Справа № 715/1255/17
Провадження № 1-кп/715/86/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.07.2017 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 21 червня 2017 року приблизно о 17 годині 30 хвилин прийшов до господарства ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , якому допомагав по господарству. Перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_5 , ОСОБА_4 через незачинені двері, шляхом вільного доступу зайшов до гаража, де знаходився автомобіль марки «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та побачивши у незачиненому багажнику даного автомобіля цигарки, які він вирішив викрасти. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно викрав з відкритого багажника автомобіля «Пежо» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 12 блоків цигарок марки «Кент - 8», чим своїми умисними діями спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 3600 грн., після чого з місця вчинення злочину втік, а майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
За згодою учасників судового процесу, згідно ч.3 ст.349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджуються його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції не має, а тому суд, згідно вимог ч.2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, частковим дослідженням письмових доказів і оголошенням характеризуючих даних ОСОБА_4 , які наявні в матеріалах кримінального провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю. В своїх показах підтвердив обставини скоєння злочину, які викладені в обвинувальному акті та просив суворо не карати. Вказав що щиро кається у вчиненому, просив не позбавляти його волі, оскільки він має намір працевлаштуватися та відшкодувати потерпілому завдану шкоду. Цивільний позов визнав.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті та підтримав цивільний позов. Вказав на те, що сума не відшкодованої матеріальної шкоди складає 1800 гривень. Просив не позбавляти волі обвинуваченого та призначити йому міру покарання з іспитовим строком.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, показів потерпілого, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині, також доведена дослідженими в судовому засідання письмовими доказами, а саме:
-протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 23.06.2017 року.
-протоколом огляду місця події від 25.06.2017 року та фото таблиці до нього;
-протоколом огляду речей від 25.06.2017 року;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.06.2017 року з обвинуваченим ОСОБА_4 , під час якого останній показав при яких обставинах був скоєний злочин.
Аналізуючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України доведена у повному обсязі. Вищенаведені докази, надані стороною обвинувачення, не викликають сумнівів у суду, з них встановлено фактичні обставини події, вони є належними, достовірними та допустимими, зібрані відповідно до вимог чинного законодавства, з якими обвинувачена повністю погодилася.
З огляду на викладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є визнання обвинуваченим своєї вини та сприяння у розкритті злочину.
Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів (ч.2 ст.65 КК України).
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, характер вчинення злочину та обставини при яких він був скоєний, його характеристику по місцю проживання, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Разом з тим, суд також враховує, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, проте належних висновків для себе не зробив, не працевлаштувався, не створив сім`ю, а вчинив новий злочин, при цьому шкоду потерпілому не відшкодував. А тому в даному випадку, суд вважає, за необхідним призначити покарання обвинуваченому ближче до максимальної межі передбаченої санкцією статті, яка йому інкримінується. Проте, враховуючи всі обставини справи, характер вчиненого злочину, позицію обвинувачення та потерпілого, суд вважає, що на даний час для досягнення мети покарання не має необхідності у ізоляції ОСОБА_4 від суспільства, проте на нього слід покласти ряд обов`язків під час іспитового строку. При цьому за глибоким переконанням суду в даному конкретному випадку саме така міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення.
Крім цього, шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ст.1177 ЦК України).
А тому, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає до повного задоволення.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 371, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому міру покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він на протязі іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 - задовльнити.
Стягунти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду у розмірі 1800 (тисячу вісімсот) гривень.
Речові докази по справі: 12 блоків цигарок марки « Кент-8» - залишти ОСОБА_5 .
Копія вироку суду негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя: ОСОБА_1