Провадження №11-сс/792/416/16
Справа №688/4246/16-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
(на ухвалу слідчого судді)
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2016 року про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
В с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 16 грудня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 лютого 2017 року включно, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степангород Володимирецького району Рівненської області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.189, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України.

Як вбачається з поданого слідчим клопотання, органами досудового розслідування встановлено, що 24.11.2016 року близько 10:30 год. ОСОБА_10 електропотягом прибув у м. Рівне для зустрічі з чоловіком на ім`я ОСОБА_11 для домовленості щодо працевлаштування останнього за кордоном. Під час телефонної розмови з ним вони домовились зустрітись в дачному масиві, розташованому поблизу м. Рівне. З цією метою ОСОБА_12 сів на автобус, що слідував по маршруту «Рівне-Березне» та під`їхав до дачного масиву.
Цього ж дня, близько 11:15 год., очікуючи чоловіка на ім`я ОСОБА_11 та знаходячись на перехресті доріг, до ОСОБА_13 під`їхав автомобіль марки «Ніссан», з якого вийшов його знайомий ОСОБА_8 та примусово заштовхнув його в салон автомобіля, в якому за кермом знаходився невідомий йому чоловік, після чого на автомобілі поїхали в напрямку м. Рівне.
Під час руху ОСОБА_8 наніс ОСОБА_14 близько 8-10 ударів кулаками лівої та правої руки по обличчю та інших частинах тіла, та, обшукуючи його, заволодів особистим майном ОСОБА_13 - закордонним паспортом, 3 записниками, портфелем, двома мобільними телефонами «Самсунг», в яких знаходились 2 сім-картки з номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , ключами від будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , мобільним телефоном «Нокіа» та коштами в сумі 11000 грн.
Під час вказаних дій ОСОБА_8 поставив незаконну вимогу перед ОСОБА_15 щодо поїздки їх у м. Шепетівку, з метою примусити переоформити на нього у власність житловий будинок розташований в АДРЕСА_2 , який належить матері ОСОБА_13 , а також передати йому 6000 дол. США.
Під час поїздки в автомобілі, з метою залякування ОСОБА_13 щодо передачі грошей та вчинення в майбутньому дій майнового характеру на користь ОСОБА_8 щодо переоформлення будинку, звернули по дорозі на поле засіяне кукурудзою де ОСОБА_8 вивів з автомобіля ОСОБА_13 , після чого продовжив наносити численні удари кулаками рук по різних частинах ОСОБА_13 , поставив останнього на коліна та, діставши пістолет, перезарядивши його, погрожував останньому, після чого завів його руки за спину та зв`язав ізолентою, на голову натягнув шапку, на яку надягнув полотняну сумку, зв`язавши її на шиї ізолентою.
В подальшому ОСОБА_8 , відійшовши від ОСОБА_16 , став розмовляти з невідомим чоловіком по телефону, а ОСОБА_17 , скориставшись тим, що залишився поза його увагою, звільнивши руки та голову, втік до житлового масиву та повідомив про вчинений злочин правоохоронні органи.
Водночас, у ході досудового розслідування встановлено, що 24.11.2016 року в період часу з 15 год. по 19:30 год. ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до будинку по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_12 . Підійшовши до будинку, ОСОБА_8 за допомогою ключів, якими раніше відрито заволодів у ОСОБА_13 , відчинив вхідні двері та проник у будинок, де, керуючись корисливим мотивом, умисно, повторно, таємно з вітальної кімнати викрав ноутбук марки «LENOVO» вартістю 2500 грн., грошові кошти в сумі 6000 грн. та 3000 евро, що по курсу НБУ станом на 24.11.2016 становлять 27,127995 грн. за 1 євро на суму 81383 грн., з житлової кімнати - сумку вартістю 250 грн., рюкзак вартістю 150 грн., електропраску вартістю 300 грн., гриль вартістю 100 грн., блендер вартістю 200 грн., з горища будинку - 5 дорожніх чемоданів вартістю 500 грн. за один на загальну суму 2500грн. Своїми незаконними діями ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_14 майнової шкоди на загальну суму 93383 грн.
Окрім того, у ході досудового розслідування встановлено, що 13.12.2016 року близько 18:00 год. ОСОБА_8 , з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна ОСОБА_13 , прийшов до будинку по АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий та шляхом віджиму металопластикового вікна, проник у вказаний будинок. З цією метою ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, застосувавши до потерпілого ОСОБА_13 насильство у вигляді нанесення руками та ногами численних ударів по різних частинах тіла, та з метою подолання опору, зв`язав ременем ноги потерпілого та, завівши руки потерпілого за спину, зв`язав їх ременем та медичним пластирем, після чого відкрито, повторно, умисно заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_13 марки «НОКІА» вартістю 300 грн., в якому знаходились дві сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 25 грн. за одну, загальною вартістю 50 грн., на рахунку яких перебували грошові кошти в сумі 6 грн. та 15 грн., та з внутрішньої кишені куртки потерпілого, яка висіла на вішалці, відкрито, умисно викрав 990 доларів США, що згідно курсу ставки НБУ на 13.12.2016 становить 26,171129 грн. за 1 дол. на суму 25909 грн. Внаслідок вищевказаних неправомірних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_14 завдано майнової шкоди на загальну суму 26280 грн.
13.12.2016 року о 23 год. 45 хв. ОСОБА_8 в порядку ст.208 КПК України затримано.
14.12.2016 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.189, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.189, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного, застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та необхідним у даному кримінальному провадженні.
Не погоджуючись з рішенням суду, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, з подальшими доповненнями, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, або виключно застави в розмірі від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

Свої вимоги аргументує відсутністю мотивів прийняття судом рішення щодо обрання ОСОБА_8 найсуворішого виду запобіжного заходу, поряд з існуючими альтернативними (більш м`якими) видами.

Звертає увагу на те, що органом досудового слідства не надано жодних доказів, а прокурором в судовому засіданні не доведено існування ризиків ухилення чи можливості ухилення ОСОБА_8 від слідства та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, перешкоджання проведенню досудового розслідування. Дані твердження будуються стороною обвинувачення виключно на припущеннях.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, підробляє тимчасовими заробітками, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей та батьків-пенсіонерів, хворіє на хронічні хвороби.

Вказані обставини, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчать про можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Наголошує на порушенні слідчим суддею вимог ч.4 ст.107 КПК України, а саме розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу без фіксування судового процесу.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на підтримку доводів наведених у поданій апеляційній скарзі, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню в силу наступних підстав.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , слідчий суддя встановив наявні ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні, взяв до уваги тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, обґрунтованість пред`явленої підозри та даних про його особу, навівши відповідні мотиви прийнятого рішення.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Однак, прийнявши обґрунтоване рішення щодо виду запобіжного заходу ОСОБА_8 , слідчий суддя допустився помилки у визначенні строку дії такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Так, згідно з ч.1 ст.197 КПК України - строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Частиною другою цієї статті, встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

У відповідності до ч.5 ст.115 цього ж Кодексу, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Як вбачається із наданих матеріалів, ОСОБА_8 , в порядку ст.208 КПК України, був затриманий 13 грудня 2016 року, а тому максимально допустимий строк тримання його під вартою спливає 11 лютого 2017 року, оскільки взяттю під варту передувало затримання підозрюваного.

При постановленні оскаржуваної ухвали слідчого судді, вказані обставини і вимоги закону не були прийняті до уваги, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і є підставою для скасування судового рішення, яким було визначено строк тримання під вартою до 13 лютого 2017 року, тобто більш ніж 60 днів з моменту затримання ОСОБА_8 .

Отже, враховуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді, на підставі ч.1 ст.412 КПК України, у зв`язку із допущеними порушеннями кримінального процесуального закону та постановлення, згідно п.2 ч.3 ст.407 КПК України, нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Саме такий запобіжний захід зможе запобігти наявним ризикам та виключає можливість застосування щодо підозрюваного менш тяжких запобіжних заходів, на яких наполягала сторона захисту.

Обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, колегія суддів враховує наявність в матеріалах провадження достатніх даних, які вказують на існування обґрунтованої підозри у вчиненні саме підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.189, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_10 , показаннями свідка ОСОБА_18 , протоколами обшуку та огляду місця подій, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, слідчим експериментом з участю потерпілого. Значимість таких доказів доведена слідчим та сумнівів у колегії суддів щодо їх достатності не викликає.

Крім того, при вирішенні питання про доцільність тримання ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів враховує також і практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, в тому числі тяжкого насильницького злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленні волі строком до 8-ми років. Об`єктом посягання підозрюваного виступають такі соціальні блага та цінності, як право власності та здоров`я людини, які поставлені під особливу охорону держави України.

Вище наведені обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме схильність ОСОБА_8 до скоєння кримінальних правопорушень, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілого та свідка, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що вказує на підвищену соціальну небезпеку з його сторони, а тому застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим запобіжним заходом у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, наявність вище викладених ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується не на припущеннях, як про це стверджує захисник у поданій апеляційній скарзі, а на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Є голослівними і посилання захисту на те, що під час досудового слідства свідок та потерпілий допитані, а тому підозрюваний не зможе вчинити на них жодного впливу. Сторона захисту не враховує, що показання надані на стадії досудового розслідування, у відповідності до положень ст.95 КПК України, не є визначальними, а їх надання не може слугувати гарантією дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваним.

Наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, сімейного стану, перебування на утриманні чотирьох малолітніх дітей та батьків-пенсіонерів, його не судимість, є слушними та відповідають дійсним обставинам справи, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Не є підставою для пом`якшення запобіжного заходу і наявність у підозрюваного хронічної хвороби та необхідності у лікуванні, оскільки вказані обставини не позбавляють його можливості отримати кваліфіковану медичну допомогу у місцях тримання під вартою.

Отже, вказані вище обставини, на переконання колегії суддів, є необхідними елементами, що визначають потребу в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного ОСОБА_8 шляхом обрання останньому найсуворішого виду запобіжного заходу, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , колегія суддів вважає за необхідне, у відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, не визначати розмір застави, оскільки останній підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2016 року, якою обрано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 лютого 2017 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 лютого 2017 року включно.

Початок строку перебування під вартою ОСОБА_8 відраховувати з моменту його затримання, а саме з 13 грудня 2016 року.
Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2