Провадження №1-кс/127/9107/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України капітана юстиції ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000244 від 07.11.2016 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України капітан юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке мотивоване тим, що Військовою прокуратурою Вінницького гарнізону Центрального регіону України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000224 від 07.11.2016 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Згідно клопотання ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту та наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, та дезертирстві, тобто нез`явленні при переведенні до іншої військової частини з метою ухилитися від військової служби, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наступне:

ОСОБА_4 з 21.12.2012 року проходила військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 12 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , на посаді фельдшера військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант».

Відповідно до спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» (далі Директива №Д-1), яка 07 травня 2014 року була розміщена на офіційному сайті Міністерства оборони України, у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пункту збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) для подальшого розподілу по військових частинах Повітряних Сил Збройних Сил України.

В свою чергу, сержант ОСОБА_4 в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п. п. 7, 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, Директиви командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (далі ПС ЗС України) від 10.05.2014 №Д-350/106/1/10дск/ОШ «Про передислокацію військових частин (підрозділів) Повітряних Сил Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь», спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України», вирішила стати на злочинний шлях та маючи умисел на завдання шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, в березні 2014 року звернулась до представників Збройних Сил Російської Федерації з клопотанням прийняти її на військову службу, цим самим вчиняючи дії, направлені на зниження боєздатності української армії, та які в подальшому, призвели до захоплення військової частини НОМЕР_1 з усім її майном Збройними Силами Російської Федерації. В подальшому, сержант ОСОБА_4 перейшла на бік ворога та вступила на військову службу до Збройних Сил Російської Федерації, перебуваючи на військовій службі, виконує накази командування Збройних Сил Російської Федерації, чим безпосередньо підтримує боєздатність армії країни-агресора. Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Вона ж, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді фельдшера військової частини НОМЕР_1 , яка до 12 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п.п. 7, 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, Директиви командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (далі ПС ЗС України) від 10.05.2014 №Д-350/106/1/10ДСК/ОШ «Про передислокацію військових частин (підрозділів) Повітряних Сил Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь», спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України», затвердженого 19.04.2014 командувачем ПС ЗС України, вчинила дезертирство, тобто не прибула у визначені Директивою № Д-1 строки (до 12 травня 2014 року) до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . Своїми діями ОСОБА_4 вчинила дезертирство, тобто нез`явлення при переведенні до іншої військової частини з метою ухилитися від військової служби, а саме скоїла злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

Вказані обставини та вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджуються доказами та документами, отриманими під час проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

27.12.2014 слідчим військової прокуратури Вінницького гарнізону юристом 3 класу ОСОБА_5 в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000138 від 25.12.2014 винесено постанову про оголошення ОСОБА_4 у розшук.

14.05.2015 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 , з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02.12.2016 року після виділення з кримінального провадження №0000138 від 25.12.2014 матеріалів стосовно ОСОБА_4 та об`єднання їх з матеріалами кримінального провадження № 0000244 від 07.11.2016, ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, та того ж дня ОСОБА_4 оголошено у розшук як підозрювану у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Обставинами, які свідчать про те, що підозрювана ОСОБА_4 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є наступне:

в зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження ОСОБА_4 , що позбавило орган досудового розслідування можливості особисто вручити їй повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 111 КК України, та зміну раніше повідомленої підозри від 02.12.2016 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, КК України, зазначені повідомлення у день складання, відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, ч. 1 ст. 278, ст. 297-5 КПК України, направлені у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме надіслані за останнім відомим місцем її проживання.

25.11.2016 ОСОБА_4 викликалась до слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону шляхом публікації повістки про її виклик на сайті Військової прокуратури Центрального регіону України та в газеті «Урядовий кур`єр» (№219 від 22.11.2016).

Разом з цим, ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про розслідування відносно неї кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, маючи на меті ухилитися від кримінальної відповідальності, умисно переховується від органів слідства та суду.

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 умисно ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені нею кримінальні правопорушення.

В судове засідання прокурор та слідчий не зявились, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином

Суд, дослідивши надані матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Відповідно до ч. 1 ст. 297-3 КПК України клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування розглядається слідчим суддею не пізніше десяти днів з дня його надходження до суду за участі особи, яка подала клопотання, та захисника.

З огляду на те, що слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, в судовому засіданні не довели обставин, викладені в клопотанні, не надали суду матеріали кримінального провадження в підтвердження свого клопотання, тому слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Крім того, слідчий суддя вважає, що неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та не доведення згаданих обставин, що оцінюється як підстава для відмови у задоволенні такого клопотання.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для здійснення спеціального досудового розслідування, а тому в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.297-1, 297-33 та 297-4, 309, 372 КПК України , слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України капітана юстиції ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000224 від 03.10.2016 стосовно ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя