Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/83/17
Провадження № 1-кп/723/359/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2017 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження №000011 від 15.07.2015 р. відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лукавці, Вижницького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, працює по найму неофіційно, раніше судимого: 11.03.2015 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в сумі 1700 грн.,
обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, щодо якого запобіжний захід не застосовувався,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , -

встановив:
16.01.2017 року від прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором Сторожинецької місцевої прокурати Чернівецької області радником юстиції ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №000011 від 15.07.2015 р.

У відповідності до обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_5 , , будучи засудженим вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11 березня 2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., та обізнаним про зобов`язання його сплатити у місячний строк після набрання рішенням суду законної сили, маючи на меті ухилитися від відбування зазначеного покарання, приховуючи дохід від роботи по найму, в період з 11 квітня 2015 року по 11 січня 2017 року всупереч ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України умисно не сплатив зазначений штраф, та, як наслідок, не повідомив вказаний суд про виконання рішення шляхом представлення відповідних документів.

11 січня 2017 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокурати Чернівецької області радником юстиції ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України та зобов`язався беззастережно визнавати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі повідомленої підозри у судовому провадженні.

Крім того, згідно даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.389 КК України у виді обмеження волі строком на два роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. На підставі ст.ст.71,72 КК України вирок Сторожинецького районного суду від 11 березня 2015 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виконувати самостійно.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, наслідки відмови від здійснення обвинуваченим прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, підтвердив дійсність викладених в обвинувальному акті та угоді обставин та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього обвинувачений підтвердив, що дана угода укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також обвинувачений зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, обвинуваченого ОСОБА_5 , який також погодився на затвердження угоди, його захисника, який не заперечував проти затвердження угоди, вважає, що угода підлягає затвердженню, а ОСОБА_5 слід визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.389 КК України та призначити йому покарання, яке прокурор та обвинувачений узгодили між собою.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та тяжких злочинів.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, оскільки останній вчинив ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме: ухилення засудженого від сплати штрафу. Зазначене кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, він цілком розуміє свої права, визначені п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Дана угода на думку суду відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області радником юстиції ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000011 від 15.07.2015 р. і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 січня 2017 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області радником юстиції ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000011 від 15.07.2015 р.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.389 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі ст.ст.71,72 КК України вирок Сторожинецького районного суду від 11 березня 2015 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., виконувати самостійно.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження відповідно до ст.473 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1