Номер провадження 11-кп/775/181/2017

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмут

в складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянула в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.12.2016 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VII від 26 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VII від 26 листопада 2015 року, у клопотанні засуджений ОСОБА_6 просив на підставі ч.5 ст. 72 КК України із змінами, які набрали чинності 24 грудня 2015 року, зарахувати йому у строк покарання попереднє ув`язнення з часу його затримання до набрання вироком чинності з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу суду та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання. Вважає ухвалу суду незаконною та антиконституційною.

Заслухавши доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_6 належним чином повідомлений про дату розгляду справи, не заперечував проти слухання справи у його відсутності.

В клопотанні до суду, засуджений зазначав, що він засуджений вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 08 серпня 2003 року, строк попереднього ув`язнення з 18.04.2003 р. по 18.11.2003 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Не погоджується з роз`ясненнями Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про те, що дія Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року не поширюється на засуджених до довічного позбавлення волі, ОСОБА_6 просив суд, відповідно до ст.ст. 72, 87 КК України, застосувати до нього норми вищевказаного Закону України.

Законом України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, у ч.5 ст. 72 КК України внесено зміни у відповідності до яких, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень цього Закону він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

За можливістю визначення строку (терміну дії правообмежень, що складають зміст покарання) виділяють покарання, строкові та безстрокові. Безстроковими є покарання, межі застосування яких у часі законом не встановлюються і яке передбачене у статті 64 КК України. Довічне позбавлення волі, хоча й триває у часі, проте ні в законі, ні у вироку суду певний строк його застосування до засудженого не встановлюється.

Таким чином, довічне позбавлення волі є безстроковим видом покарання, оскільки не має строкового виміру.

Посилання апелянта на наявність судових рішень про застосування вимог ч.5 ст.72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання у вигляді довічного позбавлення волі не можуть бути прийняті до уваги з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст..90 КПК України - рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Зазначене свідчить про обмежену дію судового прецеденту в кримінальному процесі держави Україна.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_6 вже звертався до суду з відповідним клопотанням, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.12.2016 року, яка набрала законної сили.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання не поширюється на осіб засуджених до довічного позбавлення волі, зокрема і до засудженого ОСОБА_6 .

На підставі наведеного, керуючись ст. 72 КК України, п.14 ст. 537, п.4 ч.2 ст. 539 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 відмовити.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VII від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: