Дата документу Справа № 323/1026/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 323/1026/17 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/408/17 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула 20 квітня 2017року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 квітня 2017 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

Так, 28.03.2017 року приблизно о 20-05 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на перехресті вул. Гоголя та вул. Івана Мазепи в м. Оріхів Запорізької області, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , розподіливши між собою ролі, досягли домовленості про скоєння розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_10 , який перебував на тому ж перехресті. Після цього ОСОБА_9 , під приводом здійснення телефонного дзвінка взяв у потерпілого його мобільний телефон марки «Lenovo А820» вартістю 580 грн., а ОСОБА_7 дістав предмет, схожий на ніж та погрожуючи ним ОСОБА_10 змусив останнього залишити місце скоєння кримінального правопорушення.

В результаті погроз застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, які останній сприймав як реальні, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заволоділи мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_10 , заподіявши тим самим йому матеріальний збиток на вказану суму, після чого залишили місце скоєння кримінального правопорушення.

01 квітня 2017 року до ЄРДР внесено відомості за № 0000352 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

03 квітня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

05 квітня 2017 року слідчий СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , обґрунтовуючи тим, що причетність ОСОБА_7 до вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, він раніше вчиняв умисні злочини та був судимий, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, усвідомлюючи реальність та невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років за вчинене ним кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого та обираючи стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів з одночасним визначенням застави в розмірі 48000 грн., слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним, і може призвести до подальшого переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, прокуратури, суду, залежно від стадії кримінального процесу, вчинення іншого кримінального правопорушення або спроби знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, вказує на передчасний висновок про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зазначає про наявність у підозрюваного постійного місця проживання та позитивної характеристики, просить ухвалу скасувати, обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження, судова колегія прийшла до наступного висновку.

При розгляді клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, передбачені 176, 177, 178, 183, 194 КПК України, що передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Посилання захисника про недоведеність обґрунтованості підозри стосовно ОСОБА_7 спростовується наданими матеріалами провадження, а саме протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.03.2017 року, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 від 01.04.2017 року та 03.04.2017 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом проведення слідчого експерименту від 01.04.2017 року, протоколом допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом огляду від 01.04.2017 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом огляду місця події від 31.03.2017 року, протоколом пред`явлення речей для впізнання від 01.04.2017 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 .
При цьому, відповідаючи на доводи захисника про сумнівність певних доказів причетності ОСОБА_7 до скоєння даного злочину, судова колегія зауважує, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на наведене вище, колегія не приймає до уваги доводи захисника щодо недостатності доказів щодо висунутої ОСОБА_7 підозри.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя, на даному етапі, цілком слушно оцінив надані органом досудового розслідування докази щодо висунутої ОСОБА_7 підозри, як на підтвердження її обґрунтованості.

Судова колегія, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановила достатність підстав вважати висунуту ОСОБА_7 підозру обґрунтованою, а надані на підтвердження цього докази вагомими.

Колегія суддів погоджується і з висновком слідчого судді про наявність підтверджених ризиків, передбачених п.п. 1, 5ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , очікуваного покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років з конфіскацією майна, у разі визнання підозрюваного винним, наявності судимостей за вчинення корисливих, зокрема, і аналогічного злочину, за відсутності постійного джерела доходу та заробітку, вчинення інкримінованого злочину в період іспитового строку, перебування на обліку в наркологічному кабінеті з діагнозом «наркоманія»,у своїй сукупності, а також відповідно до положень ст. 178 КПК України, засвідчують існування визначених ризиків негативної поведінки підозрюваного та свідчать на користь прийнятого слідчим суддею рішення.
Судова колегія виходить з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За вказаних обставин колегія вбачає підстави вважати, що при застосуванні відносно ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу не буде досягнуто мети дієвості даного провадження та не буде забезпечено належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Отже, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення відповідного клопотання слідчого.

Наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання та позитивної характеристики за місцем проживання, враховуючи інші обставини провадження, не спростовують висновки слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного даного виду запобіжного заходу.

Рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 квітня 2017 року про застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4