Провадження № 1-кп/520/623/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2016 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в м.Одесі в судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002630 від 18 вересня 2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в місті Кишинів, республіка Молдова, громадянки України, молдованки, маючої незакінчену середню освіту, не працюючої, вдови, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
18 вересня 2016 року біля 12 години 00 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в молочному корпусі ринку «Південний», що розташований за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Корольова, 43-а, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з сумки потерпілої ОСОБА_5 викрала належний останній гаманець, в якому знаходились грошові кошти у сумі 115 доларів США, які в еквіваленті за курсом НБУ становлять 3 013,00 гривень, та 1 500,00 гривень, однак виконавши усі дії, які вона вважала за необхідні для доведення крадіжки до кінця, не змогла розпорядитись викраденим, з причин, що не залежали від її волі, оскільки була помічена потерпілою ОСОБА_5 , яка і затримала ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

В ході судового засідання обвинувачувана ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що в вересні 2016 року, дату вона точно не пам`ятає, в першій половині дня вона була на ринку «Южний», де побачила жінку з дитячою коляскою. В сумці жінки вона побачила гаманець, який вирішила вкрасти. Однак, коли вона вже взяла гаманець з сумки жінки, остання побачила її дії та затримала її.

Крім того, обвинувачена в судовому засіданні зазначила, що з матеріалами кримінального провадження вона знайома в повному обсязі, жодних зауважень до зібраних доказів вона не має та вважає за непотрібним досліджувати всі докази. В скоєному вона розкаюється.

Крім пояснень обвинуваченої, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачена раніше не судима в силу ст.89 КК України, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Також, постановою слідчого від 18.09.2016 року речовими доказами визнано гаманець малинового кольору та грошові кошти в сумі 115 доларів США і 1 500 гривень, які передані на зберігання потерпілій.

Потерпіла надала до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі, зазначивши, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої не має, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

Інші докази відповідно до ч.3 ст.349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оскаржуються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченої та інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та обвинувачувана дійсно винна в скоєнні інкримінуємого їй кримінального правопорушення.

Визначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, те, що обвинувачена не має місця роботи та не отримує дохід, і вважає, що покарання їй слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю та розкаялась у скоєному, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, тому суд вважає можливим звільнити обвинувачену від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.1 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання скасувати.
Речові докази гаманець малинового кольору та грошові кошти в сумі 115 доларів США і 1 500 гривень, передані на зберігання потерпілій, після набрання вироком законної сили залишити законному власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1