Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/993/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні залі суду,м. Кропивницький в режимі відеоконференціїї, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року, якою клопотання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могильова, Републіки Білорусь, білоруса, громадянина України, проживав до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.03.1994 року Новомиргородським райсудом Кіровоградської області за ч.1 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 місяців;

- 14.03.1996 року Красноперекопським райсудом АР Крим за ч.З ст.140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 29.03.1999 року Красноперекопським райсудом АР Крим за ч.2 ст. 196-1; ч. 2 ст. 140, 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, з конфіскацією ? частини майна;

- 26.01.2004 року Красноперекопським райсудом АР Крим за ст. 395 КК України до покарання арешту на строк 6 місяців;

- 26.07.2004 року Апеляційним судом АР Крим за п. п. 6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, 96 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років, з конфіскацією майна,

про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення, залишено без задоволення
ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Петрівського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про умовно - дострокове його звільнення від відбування покарання, мотивуючи це тим, що він став на шлях виправлення і своєю поведінкою довів своє виправлення.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року, клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишено без задоволення.

Своє рішення мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 , за час відбування покарання характеризується негативно, має дев`ять порушень вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі два рази поміщався до ДІЗО. На даний час стягнення зняті і погашенні, має одне заохочення, але не працевлаштований, що свідчить про недостатнє бажання засудженого ставати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його клопотання про його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Зазначає, що доказом його примірної поведінки є той факт, що з часу його останнього дисциплінарного стягнення минуло 1,5 року і воно є погашеним. А що стосується того, що він не працевлаштований, то він звертався до адміністрації с прохання його працевлаштувати, проте йому було відмовлено, оскільки немає робочих місць.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу районного суду залишити без змін, засудженого ОСОБА_9 який просив задовольнити його апеляційну скаргу, дослідивши матеріали подання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3 п. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

Абзацом «а» п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів клопотання вбачається, що Апеляційним судом АР Крим ОСОБА_7 засуджений за п. п. 6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.1,ч.4 ст. 70, ст. 96 КК України до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Даний вирок суду першої інстанції звернено до виконання.

Згідно характеристики, затвердженої начальником Петрівської ВК № 49, засуджений ОСОБА_8 прибув до ВК №49 07.11.2012 року. Не працевлаштований, проявляє негативне ставлення до праці. За час відбування покарання характеризується негативно. Допустив ряд порушень відбування покарання. Допущенні порушення виражались у порушенні форми одягу, порушенні розпорядку дня, порушенні дисципліни строю та не тактовній поведінці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ним неслужбових стосунків. Свідомо не утримує у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має неохайний зовнішній вигляд. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає. Прагнення до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не має. Під час відбування покарання перебуває на обліку, як особа, схильна до членоушкодження.

Заохочувальна норма у вигляді застосування ст. 82 КК України настала по відбуттю 2/3 частини строку покарання з 12.02.2013 року.

Комісією Петровської виправної колонії в Кіровоградській області (49) розглянуто та відмовлено в переведенні із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівея безпеки до колонії середнього рівня безпеки для осіб, які раніше відбували покарання в виді позбавлення волі, як такому, що не став на шлях виправлення.

Заохочувальна норма у вигляді застосування ст. 81 КК України настала по відбуттю 3/4 частини строку покарання з 12.05.2014 року.

Комісією Петровської виправної колонії в Кіровоградській області (49) розглянуто та відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол №1 від 09.01.2014 року).

Комісією Петрівської виправної колонії в Кіровоградській області (№49) розглянуто та відмовлено в умовно-достроковому звільнені, як такому, що не довів свого виправлення (протокол №7 від 26.03.2015 року).

Згідно висновків по характеристиці на засудженого ОСОБА_7 : не довів свого виправлення, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення (а.п.6).

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_7 , виданої начальником Петрівської виправної колонії УДПтСУ в Кіровоградській області (№49), за термін відбування покарання в ВК № 49: з 07.11.2012 року по 18.07.2016 року (день подання заяви про умовно-дострокове звільнення) засуджений ОСОБА_7 допустив дев`ять порушень вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі двічі поміщався в ДІЗО. На даний час стягнення зняті та погашені, має одне заохочення.

Колегія суддів враховує, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність, зокрема того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Проте, під час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , а ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області, від 13 жовтня 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення без змін.
Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:підписи
З оригіналом вірно.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2