печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2017 року Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за заявою головного лікаря КМПНД № 2 ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про припинення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку,-

В С Т А Н О В И В :
11.11.2016 головний лікар КМПНД № 2 ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про припинення відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, призначеної останньому згідно ухвали Подільського районного суду м. Києва від 27.06.2016, посилаючись на те, що згідно висновку комісії лікарів психіатрів КМПНД № 2 від 02.11.2016 на момент проведення комісії та протягом останнього часу ОСОБА_6 має стабільний психічний стан, в нього відсутня продуктивна психопаталогічна симптоматика, агресивні та ауто агресивні тенденції та відсутність особливої суспільної небезпеки, що вказує на доцільність припинення надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаної заяви, пославшись на тяжкий характер вчиненого ОСОБА_6 злочину, який обумовлює необхідність подальшого його примусового нагляду у виді амбулаторної психіатричної допомоги.

Захисник підтримав заяву лікаря-психіатра і просив задовольнити.

Лікар та особа відносно, якої вирішується питання про припинення заходів медичного характеру ОСОБА_6 про місце, день і час розгляду заяви були повідомлені, не з`явились, суд на підставі ст. 512 КПК України визнав за можливе провести судовий розгляд за їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду по суті ініційованого питання, вивчивши заяву головного лікаря КМПНД № 2 та долучені до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 30.09.2009 до ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу для стаціонарного лікування з посиленим наглядом у зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2015 примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_6 змінено з примусового лікування у психіатричному закладі з посиленим наглядом на примусове лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.06.2016 примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_6 змінено з примусового лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом на надання амбулаторної допомоги у примусовому порядку в КМПНД № 2.

Згідно вимог ст. 514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів КМПНД № 2 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 02.11.2016 на момент проведення комісії та протягом останнього часу ОСОБА_6 має стабільний психічний стан, в нього відсутня продуктивна психопаталогічна симптоматика, агресивні та ауто агресивні тенденції та відсутність особливої суспільної небезпеки, що вказує на доцільність припинення надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Зазначений висновок зроблений комісією лікарів, кожний з яких має відповідну освіту та значний досвід роботи за спеціальністю, є науково обґрунтованим, а відтак у суду відсутні підстави сумніватися в його правильності.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи характер вчиненого ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, те, що з моменту застосування примусових заходів медичного характеру пройшло більше 8 років і їх застосування дало позитивний результат, суд вважає можливим за заявою головного лікаря КМПНД № 2 припинити відносно ОСОБА_6 заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, призначеної згідно ухвали Подільського районного суду м. Києва від 24.06.2016.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд-

У Х В А Л И В :
Заяву головного лікаря КМПНД № 2 ОСОБА_5 задовольнити.

Припинити подальше застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, призначеної згідно ухвали Подільського районного суду м. Києва від 24.06.2016.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1