АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року,

за участю:

представника особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року ОСОБА_5 повернуто її скаргу на постанову слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про оголошення її розшуку.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_5 пропустила установлений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк на оскарження постанови слідчого, винесеної, за її твердженням, у грудні 2016 року, та при цьому не порушила питання про поновлення цього строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про оголошення її розшуку, прийняту в грудні 2016 року.

Обґрунтовуючи такі вимоги апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає про невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи, оскільки її, апелянта, вказівка у скарзі про те, що про прийняту у грудні 2016 року постанову слідчого, якою її оголошено в розшук, вона дізналась в червні 2016 року, тобто до її винесення, є очевидною опискою. Однак, слідчий суддя без застережень в ухвалі послався про її обізнаність щодо постанови саме з червня 2016 року, що свідчить про формальний підхід до розгляду її скарги. В дійсності про постанову слідчого вона дізналася 19 червня 2017 року, а скаргу на неї до слідчого судді подала 20 червня 2017 року, тобто в установлений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк з дня отримання копії рішення. Таким чином протилежні висновки слідчого судді про необхідність повернення її скарги внаслідок пропуску строку на оскарження є неправильними, оскільки не ґрунтуються на указаних вимогах закону.

По суті своєї скарги ОСОБА_5 вказує на те, що постанова про оголошення її в розшук винесена слідчим без передбачених ст. 281 КПК України на те підстав, оскільки вона від слідства не ухилялась, місця проживання не змінювала, натомість жодних повісток про виклики на її поштову адресу не надходило та вона не викликалась слідчим засобами телефонного зв`язку.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 в підтримку вимог і доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження № 1-кс/752/4802/17 та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про те, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 20 червня 2017 року ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила скасувати постанову слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про оголошення її в розшук, прийняту в грудні 2016 року.

Скарга ОСОБА_5 подана з посиланням на ст. 303 КПК України, частина перша якої передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого засідання у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, вищенаведений визначений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені до слідчого судді, є вичерпним та, як видно, не передбачає можливості подання скарги на постанову слідчого про оголошення розшуку.

Отже, скарга ОСОБА_5 подана на рішення, яке оскарженню не підлягає.

Положення ч. 4 ст. 304 КПК України регламентують, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Однак, всупереч зазначеним вимогам кримінального процесуального закону, слідчий суддя залишив поза увагою те, що скарга ОСОБА_5 подана на рішення, яке згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню не підлягає, що має наслідком відмову у відкритті провадження, натомість повернув її скаргу у зв`язку із пропуском установленого ч. 1 ст. 304 цього Кодексу десятиденного строку на оскарження та не порушення питання про поновлення цього строку.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як така, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, з ухваленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 .

Тому, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року, якою ОСОБА_5 повернуто її скаргу на постанову слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про оголошення її розшуку, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про оголошення її розшуку.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження: № 11-сс/796/3524/2017

Категорія КПК України: ст. 304
Слідчий суддя: ОСОБА_7
Суддя - доповідач: ОСОБА_1