ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодружений, дітей на утриманні не має, до затримання був працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 19 жовтня 2005 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;
2) 27 вересня 2006 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 203-1 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки;
3) 16 вересня 2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, покарання відбуте;
4) 07 травня 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185,ч. 3 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років обмеження волі. 16.07.2014 на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» звільнений від відбування покарання;
5) 06 квітня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
23 жовтня 2015 року у нічний час, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , підійшов до лавки, на якій сидів потерпілий ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпілий знаходився у стані алкогольного сп`яніння, шляхом ривку з руки останнього, відкрито викрав мобільний телефон в корпусі чорного кольору фірми «Prestigio РАР3501», залишкова вартість якого згідно висновку експерта №2445 від 10.12.2015 на момент скоєння злочину складає 1796 грн. 67 коп., в якому знаходились: флеш-карта об`ємом пам`яті 16 гб фірми «micro-SD», залишкова вартість якої згідно висновку експерта № 2445 від 10.12.2015 на момент скоєння злочину, складає 121 грн. 50 коп; сім-карта мобільного оператору «Life» ( НОМЕР_1 ) там сім-карта мобільного оператору «МТС» ( НОМЕР_2 ), які не представляють для потерпілого ОСОБА_9 матеріальної цінності, тим самим відкрито викрав майно останнього, спричинивши матеріальні збитки на загальну суму 1918 грн. 17 коп.
23 жовтня 2015 року у нічний час, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , біля 2 під`їзду, знайшов зв`язку ключів. Усвідомлюючи, що вказані ключі належать потерпілому ОСОБА_9 , у ОСОБА_7 виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна. 24 жовтня 2015 року, приблизно о 03 год. 30 хв., ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, дочекавшись нічного часу, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, за допомогою знайденого комплекту ключів, увійшовши до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , а в подальшому до квартири АДРЕСА_4 , в якій мешкає потерпілий ОСОБА_9 . Знаходячись в квартирі, ОСОБА_7 таємно викрав зі столу однієї з кімнат монітор в корпусі чорного кольору фірми «LG», залишкова вартість якого згідно висновку експерта № 2408 від 04.11.2015 на момент скоєння злочину складає 986 грн.67 коп. та мобільний телефон в корпусі чорного кольору фірми «Nokia 1616-2», залишкова вартість якого згідно висновку експерта № 2408 від 04.11.2015 на момент скоєння злочину, складає 226 грн. 67 коп., що належить потерпілому ОСОБА_9 , після чого виніс викрадене майно з приміщення квартири до під`їзду та знов повернувся до раніше вказаної квартири. Знаходячись в квартирі, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення майна, з корисливих мотивів, почав від`єднувати від електричної мережі комп`ютерний системний блок з метою його подальшого викрадення, однак в цей час його злочинні дії були помічені неповнолітнім ОСОБА_10 , який спробував затримати ОСОБА_7 . Останній, усвідомлюючи, що його дії помічені, бажаючи уникнути затримання, довести свій злочинній намір до кінця та викрасти винесені раніше з квартири, дістав зі своєї кишені ніж та погрожуючи його застосуванням неповнолітньому ОСОБА_10 , почав вимагати від останнього не перешкоджати його діям, неповнолітній ОСОБА_10 підкорився вимогам ОСОБА_7 , надавши останньому змогу вийти з квартири. ОСОБА_7 , опинившись в під`їзді, реалізуючи свій злочинний намір, схопив викрадені речі: монітор та мобільний телефон, та попрямував до свого місця мешкання. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 1213 грн. 34 коп.
Потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3131 грн. 51 коп., яку відшкодовано в повному обсязі шляхом повернення майна. Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 стосовно епізоду від 23 жовтня 2015 року пояснив, що 23 жовтня 2015 року приблизно о 20 год. 00 хв. 21 год. 00 хв., повертаючись додому зайшов до своєї знайомої ОСОБА_11 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , після чого зустрів своїх товаришів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в ході розмови вони вирішили разом випити пива. Перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 біля 2-го під`їзду вони побачили особу, яка голосно слухала музику на телефоні та співала. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підійшли до особи, якою виявися потерпілий ОСОБА_9 . Оскільки був пізній час вони зробили зауваження ОСОБА_9 стосовно музики, залишаючись біля нього почали спілкуватись, в ході розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 виник конфлікт, який перейшов у сварку. Далі ОСОБА_7 та його товариші відійшли до першого під`їзду даного будинку. ОСОБА_9 пішов до буд. АДРЕСА_3 , де сів на лавку, почав голосно ображати ОСОБА_7 та його знайомих, при цьому далі голосно слухати музику. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знов підійшли до ОСОБА_9 , в ході розмови між ними виник конфлікт, який переріс в штовханину, оскільки ОСОБА_9 не реагував на зауваження стосовно музики, яка голосно грає на телефоні, ОСОБА_7 забрав в нього телефон, намагався самостійно вимкнути музику, проте йому це не вдавалось, телефон потерпілому ОСОБА_9 так і не віддав. В подальшому телефон потерпілому повернув ОСОБА_12 .
