Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника КВІ ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Солом`янського районного суду м. Києва

від 18.03.2013 року за ч.2 ст.307 КК України на 5 років позбавлення волі

без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України

звільненого від відбування покарання з випробуванням

з іспитовим строком 3 роки,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 6 квітня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2013 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і на підставі ст.76 КК України на нього покладено такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без ______________________________________
Справа № 11-кп/796/437/2017
Категорія: ст.537 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1
дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

23.03.2016 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання інспектора Солом`янського РВ КВІ м. Києва УДПтС України в м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.04.2016 року клопотання задоволено.

В апеляційній скарзі прокурор керівник Київської місцевої прокуратури № 9 міста Києва ОСОБА_10 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання інспектора Солом`янського РВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Апеляційні вимоги обґрунтовує невідповідністю висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. При цьому вказує на наявність у матеріалах провадження вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 16.01.2016 року, яким ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні під час іспитового строку кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, і йому призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень, та на підставі ч.3 ст.72 КК України ухвалено цей вирок і вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2013 року виконувати самостійно. А тому, на переконання прокурора, задовольняючи клопотання кримінально-виконавчої інспекції, суд не застосував закон, який підлягає застосуванню, а саме, положення ч.ч.1, 3 ст.78 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; доводи представника Солом`янського РВ КВІ міста Києва УДПтС України в м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги з огляду на наявність вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 16.01.2016 року, яким не було застосовано положення ст.ст.71, 72 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків і ухвалено про їх самостійне виконання; доводи засудженого ОСОБА_8 , який поклався на розсуд суду під час прийняття рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги і не заперечував проти скасування ухвали суду першої інстанції за наявності порушень вимог закону; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Як встановив суд першої інстанції, засуджений ОСОБА_8 може бути звільнений від покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2013 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, так як під час іспитового строку загалом виконував покладені на нього судом обов`язки, однак 02.07.2013 року і 07.07.2015 року не з`явився на реєстрацію без поважних причин, за що 03.07.2013 року та 08.07.2015 року до нього застосовано застереження у виді письмових попереджень. До адміністративної відповідальності не притягувався, громадський порядок не порушував, за місцем проживання характеризується задовільно, скарг на поведінку від сусідів та мешканців будинку не надходило.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.
За змістом ч.1, ч.3 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Згідно з ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням кримінально-виконавчої інспекції звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в кримінально-виконавчій інспекції.

Такі ж правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням закріплені у ч.1 ст.78 КК України.

Про правові наслідки вчинення нового злочину протягом іспитового строку ОСОБА_8 був обізнаний, оскільки про це зазначено у вироку і його численних поясненнях за наслідками проведення індивідуально-профілактичної роботи інспектором кримінально-виконавчої інспекції.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16.01.2016 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, і йому призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень, і на підставі ч.3 ст.72 КК України ухвалено вказаний вирок і вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2013 року виконувати самостійно.

Як зазначено у вироку, 11 лютого 2014 року близько 18 години ОСОБА_8 , знаходячись у торгівельному залі магазину «Мегамаркет», що розташований на вул. В. Гетьмана, 6-б в м. Києві, з метою повторного таємного викрадення майна, яке належить ТОВ «Шапаш», заховав під куртку пляшку коньяку вартістю 1 520 гривень, однак злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий на виході з магазину його працівниками.

Таким чином засуджений вчинив новий злочин під час іспитового строку, що унеможливлює звільнення його від призначеного покарання після закінчення іспитового строку, про що обґрунтовано зазначає прокурор.

Згідно з ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Тому в даному випадку відповідно до вимог ст.ст.413, 420 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто незастосування закону, який підлягає застосуванню, є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції про відмову в задоволенні клопотання інспектора кримінально-виконавчої інспекції і задоволення таким чином апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу керівника Київської місцевої прокуратури № 9 міста Києва ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 6 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання інспектора Солом`янського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_8 від призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 18 березня 2013 року покарання після закінчення іспитового строку, скасувати.

У задоволенні клопотання інспектора Солом`янського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_8 від призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 18 березня 2013 року покарання після закінчення іспитового строку відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3