Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

Справа №279/3291/16-к
провадження №1-кп/279/69/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень Житомирської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, пенсіонера, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.125,ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 28.04.2016 року близько 10-ої години, знаходячись поблизу будинку №49 по вул.Бровар м.Коростень Житомирської області, на ґрунті виниклих неприязних відносин умисно наніс один удар частиною цеглини в область голови ОСОБА_4 та заподіяв їй легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, у виді струсу головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки голови зліва.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.125,ч.2 КК України.
Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показаннями обвинуваченого, потерпілої, свідків, висновками експертиз, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково, показав, що в день події зібрався йти на базар. Потерпіла почала з ним сварку, бігла за ним з совком та намагалась ним вдарити по руці. Тоді він з землі підняв шматок цеглини на кинув ним по потерпілій. Цеглина потрапила потерпілій в голову, в ділянку лівого вуха. В неї була лише подряпина, крові він не бачив, бо зразу ж пішов з двору. Про лікування потерпілої йому нічого не відомо. Вважає що потерпіла його обмовляє, бо між ними існують тривалі неприязні відносини.
Потерпіла ОСОБА_4 показала, що коли обвинувачений 28.04.2016 року прийшов додому, то почав виганяти її з двору. Між ними тривалий час існують неприязні відносини. Він побіг до гаражу, взяв там сокиру та її обухом наніс їй удар по голові. Вона почала втікати. Також кидав по ній шматками цегли, але вони пролетіли повз неї. Очевидців події не було. Про подію вона повідомила міліцію та свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Перебувала на лікуванні з 28.04.2016 року по 05.05.2016 року. Заявила позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
До показань потерпілої щодо отримання ушкоджень в результаті нанесення удару обухом сокири суд відноситься критично, оскільки такі показання не узгоджуються з пред`явленим обвинуваченому обвинуваченням та іншими дослідженими доказами.
Свідок ОСОБА_8 (племінниця обвинуваченого) показала, що між сторонами існують неприязні відносини. 28.04.2016 року вона бачила, як потерпіла відкрила обвинуваченому хвіртку, вдарила його совком по руці та вибігла з двору на дорогу. У відповідь той кинув в неї шматком цеглини, завернувся та пішов. Потерпіла пішла телефонувати своїй кумі. Слідів крові та потерпілій вона не бачила. Пізніше свідок ОСОБА_6 їй повідомила, що, нібито, обвинувачений вдарив потерпілу сокирою. Однак сокиру вона бачила, коли та лежала біля колодязя, а потерпіла сиділа на стільці.
Свідок ОСОБА_9 свідчила про те, що між сторонами тривалі неприязні відносини. 28.04.2016 року до неї зателефонувала потерпіла та повідомила, що в неї розбита голова. Вона прибігла надати тій допомогу та побачила, що потерпіла сиділа на стільці, повідомила, що то обвинувачений розбив їй голову. Свідок ОСОБА_10 говорила, що потерпіла спровокувала обвинуваченого. Та говорила, що обвинувачений вдарив її сокирою та кидав цеглиною.
Свідок ОСОБА_11 дала показання про те, що свідком події не була, її запросили бути понятою, бачила, що сорочка на потерпілій була в крові.
Свідок ОСОБА_12 показав, що потерпіла звернулась до нього, як лікаря-травматолога, за медичною допомогою з приводу забійної рани ділянки голови розміром 0,5-1х3-4 см. Рана була півовальної форми, утворилась від прикладення невеликої сили, рана помірно кровила, краї були здерті, схожа на утворену тупим предметом.
Судово-медичний експерт ОСОБА_13 показала, що у потерпілої була ушита забійна рана, яка могла утворитись від не менше одного удару тупим твердим предметом, який мав травмуючу поверхню більше розміру рани. Ідентифікувати такий предмет було неможливо, оскільки слідчий такий предмет не вказав, при поступленні в лікарню потерпіла на такий предмет також не вказувала.
Письмовими доказами вини обвинуваченого є заява потерпілої від 28.04.2016 року про заподіяння їй обвинуваченим тілесних ушкоджень; протокол огляду від 28.04.2016 року, в якому зафіксовано обстановку на місці події; протокол слідчого експерименту з обвинуваченим від 15.06.2016 року, в якому зафіксовано відтворення обвинуваченим обставин події.
Висновком експерта №162 від 31.05.2016 року встановлено наявність, тяжкість та локалізацію отриманих потерпілою ушкоджень, встановлено їх тяжкість та небезпечність для здоров`я.
Зауважень щодо належності та допустимості представлених стороною обвинувачення доказів від сторони захисту не надійшло.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено .
Як особа ОСОБА_5 непрацездатного віку, досяг пенсійного віку, являється пенсіонером, по місцю проживання характеризується позитивно, на спеціалізованих обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, відсутність пом?якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства.
Покарання обирається в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді штрафу, оскільки обвинувачений досяг 65-річного віку, тому інші передбачені законом покарання у виді громадських та виправних робіт, обмеження волі до нього застосовані бути не можуть, а покарання у виді арешту є неспівмірним вчиненому.
Потерпілою заявлено позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Матеріальну шкоду обґрунтовує понесеними на лікування витратами. Представленими позивачем платіжними документами на придбання ліків, враховуючи зазначений нею період лікування з 28.04.2016 року по 05.05.2016 року та лікарські призначення (виписний епікриз з історії хвороби №4735), доведено понесення матеріальних витрат на суму 659,59 грн..
Вимога про відшкодування моральної шкоди, враховуючи характер вчиненого правопорушення, глибину перенесених фізичних та душевних страждань, вимоги розумності та справедливості, можливість реального виконання підлягає частковому задоволенню.
Речові докази суду не надавались, під час досудового розслідування повернуті власнику, тому відповідно до положень ст.100,ч.9 КПК України питання про їх долю судом не вирішується, судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.125,ч.2 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 659 (шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 59 копійок у відшкодування матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) гривень у відшкодування моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Суддя: підпис:
Копія згідно оригіналу: суддя: