АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1253/16 Справа № 199/32/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0002828 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2016 року, ухвалений відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-31.08.2007 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 69, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-24.06.2007 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

-28.10.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 15.12.2014 року звільнений умовно-достроково, невідбута частина покарання 4 місяці 13 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Цим вироком ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Стягнуто судові витрати та вирішено долю речових доказів.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він, будучи особою, яка раніше вчиняла умисні корисні кримінальні правопорушення, повторно вчинив аналогічне кримінальне правопорушення. 05.12.2015 року приблизно о 23-30 ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на перехресті вул. Столярова та пр. К.Маркса м. Дніпропетровська, підійшов до автомобіля таксі під керуванням ОСОБА_9 , сів поруч з водієм, з яким домовився про проїзд на ж/м «Фрунзенський».

05.12.2015 року приблизно о 23-40, прямуючи по Амурському мосту, ОСОБА_8 побачив належний ОСОБА_9 планшет «Леново А3300 Таб», після чого у обвинуваченого виник злочинний намір, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна планшету, що належить ОСОБА_9 та цього ж дня, приблизно о 23-50, реалізуючи свій злочинний намір, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого, з торпеди автомобіля взяв вказаний планшет. ОСОБА_9 , розуміючи злочинний намір ОСОБА_8 , зупинив автомобіль біля будинку № 131 по вул. Каруни м. Дніпропетровська, а ОСОБА_8 , діючи з корисливого мотиву, повторно відкрито викрав чуже майно - планшет «Леново А3300 Таб», з яким вийшов із автомобіля та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, заподіявши матеріальну шкоду ОСОБА_9 на суму вартості планшета планшет «Леново А3300 Таб» у розмірі 1915,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинуваченим ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій просить змінити вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2016 року, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, оскаржуваний вирок є надто суворим та таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення. Вказує, що під час досудового слідства своїми показаннями сприяв розслідуванню кримінального правопорушення, визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, що пом`якшують покарання. Крім того, потерпілий ОСОБА_9 немає ні матеріальних, ні моральних претензій до нього. Вказує, враховуючи приписи ст. 69 КК України, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, вважає, що покарання із застосуванням ст. 69 КК України буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення в майбутньому його неправомірної поведінки.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого та просили пом`якшити покарання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за викладених у вироку обставин, правильно встановивши фактичні обставини справи, повністю підтвердженими доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду, та правильно кваліфікувавши його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, що в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюється.

Висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не містять протиріч.

Порушень процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом першої інстанції допущено не було.

При призначенні покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції враховано, що обвинувачений раніше неодноразово засуджувався до позбавлення волі за вчинення умисних корисливих злочинів тричі за грабежі, та повторно, маючи не зняті та не погашені судимості, скоїв грабіж, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Враховані також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: ОСОБА_8 провину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своїй злочинній діяльності, висловив готовність нести кримінальну відповідальність, висловив жаль з приводу вчиненого, а потерпілому відшкодував збитки шляхом повернення планшету. Крім того обвинувачений має постійне місце проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, відсутність відомостей про його притягнення до адміністративної відповідальності після звільнення з місць позбавлення волі до часу затримання, відсутність інших кримінальних проваджень відносно нього та те, що він під адміністративним наглядом не перебував.

За змістом ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.
З огляду на матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_8 щодо зміни вироку суду першої інстанції з застосуванням ст. 69 КК України, оскільки визначені судом обставини, що пом`якшують покарання, не дають підстав вважати їх такими, що суттєво знижують ступінь тяжкості скоєного злочину.
На думку колегії суддів, з урахуванням викладених доводів обвинуваченого, суд 1 інстанції врахував характер і ступень суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, правильно дійшов висновку щодо призначення ОСОБА_8 мінімального покарання у вигляді позбавлення воіл в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Таким чином, доводи обвинуваченого, які викладені в його апеляційній скарзі, є необґрунтованими, та за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 за вироком суду першої інстанції.

Керуючись ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2016 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: