Справа № 689/917/17
ВИРОК
Іменем України
22.05.2017 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий-суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці кримінальне провадження №0000147, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2017, яке надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , не будучи суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює операції з металобрухтом, без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії), отримання якого передбачене ст. 4 Закону України "Про металобрухт", з метою заготівлі від населення металобрухту, для подальшого його перепродажу за більш вигідною ціною, достовірно знаючи про заборону такого виду господарської діяльності, діючи умисно, упродовж 2015 2017 років здійснював заготівлю брухту чорних металів у жителів Ярмолинецького району Хмельницької області за ціною 2,50 грн. за 1 кг за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

06 квітня 2017 року працівниками поліції, під час обшуку господарства Рєзніка по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 2800 кг брухту чорних металів, які незаконно придбав обвинувачений.

Таким чином, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 213 КК України як здійснення прийому брухту чорних металів фізичною особою та організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту .

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно за вищевказаних обставин він здійснював прийом, схов та збут металобрухту, не маючи спеціального дозволу.

28 квітня 2017 року між заступником керівника Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 472 КПК України по даному кримінальному провадженню було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 213 КК України, розуміє наслідки укладення та затвердження такої угоди. В силу чого сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 213 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 850 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 14450 грн. В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Прокурор та обвинувачений у підготовчому судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання Рєзніка суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення злочину особою похилого віку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали позицію прокурора, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, суд вважає за необхідне ухвалити вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України та санкції ч. 1 ст. 213 КК України.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 квітня 2017 року, укладену між заступником керівника Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000147, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2017.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 850 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 14450 (чотирнадцять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-брухт чорних металів вагою 2800 кг, який зберігаються в камері зберігання речових доказів Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області передати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1