В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2017 р. Справа153/4/17

Провадження1-кп/153/3/17-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження №153/4/17 (внесене в ЄРДР 30 жовтня 2016 року за №0000423) по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився 2000 року у травні місяці 24 числа в місті Ямпіль, Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, учень 11-А класу НВК: ЗОШ І ст. - гімназії, Ямпільського району, Вінницької області, сирота, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

прокурора Могилів-Подільської

місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
законного представника потерпілого ОСОБА_8
представника служби у справах дітей
при Ямпільській РДА Вінницької області ОСОБА_5
представника служби кримінальної поліції при Ямпільському ВП Могилів-Подільському ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9
В С Т А Н О В И В :
29 жовтня 2016 року близько 22 години 35 хвилин біля магазину «Планета Ігор», який розташований по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень та реалізовуючи його, на ґрунті почуттів ревнощів наніс ОСОБА_7 три удари по обличчю в результаті чого завдав йому фізичного болю та спричинив тілесні ушкодження. Відповідно до висновку експерта № 130 від 13 грудня 2016 року у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців в ділянці верхньої та нижньої повіки лівого ока, правого плеча, пошкодження зв`язок правого колінного суглоба, препателярна гематома правого колінного суглобу, які по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого органами досудового розслідування ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України (хуліганство) за кваліфікуючими ознаками грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав частково, не заперечував факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 та пояснив, що 29 жовтня 2016 року він знав що близько 22 години має приїхати ОСОБА_7 з Карпат на автовокзал, де він його і чекав. Побачив, як ОСОБА_7 вийшов із автобусу із битою та однією сумкою в руках . Коли ОСОБА_7 знаходився біля магазину «Планета ігор » в місті Ямпіль, Вінницької області він до нього крикнув, щоб той зачекав, однак він не зупинився та продовжив рух. Швидкою ходою наблизився до потерпілого та наніс йому три удари правою рукою в область обличчя, при цьому биту яка була в руках ОСОБА_7 хтось вибив. Причиною конфлікту передували знаки уваги ОСОБА_7 до його дівчини ОСОБА_10 в Карпатах, про що він дізнався із її слів. Із потерпілим був візуально знайомий та раніше між ними конфліктів не було. Спочатку він вирішив зустрітись із ОСОБА_7 та просто поговорити та не хотів створення такої ситуації. Щодо участі інших осіб у бійці він не бачив. Умислу не було на порушення громадського порядку. Розкаюється у вчиненому та просить вибачення у потерпілого.

Зі слів потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що 29 жовтня 2016 року близько 23 години він йшов разом із ОСОБА_11 із автостанції та біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в місті Ямпіль, Вінницької області, він побачив як біжать на його сторону чотири хлопці при цьому ОСОБА_3 висловлювався на його адресу словами нецензурної лайки. Після чого він відчув удар в потиличну частину голови, потім ОСОБА_3 наніс йому ще декілька ударів в обличчя. Після чого хтось із хлопців кинув його на землю і четверо хлопців разом із ОСОБА_3 почали бити його ногами. Потім він піднявся і втік та зателефонував батькові. Події тривали пару хвилин, однак сама причина конфлікту йому невідома. Із ОСОБА_3 візуально раніше знайомі. При призначенні покарання покладється на розсуд суду.

Із показів свідка ОСОБА_11 встановлено, що він перебуває у дружніх стосунках із ОСОБА_7 29 жовтня 2016 року близько 22 години 30 хвилин коли вони із ОСОБА_7 вийшли із автобусу, той йому повідомив, що зараз буде бійка. Після чого вони продовжили рух із автостанції до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в місті Ямпіль, Вінницької області. Зі сторони автостанції їх наздогнав ОСОБА_3 , який висловлювався нецензурними словами до ОСОБА_7 після чого швидкою ходою підійшов до них та почав наносити ОСОБА_7 рукою удари в область обличчя та тулуба. ОСОБА_7 замахувався дерев`яною битою на ОСОБА_3 , однак потім у нього хтось забрав биту. ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження лише ОСОБА_7 . Пояснив, що причиною конфлікту стало проява знаків уваги в Карпатах ОСОБА_7 до дівчини ОСОБА_3 .. Бійка тривала до 5 хвилин, на вулиці була тільки лайка іншого порушення громадського порядку не булою

