Провадження № 1-кс/760/287/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заявника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання 28.12.2016 року.
Клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні СУФР ДПІ Голосіївського району ГУ ДФС у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000074 від 23.06.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України та ч. 1 ст. 358 КК України.

Зазначено, що 27.09.2016 слідчим СУФР ДПІ Голосіївського району ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 було проведено обшук в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане приміщення орендується ТОВ «Спектр Технолоджі» на підставі договору оренди №КЗМ-15-25 від 01.06.2015, що укладений з ТОВ «Київський завод металоконструкцій №2».

Ввказано, що в ході обшуку були вилучені документи, що належать ОСОБА_3 , а саме посвідчення на право виконання робіт з підвищеною небезпекою.

В клопотанні вказано, що в ухвалі слідчого судді від 23.09.2016 №752/15195/16-к, якою надано дозвіл на обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні положення про необхідність відшукання та вилучення майна, документів, які належать гр. ОСОБА_3 .

Заявник вказує, що за наявною інформацією, 30.09.2016 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2016 №752/15714/16-к було накладено арешт на належне ОСОБА_3 посвідчення на право виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Крім того вказано, що при розгляді клопотання про арешт майна, вилученого в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власник вилученого посвідчення ОСОБА_3 присутній не був, копію ухвали про арешт майна не отримував.

Заявник вважає, що арешт на вказану вище документацію було накладено ухвалою слідчого судді від 30.09.2016 у справі №752/15714/16-к необґрунтовано, оскільки орган досудового розслідування при поданні та розгляді клопотання про накладення арешту на майно не повідомив слідчого суддю про наступні обставини: про те, що саме гр. ОСОБА_3 є власником арештованого посвідчення; ТОВ «Спектр технолоджі» є володільцем приміщення офісу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору оренди нежитлового приміщення №КЗМ-15-25 від 01.06.2015 та акту прийому передачі в оренду нерухомого майна від 01.06.2015; власником офісного приміщення за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, буд. 2, оф. 219, де відбувався 27.09.2016 обшук, - є не ПАТ «Київенерго», а ТОВ «Київський завод металоконструкцій №2», що підтверджується договором купівлі продажу від 12.10.2007 року та реєстраційним посвідченням БТІ №036976; слідчий суддя ухвалою від 23.09.2016 №752/15195/16-к надав дозвіл на обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ПАТ «Київенерго», натомість жодних дозволів на обшуки приміщень ТОВ «Київський завод металоконструкцій №2» та/або ТОВ «Спектр технолоджі» слідчий суддя не надавав; приміщення за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, буд. 2, складаються з літер Б, В, Г (нежитлові приміщення, які належать ТОВ «Київський завод металоконструкцій №2», що підтверджується договором купівлі продажу та реєстраційним посвідченням БТІ) та літери «Д» (будівля трансформаторної підстанції №2219, площею 38,5 кв.м., яка належить ПАТ «Київенерго», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно); орган досудового розслідування, маючи дозвіл від слідчого судді на проведення обшуку та вилучення документів в приміщенні ПАТ «Київенерго» (трансформаторна підстанція літера «Д» площею 38,5 кв.м.), фактично провів обшук та вилучення належного ОСОБА_3 посвідчення в зовсім в іншому приміщенні офісу №219, яке належить ТОВ «Київський завод металоконструкцій №2» та орендується ТОВ «Спектр Технолоджі».

Заявник вказує, що фактично орган досудового розслідування провів обшук та вилучення документів в приміщенні ТОВ «Спектр Технолоджі» за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, буд. 2 (літери Б, В, Г), яке орендується товариством у ТОВ «Київський завод металоконструкцій №2» - без ухвали слідчого судді.

Також заявником зазначено, що гр. ОСОБА_3 , як власник арештованого посвідчення, не є ні обвинуваченими, ні підозрюваними по кримінальному провадженню № 0000074 від 23.06.2016, до вказаної особи не пред`явлено жодного цивільного позову.

У зв`язку з чим заявник просить скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2016 у справі №752/15195/16-к, на належне гр. ОСОБА_3 посвідчення на право виконання робіт з підвищеною небезпекою.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 клопотання підтримала, просила суд задовольнити клопотання в повному обсязі.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Слідчий суддя вислухавши думку представника заявника, вивчивши клопотання, документи, якими воно обґрунтовується, приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно ч. 1 до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора та власника майна. Як встановлено в судовому засіданні, про розгляд клопотання ОСОБА_3 не повідомлявся, у зв`язку з чим ОСОБА_3 був вимушений звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна.
У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, 30.09.2016 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2016 №752/15714/16-к було накладено арешт на належне гр. ОСОБА_3 посвідчення на право виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Відповідно до п. п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому згідно до пп. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи викладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено в клопотанні слідчого правової підстави для накладення арешту на належне гр. ОСОБА_3 посвідчення на право виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Тобто, такий вид заходу кримінального провадження, як арешт майна можливий лише щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного або обвинуваченого.
Кримінальне провадження № 0000074 зареєстроване ще 26.06.2016, при цьому повідомлення про підозру ОСОБА_3 не повідомлено, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 в статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебував, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно товариства.
Крім того, відповідно до роз`яснень у розділі другому пп. 6 п. 2.6 п. 2 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2014 рік, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Абзацом другим частини першої 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
В той же час, у клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування наявності вказаних ризиків, а саме: приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, в порушення вимог ч. 8 ст. 170 КПК України не враховано співрозмірність обмеження права особи користуватися майном з нанесеними збитками та можливим розміром завданої кримінальним правопорушенням шкоди, що за наслідком, призведе до надмірного та необґрунтованого обмеження правомірної підприємницької діяльності товариства та інших негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Крім цього, відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. При цьому, клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити чи відчужити майно.
В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Однак клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна жодним чином не мотивувано наявністю об`єктивних для цього підстав.
Доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 172 - 174,Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2016 у справі №752/15195/16-к, на належне гр. ОСОБА_3 посвідчення на право виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1