Ухвала
іменем україни

15 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 347 КК України,

за касаційними скаргами засудженого та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Красноокнянського районного суду Одеської області від 20 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 серпня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції призначив засудженому необґрунтовано м`яке покарання, при цьому в достатній мірі не врахував усіх обставин вчинення злочину, особу засудженого та належним чином свого рішення не мотивував, у зв`язку з чим призначене покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України, а судове рішення вимогам статей 370, 419 КПК України.

У касаційній скарзі засуджений, не погоджуючись із ухваленими щодо нього судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати, а кримінальне провадження - закрити. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що висновки суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, ґрунтуються на припущеннях та недопустимих доказах, зокрема, суд дослідив речові докази та аудіозапис, які не відкривались стороні захисту. Вказує на те, що суд в порушення вимог ст. 88 КПК України послався на відомості про його попередню судимість, спотворив показання свідка, не виклав мотиву вчинення злочину й не встановив наявності суб`єктивної сторони. Суд апеляційної інстанції формально підійшов до розгляду його апеляційної скарги, не дав відповіді на викладені в ній доводи та безпідставно відмовив у дослідженні доказів і допиті свідків.

Вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 20 квітня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23 серпня 2016 року, ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 1 ст. 347 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді обмеження волі на строк 3 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 21 листопада 2014 року в період між 21.30 до 22.10 год., знаходячись біля кафе «Колос» на вул. Першотравневій смт. Красні Окни Одеської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є працівником Державної прикордонної служби України, з мотивів помсти за виконання останнім своїх службових обов`язків працівника правоохоронного органу, наявним у нього ножем порізав шини автомобіля «Опель Вектра», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким володів ОСОБА_8 , про що ОСОБА_5 було достовірно відомо.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та засудженого на підтримання поданої останнім скарги та із запереченнями проти скарги прокурора, пояснення прокурора, який підтримав свою скаргу та заперечив проти скарги засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 419 КПК України передбачає, що в ухвалі апеляційного суду зазначаються мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Однак суд апеляційної інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження та постановлення ухвали щодо ОСОБА_5 .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на вирок Красноокнянського районного суду Одеської області від 20 квітня 2016 року прокурором та засудженим були подані апеляційні скарги.
Зокрема, ОСОБА_5 , не погоджуючись із вироком суду, вказував на неправомірне врахування судом недопустимого доказу - аудіо -, відеозаписів, зроблених потерпілим із власної ініціативи, та відсутність допустимих і достатніх доказів його винуватості.

Апеляційний суд, хоча й розписав в ухвалі зміст апеляційних скарг, однак належним чином вказаних доводів в ухвалі не проаналізував, не навів переконливих мотивів для їх спростування, не зазначив підстав, через які він визнав апеляційну скаргу засудженого необґрунтованою.

Крім того, мотивуючи висновок про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, суд апеляційної інстанції послався на викладені у вироку докази, допустимість і достовірність, яких оспорювалась, не проаналізувавши їх та не давши їм належної оцінки. Також суд апеляційної інстанції не зазначив, які саме докази, надані стороною обвинувачення, доводять винуватість ОСОБА_5 поза розумним сумнівом.

За таких обставин ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 не можна вважати законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому вона підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати викладене в ухвалі, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне й обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженого та прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3