Справа № 740/2678/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/64/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2017 року апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження № 12.016.270.180.000.870, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 серпня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 1231, 44 грн. на користь держави.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і ухвалити новий, залишивши обвинуваченому покарання за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України призначене місцевим судом без застосування ст.ст. 75, 76 КК України. В решті вирок суду залишити без змін. Вказує на вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень які за ступенем тяжкості відносяться до злочинів невеликої, середньої тяжкості та тяжкого. Судом не взято до уваги, що ОСОБА_6 будучи раніше засудженим за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та маючи не зняті і не погашені судимості вчинив нові злочини проти власності. Також не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, який є особою працездатного віку, однак ніде не працює та не має бажання цього робити, наявність обставини, що обтяжує покарання рецидиву злочинів. Окрім того, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Місцевий суд рішення щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України належним чином не мотивував, що являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено, що 03 лютого 2014 року, близько 00 годин, ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення офіційного документу та доводячи свої злочинні наміри до кінця, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , скористався вільним доступом до банківської кредитної картки Приватбанку, що належить ОСОБА_8 , викрав її, з наміром у подальшому зняти з неї грошові кошти.

Після цього, ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна та доводячи свої злочинні наміри до кінця, достовірно знаючи код доступу (PIN-код) до грошових коштів, у банкоматі по АДРЕСА_3 , повторно, таємно викрав із картки гроші в сумі 3000 грн. (без врахування комісії в сумі 120 грн.) чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 3120 грн..

Улітку, 2014 року, ОСОБА_6 , проник до будинку АДРЕСА_4 , звідки повторно, таємно викрав тюнер Toshiba 2165 XR, вартістю 700 грн., плед-покривало вартістю 479,80 грн., дві подушки розмірами 60х60, вартістю 260 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди.

У травні 2015 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на території будинку АДРЕСА_5 , користуючись вільним доступом, повторно, таємно викрав велосипед «Аіст», вартістю 700 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, прохання прокурора задовольнити апеляційну скаргу та прохання обвинуваченого залишити вирок районного суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Із матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством та місцевим судом.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначених у вироку діянь відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Щире каяття та часткове відшкодування шкоди місцевий суд обґрунтовано визнав обставинами, які пом`якшують покарання. Врахував і обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів.

При обранні міри покарання, місцевий суд також правильно врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставини скоєння кримінальних правопорушень, їхню тяжкість, особу винуватого.

Окрім викладеного, вирішуючи питання про міру покарання, колегія суддів враховує, що викрав банківську кредитну картку обвинувачений у своєї знайомої і йому був відомий код доступу (PIN-код), що свідчить про необачність самої потерпілої, з часу скоєння всіх інкримінованих злочинів пройшло від двох до трьох років і нових правопорушень він не вчинив.

Отже, покарання, яке призначено обвинуваченому, відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним, даним, що характеризують його особу, є достатнім та справедливим, тому підстав для скасування чи зміни вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4