Справа № 640/3647/17
н/п 1-кс/640/2090/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, 09.03.2017 приблизно о 11.30 годині за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , був виявлений труп гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками насильницької смерті, яка була вбита невстановленою особою, імовірно з корисливих спонукань.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної сумісної власності належить: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
13.03.2017 від потерпілої ОСОБА_5 надійшла заява про накладення арешту на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на домоволодіння, а також паспорту громадянина України на її ім`я.
Постановою слідчого від 15.03.2017 вищезазначений будинок визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, враховуючи факт збереження у приміщенні будинку слідів вчиненого кримінального правопорушення.
Слідчий зазначає, що з метою забезпечення додаткового об`єкту кримінального правопорушення будинку та інших об`єктів нерухомості, що розташовані за вказаною адресою, з огляду на встановлені в ході проведеного досудового розслідування обставини наявні підстави для накладення арешту з метою запобігання можливості відчуження об`єктів нерухомості для забезпечення завдань кримінального провадження, в т.ч. збереження речових доказів та встановлення особи, що вчинила кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування просить накласти на нього арешт.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації (речових доказів) та запобігання можливості відчуження об`єктів нерухомості для забезпечення завдань кримінального провадження, що можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, вважає за доцільне накласти на нього арешт.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на житловий будинок, господарські будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстровані за вищевказаною адресою, заборонивши їх відчуження у будь-який спосіб та розпорядження вищевказаними об`єктами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1