Стосовно епізоду, який стався у ніч з 23 жовтня на 24 жовтня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що вночі 24 травня 2015 року біля буд. АДРЕСА_3 знайшов ключі, які належать ОСОБА_9 . Оскільки між ними виникли неприязні стосунки, знаючи де мешкає ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вирішив зайти до його квартири та врегулювати конфлікт. Відкрив ключем замок вхідної двері, увійшов у квартиру АДРЕСА_5 ОСОБА_7 та побачив, що ОСОБА_9 , а також члени його сім`ї сплять, вирішив викрасти майно, яке належить потерпілому. Помітивши на столі мобільний телефон, обвинувачений вирішив ним заволодіти, далі перебуваючи у квартирі ОСОБА_7 побачив комп`ютер, та вирішив також його викрасти, від`єднавши монітор, ОСОБА_7 усвідомив, що самостійно весь комп`ютер не винесе, тому вирішив віднести його частинами, спочатку відніс телефон та монітор до себе додому. Повернувшись в квартиру ОСОБА_9 за системним блоком його дії помітив ОСОБА_10 , який намагався зупинити ОСОБА_7 , з метою затримання останнього схопив його, маючи в кармані ніж, ОСОБА_7 погрожував ним ОСОБА_10 , ОСОБА_10 відпустив ОСОБА_7 , далі обвинувачений покинув квартиру, пішов до себе додому.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у інкримінованих йому кримінальних злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 186 КК України, його винуватість знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується такими доказами.
Допитом потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що 2324 жовтня 2015 року, в нічний час, він сидів на лавці біля буд. АДРЕСА_3 . В цей час до нього підійшли троє малознайомих чоловіків, вони почали спілкувались, між ОСОБА_9 та чоловіком на ім`я ОСОБА_14 виник конфлікт, далі чоловік на ім`я ОСОБА_15 , який є обвинуваченим по даній справі, забрав в нього телефон марки «Prestigio РАР3501», в подальшому даний телефон йому повернув ОСОБА_14 . Потерпілий ОСОБА_9 направився додому, він помітив, що загубив ключі від квартири, тому постукавши у вікно, йому відкрила двері дружина, потрапивши в квартиру ліг спати. Під час допиту ОСОБА_9 зазначив, що під час подій викладених в обвинувальному акті перебував в стані алкогольного сп`яніння. На теперішній час матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_9 не має, оскільки майно йому повернуте, має претензії морального характеру, проте цивільний позов в ході досудового розслідування та судового розгляду не заявлено.
Допитом неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , який у присутності законного представника ОСОБА_16 суду пояснив, що 24 жовтня 2015 року, в нічний час, приблизно о 2-й годині ночі він прокинувся, через те, що почув, що в квартирі хтось перебуває, коли включив світло, то побачив обвинуваченого ОСОБА_7 , який знаходився в кімнаті біля системного блоку. ОСОБА_10 схопив ОСОБА_7 , з метою його затримання, проте обвинувачений дістав ніж, погрожуючи його застосуванням, вимагав від ОСОБА_10 відпустити його. Оскільки потерпілий погрози сприйняв реально, відпустив обвинуваченого ОСОБА_7 , а останній покинув квартиру шляхом виходу через вхідні двері. Також зазначив, що батько ОСОБА_9 прийшов додому та повідомив про конфлікт який стався між ним та якимись чоловіками, більше нічого не пояснював. На теперішній час матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_10 не має.
Показання потерпілих є послідовними, об`єктивними, узгодженими між собою, не суперечать показам обвинуваченого, тому суд вважає їх правдивими та покладає в основу вироку.
Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_17 , яка є матір`ю обвинуваченого, пояснила, що 24 травня 2015 року перебувала за адресою: АДРЕСА_2 під час проведення обшуку, в ході проведення якого виявлено та вилучено монітор в корпусі чорного кольору, мобільний телефон, а також ніж. Дана квартира належить їй на праві власності, в ній мешкає її син ОСОБА_7 . Свого сина може охарактеризувати лише з позитивної сторони.
Протоколом огляду місця події від 24 жовтня 2015 року та ілюстрованою таблицею до нього, відповідно до якого оглядом місця події є квартира АДРЕСА_5 . Даний протокол підтверджує відсутність в даній квартирі монітору від комп`ютера та телефону (арк. справи 106 110).
