Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/116/17
Номер провадження 1-в/540/32/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2017 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ВК-9 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка спільне подання Машівської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області № 9 та спостережної комісії Машівської районної державної адміністрації Полтавської області відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Знам`янського району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, раніше не судимого,

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в :

у лютому 2017 року до суду надійшло вказане подання, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.10.2014р. засуджений за ст. 286 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. За ухвалою Машівського районного суду від 21.10.2016р. на підставі ст. 72 ч.5 КК України засудженому зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 29.10.2014р. по 01.12.2014р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Станом на 27 березня 2016 року відбув ? строку покарання, характеризується позитивно, як особа, що довела своє виправлення, а тому до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку прокурора, яка заперечує проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки він систематично притягувався до відповідальності за різного роду порушення, не працював та відмовлявся від робіт по благоустрою, заохочення до нього було застосоване в листопаді 2016 року, а тому ці обставини свідчать, що він лише став на шлях виправлення, а не довів його, представника ВК-9 та засудженого, які подання підтримують та просять його задоволити, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 29.10.2014р., кінцевий строк 27 вересня 2017 року.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.1 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

За матеріалами подання засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання мав 9 стягнень, в т.ч. шість разів за відмову від прибирання згідно графіку, відмову від робіт по благоустрою, останнє вчинено 31.03.2016р., і всі вони погашені 31.09.2016р. (а.с. 4). Згідно характеристики працевлаштований робітником автогаража, виконує роботи із самообслуговування, до виконання робіт по благоустрою відноситься з розумною ініціативою, не конфліктний, дотримується правомірних відносин з персоналом, виконавчі листи не надходили (а.с. 2-3).

Відповідно до п.п.1, 2, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України та можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, з дослідженої в судовому засіданні особової справи засудженого видно, що крім вказаних стягнень 25.06.2015р. неналежно прибрав територію, у зв`язку з чим з ним було проведено бесіду виховного характеру (арк. 36 о.с.). Крім цього, згідно довідки планово-економічного відділу в період з липня 2015 року по 18.04.2016р. засуджений взагалі не працював, з 19.04. по 13.07.2016р. знаходився на лікуванні і лише з липня 2016 року почав систематично працювати, у зв`язку з чим до нього у листопаді 2016 року було застосоване заохочення (арк. 135-136 о.с.).

В судовому засіданні засуджений зазначив, що не виконував роботи оскільки хворів, так як має захворювання у виді псоріазу, у зв`язку з чим йому протипоказана робота на сонці, в той час, в матеріалах справи відсутні довідки лікаря, які б свідчили про те, що йому певна робота протипоказана, а навпаки наявні довідки, що він є працездатним (арк. 27, 72, 94 о.с.).

Крім цього, за характеристикою від 29.07.2016р. умисно уникає робіт від самообслуговування та благоустрою установи, участі у виховних заходах не приймає (арк. 110 о.с.).

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що оскільки засуджений за час відбування першої половини покарання допустив 10 порушень режиму відбування, з яких 9 разів був притягнутий до відповідальності, в період з липня 2015 року по 18.04.2016р. він взагалі не працював, що не свідчить про наявність безумовних позитивних змін в поведінці засудженого, а також його виправлення, заохочення до нього було застосоване одне лише у листопаді 2016 року, після того як в липні 2016 року він почав систематично працювати, що свідчить про те, що він лише почав ставати на шлях виправлення, а відтак суд приходить до висновку, що подання є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні спільного подання Машівської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області № 9 та спостережної комісії Машівської районної державної адміністрації Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя :