У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2017 року смт Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої сторони ОСОБА_4 (довіреність №66/02-17 від 17.02.2017), обвинуваченої ОСОБА_5 ,представника служби пробації ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000062 від 25.02.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 органами досудового слідства обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. До суду кримінальне провадження надійшло разом з обвинувальним актом.

Під час судового розгляду обвинуваченою ОСОБА_5 надано суду угоду про примирення між потерпілою стороною та обвинуваченою.

Прокурор вважає, що угода не відповідає нормам КК України, оскільки визначена у ній міра покарання не відповідає положенням про призначення покарання.

Про затвердженні угоди інші учасники процесу поклались на розсуд суду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, прийшов до наступного висновку.

За змістом угоди від 21 березня 2017 року вказано, що сторони узгодили покарання у вигляді 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн. при цьому її зміст не містить посилання на вид покарання. Застосовуючи при призначенні покарання положення ст. 69 КК України сторони вказують пом`якшуючі вину обставину, як щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, обіцянка про не вчинення наступних злочинів, наявність місця проживання. Суд вважає, що зазначення вказаних пом`якшуючих вину обставин лише частково відповідає положенню ст. 69 КК України, а отже посилання сторін на існування не передбачених статтею 69 КК України пом`якшуючих вину обставин є підставою для відмови у затвердженні угоди про примирення. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7 роз`яснено, що судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті.
Окрім того, за змістом довіреності представника потерпілої сторони № 66/02-17 від 17.02.2017 року не передбачено можливості укладати вказаним представником угоди про примирення між сторонами.

Відповідно до п.2 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
З урахуванням того, що зміст угоди між сторонами не відповідає інтересам суспільств та від імені потерпілої сторони підписано особою, яка на вказане не має відповідних повноважень, слід відмовити у затвердженні угоди про примирення між представником потерпілої сторони ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372, п.2 ч.7 ст. 474 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення укладеної 21 березня 2017 року укладеної між представником потерпілої сторони ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України продовжити у відкритому судовому засіданні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1