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24 жовтня 2015 року, яким о 10 год. 30 хв. 24.10.2015 затримано ОСОБА_7 (арк. справи 111 113).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 жовтня 2015 року, відповідно до якого потерпілому ОСОБА_10 пред`явлено 4 особи для впізнання, потерпілий вказав, що впізнає особу під № 4, як особу, яка 24.10.2015 приблизно о 04 год. 00 хв. перебуваючи в приміщенні кв. АДРЕСА_5 погрожуючи йому заволоділа монітором та мобільним телефоном «Nokia 1616-2», а також намагалась викрасти системний комп`ютерний блок (арк. справи 114 118).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 жовтня 2015 року, відповідно до якого свідку ОСОБА_12 пред`явлено 4 особи для впізнання, де він вказав, що впізнає особу під № 2, як особу, яка 23.10.2015 у вечірній час разом із ним розпивала спиртні напої біля буд. № 113 по вул. Перемоги у м. Запоріжжя, після чого відкрито заволоділа мобільним телефоном у малознайомого на ім`я ОСОБА_18 (арк. справи 125 129).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 жовтня 2015 року, відповідно до якого свідку ОСОБА_13 пред`явлено 4 особи для впізнання, свідок вказав, що впізнає особу під № 3, як особу, яка 23.10.2015 у вечірній час разом із ним розпивала спиртні напої біля буд. №113 по вул. Перемоги у м. Запоріжжя, після чого відкрито заволоділа мобільним телефоном у малознайомого на ім`я ОСОБА_18 (арк. справи 130 134).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10 листопада 2015 року, відповідно до якого потерпілому ОСОБА_9 пред`явлено 4 особи для впізнання, потерпілий вказав, що впізнає особу під № 1, як особу, яка в ніч з 23.10.2015 на 24.10.2015 розпивала пиво на лавці біля буд. АДРЕСА_3 , після чого шляхом ривку з руки потерпілого заволоділа його мобільним телефоном в корпусі чорного кольору, фірми «Prestigio РАР3501» та втікла (арк. справи 119 124).
Як вбачається із протоколів пред`явлення особи для впізнання, потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 прямо вказали на обвинуваченого ОСОБА_7 як на особу, що скоювала інкриміновані правопорушення.
Доводи захисника ОСОБА_8 стосовно недопустимості протоколу впізнання від 10 листопада 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_9 суд відхиляє, оскільки в судовому засіданні потерпілий впізнав обвинуваченого, та пояснив, що і в момент проведення слідчої дії впізнав ОСОБА_7 .
Протоколом обшуку від 24.10.2015 в квартирі де мешкає обвинувачений ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якого виявлено та вилучено монітор «LG» в корпусі чорного кольору, мобільний телефон «Nokia 1616-2», а також предмет схожий на ніж розкладний «GANZO» (арк. справи 135 142).
Висновком експерта № 620-ЗТ відповідно до якого ніж вилучений 24 жовтня 2015 року при проведенні обшуку не відноситься до холодної зброї, а є виробом господарчо-побутового призначення туристичний ніж, виготовлений заводським способом (арк. справи 146 151).
Висновком експерта № 311-Д відповідно до якого в кв. АДРЕСА_5 залишені сліди папілярних узорів ральців ОСОБА_7 (арк. справи 161 170).
Постановою від 15 грудня 2015 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, відповідно до якої мобільний телефон в корпусі чорного кольору «Nokia 1616-2», монітор в корпусі чорного кольору фірми «LG», мобільний телефон в корпусі чорного кольору «Prestigio РАР3501», флеш-карта об`ємом пам`яті 16 Гб фірми «micro-SD» визнано речовими доказами по кримінальному провадженню та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 (арк. справи 181 182).
Постановою про визнання речових доказів від 21 грудня 2015 року, відповідно до якої речовим доказам в даному кримінальному провадженні визнано шапку чорного кольору, складний ніж з рукояткою чорного кольору, дані речові докази передано на відповідальне зберігання до камери схову Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області (арк. справи 185 186).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їхній сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винними у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він обвинувачуються.
Підстав сумніватися в достовірності вищенаведених доказів чи для визнання їх недопустимими суд не вбачає, оскільки відповідно до вимог ст. 86 КПК України вони отримані у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом і суд приймає до уваги, що досліджені в судовому засіданні вище перелічені докази є належними, допустимими та такими, що відповідають фактичним обставинам встановленими судом.
Посилання обвинуваченого та захисника про те, що ОСОБА_7 не відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон, а відкрито взяв з метою повернути після розмови зі своїми знайомими, оскільки музика, яка лунала з телефону, заважала їхній розмові судом до уваги не беруться, оскільки спростовуються показаннями потерпілого, який наполягає, що ОСОБА_7 саме відкрито забрав в нього мобільний телефон, та до речі, так і не повернув, про що не заперечує сам обвинувачений. Показання потерпілого в цій частині є послідовними, та такими, що не викликають сумніви. Крім того, як потерпілий, так і обвинувачений ОСОБА_7 вказують на раптово виниклий між ними конфлікт, та обвинувачений мав намір покарати потерпілого за його в минулому скоєний кримінальний злочин щодо зґвалтування жінок.
