Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
10 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4
представника скаржника

ОСОБА_5 адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 20 березня 2017 року у кримінальному провадженні №0000156, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 20 березня 2017 року задоволено погоджене з прокурором ОСОБА_7 клопотання слідчого СВ Рокитнівського ВП Сарненського ВП Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на автомобіль марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, належний ОСОБА_9 , жителю м.Львів Львівської області, який перебував у володінні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 та який був вилучений відповідно до протоколу огляду місця події від 15.03.2017 року, шляхом заборони його відчуження, без позбавлення права користування вказаним транспортним засобом, до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Також, цією ухвалою було накладено арешт на каміння бурого кольору зовні схоже на бурштин-сирець, різного розміру та форми, загальною масою близько 13 кг. 700 грам, яке поміщено в спеціальний пакет Національної поліції України №2017771, що перебувало у володінні ОСОБА_5 та було вилучено відповідно до протоколу огляду місця події від 15.03.2017 року, встановивши місце його зберігання уповноважений банк АТ «Державний ощадний банк України» Рокитнівське ТВБВ №10017/0164 (34200, Рівненська область, смт.Рокитне, вул.1-Травня, 3А), до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя в ухвалі зазначила, що з метою забезпечення збереження речових доказів, існує необхідність накладення арешту на автомобіль та каміння зовні схоже на бурштин-сирець, які вилучені під час огляду місця події 15 березня 2017 року, оскільки зазначене майно є засобом та об`єктом кримінально протиправних дій, передбачених ст.198 КК України, й 16.03.2017 року як автомобіль, так і каміння зовні схоже на бурштин сирець визнано речовими доказами, відповідаючими критеріям ст.98 КПК України. На думку слідчого судді, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, дасть можливість його володільцю приховати чи відчужити зазначене майно, що позбавить орган досудового розслідування можливості повно та всебічно провести усі слідчі дії.
У поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах скаржника ОСОБА_5 , вважає ухвалу слідчого судді такою, що підлягає скасуванню в частині накладення арешту на транспортний засіб, оскільки клопотання слідчого, на його думку, щодо арешту транспортного засобу обґрунтоване лише формальним посиланням на статті та припущенням щодо необхідності накладення арешту. Свою позицію мотивує тим, що у кримінальному провадженні відсутні докази, які б вказували на те, що він, як особа, що керувала арештованим транспортним засобом придбавала, отримувала, зберігала чи збувала майно, отримане незаконним шляхом, а тому, арештований автомобіль не може бути доказом доведеності його вини у вчиненні будь-якого злочину, що є підставами для скасування, накладеного арешту на автомобіль. Що стосується каменю зовні схожого на бурштин-сирець, який був знайдений у салоні автомобіля та вилучений згідно протоколу огляду місця події від 15 березня 2017 року, то як доводить в апеляційній скарзі представник скаржника адвокат ОСОБА_6 , ОСОБА_5 під час зупинки опору працівникам поліції не чинив, добровільно надав для огляду транспортний засіб слідчому, проти накладення арешту на виявлене каміння у судовому засіданні не заперечував, оскільки вказав, що жодного відношення до нього не має. Просить ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який повністю підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про накладення арешту на майно, дослідивши ухвалу слідчого судді й обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Матеріалами судового провадження підтверджується, що слідчим відділом Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000156, внесеному до ЄРДР від 16 березня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ст.198 КК України, та в рамках вказаного кримінального провадження проводяться слідчі дії.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР був рапорт інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Хмельницькому лейтенанта поліції ОСОБА_10 про те, що ним 15 березня 2017 року, під час несення служби, у ході патрулювання, в с.Рокитне на вул.Центральній Рокитнівського району Рівненської області, було зупинено автомобіль марки «Land Rover», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у багажному відділенні якого знаходилося каміння бурого кольору зовні схоже на бурштин-сирець, загальною вагою близько 13 кг.
В ході проведення огляду автомобіля працівниками поліції, було тимчасово вилучено вищевказаний автомобіль та зазначений камінь зовні схожий на бурштин-сирець, що підтверджується протоколом огляду від 15 березня 2017 року, складеного слідчим (а.с.9-13).
Відповідно до постанови слідчого від 16 березня 2017 року (а.с.14) зазначене майно у кримінальному провадженні було визнано речовими доказами і передано на зберігання, - каміння у сховище цінностей банку АТ «Ощадбанк» що розташоване в смт.Рокитне на вул.1-го Травня, 3а Рівненської області, а транспортний засіб на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненської області що знаходиться за адресою: смт.Рокитне, вул.Незалежності, 28, Рівненської області.
З поданого клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що слідчий, подаючи клопотання слідчому судді, виходив з того, що повернення вилученого майна власнику або володільцю позбавить орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення всіх слідчих дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, з чим погодилась і слідчий суддя та наклала арешт на тимчасово вилучене майно.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Перевіривши матеріали судового провадження та прийняті органом досудового розслідування процесуальні рішення та документи, складені за наслідками проведення слідчих дій на даному етапі, що знаходяться у матеріалах провадження, колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначений у клопотанні автомобіль, шляхом заборони його відчуження без позбавлення права користування вказаним транспортним засобом та камінь зовні схожий на бурштин-сирець, повністю відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України, що стосується порядку розгляду клопотання про арешт майна та мети накладення арешту на тимчасово вилучене майно фізичної чи юридичної особи, а саме для збереження речових доказів, як встановлює ч.3 ст.170 КПК України.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Погоджується колегія суддів і з висновками слідчого судді про те, що камінь, зовні схожий на бурштин-сирець та автомобіль, на які слідчим суддею накладено арешт, як матеріальні об`єкти, відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України і відповідно до ст.98 КПК України їх визнано речовими доказами й можуть бути використані як доказ існування факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також вірно керувалась слідчий суддя і положеннями ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини, в якому передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, чим мотивувала накладення арешту на автомобіль без позбавлення права користування цим транспортним засобом.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчим суддею законно накладено арешт на автомобіль «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, належний ОСОБА_9 , жителю м.Львів Львівської області, який перебував у володінні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , та на каміння бурого кольору зовні схоже на бурштин-сирець, різного розміру та форми, загальною масою близько 13 кг. 700 грам, яке поміщено в спеціальний пакет Національної поліції України №2017771, що перебувало у володінні ОСОБА_5 .
Слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності власника заявленого у клопотанні майна завданням кримінального провадження, із застереженням його відчудження та розпорядження на момент розслідування без позбавлення права користування зазначеним транспортним засобом.
Враховуючи достатність доказів, що вилучене майно може бути основним доказом у відкритому кримінальному провадженні, то у відповідності до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, то на думку колегії суддів, слідчий суддя з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевіривши обставини кримінального провадження, належним чином встановив правові підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні майно.

Доводи представника скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі про відсутність підстав вважати, що арештований автомобіль може бути доказом доведеності вини його довірителя ОСОБА_5 у вчиненні будь-якого злочину, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими. Свого підтвердження у ході здійснення апеляційного розгляду такі твердження не знайшли.
За таких обставин підстав для скасування ухвали судді колегія суддів не знайшла.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 20 березня 2017 року про задоволення клопотання слідчого щодо накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000156, внесеному до ЄРДР від 16 березня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ст.198 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

__________ _________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3