печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , за участю адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Точка опори Україна» - ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ

В провадженні Печерського районного суду м. Києва знаходиться клопотання представника ТОВ «Точка опори Україна» - ОСОБА_4 , в якому остання просить скасувати арешт, накладений на грошові кошти ТОВ «Точка опори Україна», які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 від 18.01.2016 року, що відкритий у ПАТ «АКБ «Конкорд», на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року (справа №757/50773/16-к).

Так, підставою застосування заходів забезпечення кримінального провадження слугувало клопотання та додані до нього письмові докази сторони кримінального провадження в особі слідчого ГСУ НП України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , що заявлялося в межах кримінального провадження № 0000248.

Представник заявника вказує, що арешт накладено всупереч законним правам та інтересів товариства, оскільки в матеріалах справи відсутнє будь-яке кримінальне провадження, предметом якого є безпосередньо грошові кошти, розміщені на рахунку ТОВ «Точка опори Україна» чи товариство виступає суб`єктом такого кримінального провадження. Всупереч цьому, арешт грошових коштів, розміщених на рахунку ТОВ «Точка опори Україна» було накладено в рамках кримінального провадження №0000248 від 02.10.2015 року, порушеного за фактом зловживань службовими особами ПАТ «АКБ «Конкорд» без підтвердження жодним доказом причетності ТОВ «Точка опори Україна» до кримінальних правопорушень нібито скоєних службовими особами ПАТ «АКБ «Конкорд», чи обґрунтування того, що грошові кошти на вказаному рахунку є, як того вимагає ч. 1 ст. 170 КПК України, доказом злочину, підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна у вищевказаному кримінальному провадженні.

На підтвердження своєї позиції представник заявника посилається на додані до клопотання письмові докази у вигляді копій договорів №298-АР від 01.02.2016 року, № 0110-2014 від 09.01.2014 року, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2016 рік, фінансового звіту суб`єкта малого підприємства за 2016 рік, митних декларацій (форма МД-2).

В судовому засіданні адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказане клопотання підтримали та просили задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечувала.

Вивчивши письмові докази по справі в їх сукупності, заслухавши думку представників заявника, слідчий суддя приходить до висновку, що письмові докази, долучені до клопотання про скасування арешту є належними та допустимими, думка представників ТОВ «Точка опори Україна» та правова позиція останніх заслуговують на увагу, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні представники заявника зазначили, що ТОВ «Точка опори Україна» не має жодного стосунку до кримінального провадження № 0000248, не є пов`язаною чи афілійованою особою з ПАТ «АКБ «Конкорд» і/або іншими юридичними особами, наведеними в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року, а тому не зрозуміло як накладення арешту на грошові кошти товариства та, в результаті дестабілізації його господарської діяльності може допомоги встановити істину у кримінальному провадженні.

Також представники заявника зазначили, що ТОВ «Точка опори Україна» здійснює господарську діяльність з 05.10.2010 року, має для цього всі необхідні матеріально-технічні ресурси та засоби, відповідний персонал та регулярно подає податкову та фінансову звітність відповідно до вимог чинного законодавства. Факт реальності та законності господарської діяльності ТОВ «Точка опори Україна» жодного разу не був спростований у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ст. 173 КПК України слідчий суддя, вирішуючи питання про накладення арешту на майно, повинен переконатись у доведеності необхідності такого арешту та у наявності ризиків, передбачених ст. 170 КПК України. При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132 та 172 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір майнової шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, слідчий у клопотанні про накладення арешту зазначив, що на рахунках підприємств, відкритих у ПАТ «АКБ «Конкорд» та інших банківських установах, співучасниками злочинів було організовано надходження безготівкових грошових коштів від вітчизняних суб`єктів підприємницької діяльності, які мали намір ухилитися від сплати податків, а також організовано надходження державних коштів від державних підприємств, з метою їх незаконного переведення в готівку та розкрадання.

Як вбачається з ухвали від 18.10.2016 року, за результатами розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов висновку, що грошові кошти ТОВ «Точка опори Україна», які знаходяться на рахунку, відкритому у ПАТ «АКБ «Конкорд», підпадають під критерії визначені ст. 98 КПК України та є свідченням об`єктивних підстав щодо можливості накладення арешту на рахунку вказаного підприємства згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України.

Проте, допустимих та достатніх, в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, доказів, які б могли свідчити про відповідність грошових коштів на банківських рахунках відповідали критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, органом досудового розслідування для вивчення та дослідження слідчому судді не представлено.

Не містить правового обґрунтування також посилання як на підставу арешту майна забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку арешту з метою конфіскації майна, арешт накладається виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а також юридичної особи щодо якої здійснюється провадження і щодо якої може бути застосований захід кримінально - правового характеру.

Разом з тим, на момент розгляду клопотання, не було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні службовим особам ТОВ «Точка опори Україна», щодо самої юридичної особи кримінальне провадження не здійснюється.

З урахуванням викладеного та вимог, передбачених ст. 174 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання представника ТОВ «Точка опори Україна» - ОСОБА_4 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 309, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Точка опори Україна» - ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року по справі № 757/50773/16-к на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Точка опори Україна» (), які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 від 18.01.2016 року, що відкритий у Публічному акціонерному товаристві «АКБ «Конкорд» (МФО 307350), юридична адреса: м. Дніпро (Дніпропетровськ), площа Троїцька, 2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1