Також посилання сторони захисту та обвинуваченого на те, що речовий доказ мобільний телефон в корпусі чорного кольору фірми «Prestigio РАР3501» є неналежним доказом, оскільки покази ОСОБА_7 та ОСОБА_9 різняться з приводу кольору та моделі мобільного телефону не можуть бути прийняти судом до уваги, оскільки спростовуються доказами, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні, а саме протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10 листопада 2015 року, відповідно до якого потерпілому ОСОБА_9 пред`явлено 4 особи для впізнання, потерпілий вказав, що впізнає особу під № 1, тобто ОСОБА_7 , як особу, яка в ніч з 23.10.2015 на 24.10.2015 р. розпивала пиво на лавці біля буд. № 113 по вул. Перемоги у м. Запоріжжя, після чого шляхом ривку з руки потерпілого заволоділа його мобільним телефоном в корпусі чорного кольору, фірми «Prestigio РАР3501» та втікла (арк. справи 119 124), показаннями самого потерпілого, який прямо вказав, що ОСОБА_19 заволодів його мобільним телефоном в корпусі чорного кольору, фірми «Prestigio РАР3501», що і підтвердив в судовому засіданні. Підстав сумніватися в достовірності вищенаведених доказів чи для визнання їх недопустимими суд не вбачає, оскільки відповідно до вимог ст. 86 КПК України вони отримані у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом і суд приймає до уваги, що досліджені в судовому засіданні вище перелічені докази є належними, допустимими.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний із проникненням у житло.
Доводи сторони захисту, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, як замах на вчинення крадіжки, при якому особа виконала усі дії, які вважала необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинений повторно суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання.
До невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень суд відноситься критично та розцінює, як один із способів захисту від пред`явленого йому обвинувачення та його бажання уникнути відповідальності.
Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду № 8 від 12 червня 2009 року), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, згідно довідки від 09.11.2015 виданої КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога у зв`язку із психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності; за місцями відбуття покарання характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, на утриманні дітей не має, до затримання був працевлаштований за трудовою згодою від 18.05.2015 року (арк. справи 35), має хронічне захворювання, а саме виразкову хворобу дванадцятипалої кишки, що підтверджується свідоцтвом про хворобу №1066 від 15.12.2003 (арк справи 214). При призначенні покарання суд враховує також думку потерпілих, які ані матеріальних ані моральних претензій до обвинуваченого не мають.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.
Згідно зі ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи вищевказані обставини, правову позицію прокурора, потерпілих, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих статей Кримінального Кодексу України.
Суд призначає покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.
Враховуючи, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, тому при призначенні покарання суд застосовує положення ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид покарання, суд вважає за необхідне продовжити щодо обвинуваченого в порядку ст. 377 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому необхідно відраховувати з 24 жовтня 2015 року.
У відповідності з ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати час знаходження ОСОБА_7 під вартою в строк відбування покарання з 24 жовтня 2015 року до набрання вироком законної сили з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по кримінальному провадженню: шапка чорного кольору; складний ніж з рукояткою чорного кольору, які зберігаються в камері схову Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області передати матері обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_17 .
Речові докази мобільний телефон в корпусі чорного кольору «Nokia 1616-2», монітор в корпусі чорного кольору фірми «LG», мобільний телефон в корпусі чорного кольору «Prestigio РАР3501», флеш-карта об`ємом пам`яті 16 гб фірми «micro-SD», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити у власності потерпілого.
В ході проведення досудового слідства, а також судового розгляду по кримінальному провадженню цивільний позов заявлений не був.
Процесуальні витрати понесені в зв`язку із проведенням експертиз у даному кримінальному провадженні, а саме: товарознавчої, судово криміналістичної, судово-дактилоскопічної експертиз у розмірі 1595 грн. 88 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.
Арешт на майно не накладався.
Керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 186 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань остаточно призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
На підставі ст. 71 КК України, визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2015 року до покарання за цим вироком у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 24 жовтня 2015 року.
Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 жовтня 2015 року по день набрання вироком законної сили у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
-шапка чорного кольору; складний ніж з рукояткою чорного кольору, які зберігаються в камері схову Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області передати матері обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_17
-мобільний телефон в корпусі чорного кольору «Nokia 1616-2», монітор в корпусі чорного кольору фірми «LG», мобільний телефон в корпусі чорного кольору «Prestigio РАР3501», флеш-карта об`ємом пам`яті 16 гб фірми «micro-SD», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити у власності потерпілого.
Стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_7 судові витрати в сумі 1595 грн. 88 коп. на відшкодування витрат затрачених на залучення експертів.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1