 та зі слів чоловіка, 01 травня 2016 року між ним та ОСОБА_8 був конфлікт за перегін худоби на полі, а 02.05.2016 року між ними стався знову скандал, вони побились, зі слів чоловіка він наносив удари дрючком по рукам і голові ОСОБА_8 . У чоловіка тілесних ушкоджень не було; показами свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що 02.05.2016 року вона приїхала в с. Єлизаветівка і побачила, що її батько - ОСОБА_8 був сильно побитий, на обличчі і голові були рани і текла кров. Батько їй розповів, що його побив ОСОБА_11 за косіння трави на пасовищі; протоколом усної заяви ОСОБА_8 про те, що 02.05.2016 року ОСОБА_11 наніс йому тілесні ушкодження (т.1 а.с.76); протоколом огляду місця проживання ОСОБА_11 по АДРЕСА_1 від 02.05.2016 року, де він показав, як наносив дерев`яною палицею удари ОСОБА_8 , з детальним знімком палиці довжиною 46 см (т.1 а.с.77-81); висновком судово-медичної експертизи № 558 від 12.05.2016 року про те, що у ОСОБА_8 виявлені черепно-мозкова травма з раною з лобно - тім`яній області зліва, яка супроводжувалась струсом головного мозку, синці по зовнішній поверхні лівого плеча, лівого стегна, лівої гомілки, ліктьової поверхні лівого передпліччя, тильній поверхні обох кистей. Виявлені в нього пошкодження: відкрита черепно-мозкова травма з раною у лобно - тім`яній області зліва, яка супроводжувалась струсом головного мозку відноситься до легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більш 6-ти, але менш 21 дня (т.1 а.с.94-95); протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , який показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , з фото таблицями (т.1 а.с.96-104); висновком експерта № 613-Є від 26.05.2016 року в тій частині, що враховуючи характер та розташування тілесних пошкоджень у ОСОБА_8 , вони могли виникнути при взаємному розташуванню потерпілого на нападника за механізмом, який відображений в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 . Рана на голові виникла внаслідок дії твердого предмету, яким могла бути дерев`яна палиця (т.1 а.с.106); висновком трасологічної експертизи від 21.06.2016 року про те, що шість наскрізних пошкоджень на спортивній кофті, вилученої у ОСОБА_11 , утворені в результаті розриву матеріалу при контакті з будь-яким предметом, тобто вищевказані пошкодження виникли не в результаті колючо-ріжучого предмету, який має клинок з вістрям, обухом та гостро заточеним лезом. Дані пошкодження не могли бути утворені клинком предмета, вилученого 11.05.2016 року у ОСОБА_8 (т.1 а.с.112-117); протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2016 року за участю ОСОБА_11 , який вказав на механізм нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (т.1 а.с.122-133); висновком судово-медичної експертизи № 787-Є від 27.06.2016 року про те, що, враховуючи характер та розташування пошкоджень не виключно, що тілесні ушкодження у потерпілого могли виникнути при взаємному розташуванні та за механізмом, який зазначено у протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 (т.1 а.с.122-133).

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що з боку обвинувачення було надано достатньо доказів винуватості ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому діяння, які суд першої інстанції обґрунтовано визнав достатніми, допустимими та достовірними, які відповідають вимогам діючого кримінального процесуального законодавства України.

Покази ОСОБА_11 про те, що він наніс тілесні ушкодження потерпілому в стані необхідної оборони, оскільки саме з боку потерпілого ОСОБА_8 були протиправні дії (напад з ножем для косіння трави), суд ретельно перевірив та правильно розцінив, як спосіб уникнути від кримінальної відповідальності за скоєне, оскільки вони спростовувалися вищенаведеними доказами, зокрема, показами дружини обвинуваченого - ОСОБА_16 , яка показала, що, зі слів чоловіка, він наносив удари дрючком по рукам і голові ОСОБА_8 , а у її чоловіка тілесних ушкоджень не було, які, також, узгоджувалися і з висновком трасологічної експертизи від 21.06.2016 року про те, що шість наскрізних пошкоджень на спортивній кофті, вилученої у ОСОБА_11 , виникли не в результаті використання колючо-ріжучого предмету, який має клинок з вістрям, обухом та гостро заточеним лезом, вилученого 11.05.2016 року у ОСОБА_8 .

Не містять матеріали кримінального провадження й інших даних про наявність підстав для застосування мір необхідної оборони з боку обвинуваченого ОСОБА_11 , враховуючи й той факт, що як це встановлено судом першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_11 самостійно прибув на пасовище та був ініціатором конфлікту вранці 2 травня 2016 року, де вже знаходився потерпілий ОСОБА_8 .

Отже, суд вірно вказав, що фактичні обставини справи свідчать про умисні дії ОСОБА_11 , спрямовані саме на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , на що вказують декілька нанесених ударів потерпілому палкою по життєво важливому органу голові та тулубу.

З урахуванням зазначеного, посилання обвинуваченого та захисника в апеляційній скарзі на те, що шкода, заподіяна у стані необхідної оборони без перевищення меж останньої, відшкодуванню не підлягає, є безпідставними.

При встановлених судом фактичних обставинах справи, дії ОСОБА_11 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого та захисника про те, що суд безпідставно поклав в основу своїх висновків пояснення свідків ОСОБА_8 (родичів, сусідів), є необґрунтованими.

Покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , які вони давали у судовому засіданні, були безпосередньо досліджені судом, який надав їм належну оцінку та обґрунтовано послався на них у вироку, оскільки вони підтверджують обставини протиправних дій ОСОБА_11 відносно потерпілого ОСОБА_8 та узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи щодо виявлення у останнього легких тілесних ушкоджень.

Ніяких даних про зацікавленість цих свідків у результаті справи немає.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції були досліджені у повному обсязі всі надані сторонами докази, які зібрані в межах діючого кримінального процесуального кодексу, є належними та допустимими і їм дана належна оцінка у вироку.

Висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не містять протиріч.

Порушень процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом першої інстанції допущено не було.

Що стосується призначеного ОСОБА_11 покарання, то при визначенні такої міри, суд, як вбачається з вироку, врахував ступінь тяжкості, скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких, дані про особу обвинуваченого, який не працює, по місцю проживання характеризується негативно, як скандальна і агресивна особа, матеріальну та моральну шкоду не відшкодував, не розкаявся у скоєному злочині, відсутність обставини, що пом`якшують покарання, а також, вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення відносно особи похилого віку, що суд визнав обставиною, що обтяжує покарання. Призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України.

Поряд із цим, доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, згідно п.п.2,6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Недотримання судом зазначених вимог закону призвело до безпідставного стягнення з ОСОБА_11 судового збору у розмірі 551, 20 гривень, у зв`язку з чим, вирок у цій частині підлягає зміні та виключенню з його резолютивної частини вказівки про це.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року, ухвалений відносно ОСОБА_11 , в частині стягнення судових витрат, - змінити.

Виключити з резолютивної частини зазначеного вироку вказівку суду про стягнення з ОСОБА_11 судового збору у розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят однієї) гривні 20 коп.

В іншій частині вирок відносно ОСОБА_11 залишити без змін.

На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: