АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/884/17 Справа № 207/1847/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000824 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

07 листопада 2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України 2001 року до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

03 серпня 2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 , 71 КК України 2001 року 5 років позбавлення волі . Звільнений 1 листопада 2012 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 12 днів;

03 червня 2015 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 198 КК України 2001 року до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження :

обвинувачений - ОСОБА_7 ,

прокурор - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листоапада 2016 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.06.2015 року та остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення в період з 15 лютого 2016 року по 22 листопада 2016 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.

Прийнято рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 засуджено за те, що він: 03 травня 2016 року приблизно о 22.00 годині, проник до будинку АДРЕСА_2 на доріжці № 6, який належить ОСОБА_9 розташованому у садовому товаристві «Світанок» рв районі 3 Травневого провулку в м. Кам`янському, де навмисно, таємно, повторно викрав майно потерпілої ОСОБА_9 , а саме: двокамерний холодильник «Candy» вартістю 4882,50 гривень; телевізор «GVS» вартістю 282,75 гривень; оприскувач «Туман» вартістю 60 гривень; вентилятор «Mr. Col» вартістю 81,90 гривень; чайник електричний «Самсунг» вартістю 121,50 гривень; пральну машину «Аюко» вартістю 432 гривні; два кухонних ополоника вартістю 42,7 гривень за один , на загальну суму 85,40 гривень, радіоприймач «Kipo» вартістю 50 гривень; радіоприймач «NEEKA» вартістю 50 гривень; шість рулонів шпалер вартістю 50 гривень за один , загальною вартістю 300 гривень; каструлю з нержавіючої сталі вартістю 100 гривень; пилку по дереву вартістю 100 гривень; зварювальний апарат конверторний вартістю 1400 гривень; ключ газовий гайковий вартістю 150 гривень; ключ газовий гайковий вартістю 150 гривень; електропіч кустарного виробництва вартістю 100 гривень, а всього на суму 8346,05 гривень. Заволодівши викраденим, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд завдавши потерпілій шкоду ОСОБА_9 на зазначену суму.

Не погодившись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його діяння, просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує на неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через суворість.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції, призначаючи покарання, не в достатній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного ним злочину, данні про його особу.

Обвинувачений в судовому засіданні просив задовольнити свою апеляційну скаргу в повному обсязі та призначити покарання не пов`язане з позбавуленням волі.

Прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого у зв`язку з її необгрунтованыстю, просив вирок залишити без змін, та вважав можливим розгляд справи без участі обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників які приймали участь в ході апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягаює задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації його дій, не учасниками кримінального провадження не оспорюються сторонами, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Що стосується тверджень обвинуваченого про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого то вони не ґрунтуються на матеріалах справи і не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України апеляційний суд змінює вирок у випадку пом`якшення призначеного покарання, коли визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами статей 65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України, класифікується, як тяжкий злочин.

Належно суд першої інстанції і прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , який раніше судимий за злочини проти власності, новий злочин вчинив в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо.

Врахував обставини які пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння у розкритті злочину, та врахував відсутність обставин, які обтяжують покарання винного.

Призначене обвинуваченому покарання може бути визнано надмірно суворим, якщо конкретні обставини справи у своєї сукупності знижують суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення і не враховані при постановленні вироку, або дані, що свідчать про суворість призначеного покарання, представлені під час апеляційного розгляду в додаткових матеріалах.

Враховуючи, що при постановленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону, та ОСОБА_7 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та даним про його особу, призначене покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним

У цьому кримінальному провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_7 призначено із порушенням визначених у законі загальних засад.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції і вважає його обґрунтованим та вмотивованим.

Отже, при вказаних обставинах, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни вироку щодо обвинуваченого в частині призначеного покарання, а тому обвинуваченого про суворість призначеного покарання не знайшли свого підтвердження.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_7 22 листопада 2016 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_7 термін перебування під вартою у строк відбуття покарання з 22 листопада 2016 року по 24 травня 2017 року включно

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 22 листопада 2016 року по 24 травня 2017 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4