Із показів свідка ОСОБА_12 встановлено, що 29 жовтня 2016 року вони приїхали з Карпат до автовокзалу у місті Ямпіль, Вінницької області, де її забрали батьки додому, а тому самої бійки вона не бачила. В автобусі ОСОБА_7 попередили, що буде бійка, через дівчину ОСОБА_3 - ОСОБА_10 , оскільки він проявляв до неї знаки уваги в ОСОБА_13 .

Із показів свідка ОСОБА_10 встановлено, що на місці конфлікту вона не була, оскільки по приїзду в місто Ямпіль біля магазину «Калина» її забрали батьки додому. 29 жовтня 2016 року близько 22 години 30 хвилин до неї зателефонував ОСОБА_3 та розповів, що він побив ОСОБА_7 .. В автобусі коли їхала додому, вона зателефонувала до ОСОБА_3 та розповіла, що ОСОБА_7 проявляв до неї знаки уваги в Карпатах.

Свідок ОСОБА_14 суду повідомив наступне 29 жовтня 2016 року близько 22 години 30 хвилин він йшов з дівчиною біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в місті Ямпіль, Вінницької області побачив натовп в якому ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_7 , при цьому останній тримав в руках дерев`яну биту, щоб не було заподіяно нікому шкоди він у нього вибив її із рук. Причина конфлікту між ними відома ОСОБА_7 залицявся до дівчини ОСОБА_3 ..

Свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що 29 жовтня 2016 року біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в місті Ямпіль, Вінницької області була конфліктна ситуація через дівчину, однак самої бійки він не бачив.

Із показів ОСОБА_16 встановлено, що він був свідком бійки та повідомив, що 29 жовтня 2016 року близько 22 години 30 хвилин біля магазину «Планета ігор» в місті Ямпіль, Вінницької області ОСОБА_3 крикнув до ОСОБА_7 зупинитись, однак останній не зупинявся та продовжував сповільнено рухатись далі із битою в руках. ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_7 та наніс декілька ударі рукою у верхню частину тіла, при цьому останній замахнувся на ОСОБА_17 дерев`яною битою, однак її потім хтось із натовпу забрав. Після чого ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_7 і коли той впав на землю, то двоє хлопців вдарили його ногами. Знає що конфлікт був через дівчину ОСОБА_3 , однак про це він дізнався після бійки.

ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що вкінці жовтня 2016 року близько 22 години 30 хвилин біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в місті Ямпіль, Вінницької області він мав зустрічати друга із Карпат на автовокзалі. Бачив, як ОСОБА_3 крикнув до ОСОБА_7 його зачекати, потім після чого швидким темпом підійшов до нього та наніс декілька ударів рукою у верхню частину тіла. ОСОБА_7 розмахував дерев`яною битою до ОСОБА_3 , яку ОСОБА_19 вибив у нього із рук. Конфлікт тривав біля 5 хвилин після чого ОСОБА_7 втік при цьому вказував ОСОБА_3 що буде звертатись в поліцію. Наступного дня дізнався що причиною конфлікту було прояв знаків уваги ОСОБА_7 до дівчини ОСОБА_3 ..

Із показів свідка ОСОБА_8 встановлено, що 29 жовтня 2016 року після 22 години 30 хвилин до нього зателефонував син ОСОБА_7 та повідомив, що його побили. Приїхавши за ним він побачив свого сина побитим в порваній одежі та без речей. Відразу поїхали до Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області. Зі слів сина знає, що били його ОСОБА_3 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , прізвище четвертого хлопця йому невідоме.

Із показів свідка ОСОБА_20 встановлено, що 29 жовтня 2016 року після 22 години 00 хвилин він проходив через двір біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в місті Ямпіль, Вінницької області та бачив, як 4- 5 людей перебігали через дорогу при цьому ОСОБА_3 висловлювався словами нецензурної лайки до ОСОБА_7 .. Після чого ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_7 та наніс йому декілька ударів рукою у верхню частині тіла. Потім він бачив як ОСОБА_15 кинув ОСОБА_7 на землі та ОСОБА_19 наніс один удар. Бійка тривала не довго. Щодо існування неприязних відносин між потерпілим та обвинуваченим йому нічого невідомо.

Із показів ОСОБА_21 встановлено, що вона є учителем з яким діти їздили до Карпат. Пояснила, що 29 жовтня 2016 року після 22 години 00 хвилин діти по приїзду на автостанцію в місто Ямпіль, Вінницької області діти телефонували батькам та йшли додому. Вона залишилась в автобусі перевірити чи діти нічого не забули. Самих подій вона не бачила, а дізналась про бійку вже зі слів учнів. Про існування неприязних стосунків між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вона не знала.

Із показів судового експерта ОСОБА_22 встановлено, що при огляді потерпілого ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дослідивши у судовому засіданні письмові докази суд встановив:

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29 жовтня 2016 року, встановлено, що 29 жовтня 2016 року близько 22 години 35 хвилин по вул. свободи в місті Ямпіль, вінницької області біля приміщення магазину «Планета ігор» ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_23 та ще трьома хлопцями. Із постанови про призначення судово-медичної експертизи від 30 жовтня 2016 року встановлено, що для проведення експертизи було залучено експерта ОСОБА_22 . Із висновку експерта № 103 від 30 жовтня 2016 року встановлено, що ОСОБА_7 були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Із постанови слідчого від 13 грудня 2016 року встановлено, що було призначено додаткову судово-медичну експертизу.

Із висновку експерта № 130 від 13 грудня 2016 року встановлено, що ОСОБА_7 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до паспорта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що він є неповнолітньою особою.

Із акту обстеження матеріально-побітових умов проживання сімї від 07 листопада 2016 року встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться під опікою ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Сукупний дохід сімї складає близько 3000 гривень.Висновки комісії : Їх сім`я всім необхідним забезпечена в повній мірі. Отримує від держави всі належні соціальні допомоги.

Із довідки виданої Комунальною установою «Ямпільська центральна районна лікарня» від 04 листопада 2016 року встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Із довідки Ямпільського районного медичного центру первинної медико-санітарної допомоги від 21 вересня 2016 року встановлено, що ОСОБА_3 на диспансерному обліку у сімейного лікаря Ямпільської АЗПСМ не перебуває.

Із характеристики із НВК ЗОШ І ст. гімназії встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться під опікою тітки ОСОБА_24 та позитивно характеризується.

Відповідно до вимоги про судимість від 07 листопада 2016 року ОСОБА_3 раніше не судимий.

Із довідки Ямпільської міської ради Ямпільського району, вінницької області від 07 листопада 2016 року встановлено, що ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Таким чином, аналіз фактичних даних покладених в обґрунтування обвинувального акту, зібрані в провадженні докази в їх сукупності, обґрунтовано дозволяють суду дійти висновку про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд вважає що в діях ОСОБА_3 відсутній склад злочину передбачений ч.1 ст. 296 КК України, (хуліганство, однак знаходить в його діях склад злочну передбачений ч.2 ст. 125 КК України- заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричнили короткочасний розлад здоровя.

Основним об`єктом хуліганства є громадський порядок, що охоплює комплекс суспільних відносин, які забезпечують спокійні умови життя людей у різних сферах суспільно корисної діяльності, моральність, нормальний відпочинок і дотримання правил поведінки в суспільному житті й у побуті. Це основний безпосередній об`єкт хуліганства. Як додатковою факультативною об`єкти часто виступають особистість, здоров`я, навколишнє середовище, власність.

З об`єктивної сторони хуліганство являє собою суспільно небезпечну дію, що грубо порушує громадський порядок, що супроводжується особливою зухвалістю. Особлива зухвалість це нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане із побоями та іншим насильством, яке спричинило тілесні ушкодження, чи знущання над потерпілим, знищення або пошкодження майна, тривале, що довгий час не припиняється, порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту, тощо. Тому цей злочин характеризується складним об`єктом основний є відносини у сфері громадського порядку, а додатковими альтернативними або відносини власності, або здоров`я потерпілого.

Із суб`єктивної сторони хуліганство це злочин, вчинений із прямим умислом і мотивами явної неповаги до суспільства. Винний усвідомлює, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, виявляючи тим самим явну неповагу до суспільства, і бажає цього. Спрямованість умислу винного і наявність мотивів явної неповаги до суспільства (хуліганських мотивів) є основними критеріями відмежування хуліганства від злочинів проти життя і здоров`я особи.

Мотив злочину - це внутрішнє спонукання до вчинення злочину. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони складу даного злочину є мотив явної неповаги до суспільства - «прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі». Обвинуваченим ОСОБА_3 було вчинення дій не з цих, а з інших мотивів, що утворюють суб`єктивну сторону іншого складу злочину, але не хуліганства.

Аналіз зібраних по даному провадженню доказів та обставин, встановлених судом в ході судового розгляду дозволяє суду прийти до висновку про відсутність достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_3 кваліфікованого хуліганства та відповідно інкримінування йому зазначеного кримінального правопорушення.

Що стосується показів ОСОБА_20 та потерпілого ОСОБА_7 , а саме що йому наносив удари не лише ОСОБА_3 , а ще троє хлопців, то відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України - судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Тому суд не може виходити за межі висунутого обвинувачення ОСОБА_3 та проводити судовий розгляд стосовно осіб, на які вказує неповнолітній потерпілий та його законний представник.

Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Європейський Суд у своєму рішенні «Капо проти Бельгії» від 13 січня 2005 року відзначає, що у кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом у світлі пункту 2 ст.6 Конвенції, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

При цьому суд виходить з того, що обвинувачений в судовому засіданні частково визнав свою винув інкримінованому йому злочині, передбаченого ч.1 ст. 296 КК Украіни, а надані до суду органами досудового розслідування докази є явно недостатніми для визнання його винним в даному злочині.

Відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України - з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Аналіз встановлених судом обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, спрямованості умислу, мотиву, дозволяють суду встановити, що дії обвинуваченого переслідували намір заподіяння тілесних ушкоджень та були викликані почуттям ревнощів, а тому їх слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти здоров`я особи, а саме за ч.2 статті 125 КК України.

Злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України містить у собі наступний склад: об`єктом тілесного ушкодження виступає здоров`я людини. Тілесне ушкодження це посягання на здоров`я іншої людини. З об`єктивної сторони тілесне ушкодження може бути заподіяно дією або бездіяльністю винного.

Суб`єктивна сторона злочину, який розглядається, характеризується тільки умисною виною. У ч. 2 ст. 125 КК України встановлено відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я чи незначну втрату працездатності.

Беручи до уваги висновок експерта № 130 від 13 грудня 2016 року з якого було встановлено, що ОСОБА_7 було заподіяно легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я та покази свідків, неповнолітнього обвинуваченого, який вказує, що у нього був умисел на заподіяння тілесних ушкоджень саме ОСОБА_7 , а не порушення громадського порядку, тому суд вважає, шо в діях неповнолітнього обвинуваченого є склад злочину передбачений ч.2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Заявлене клопотання дирекцією НВК ЗОШ І ступенів гімназія про взяття на поруки ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відхилити, оскільки він є учнем 11 класу та закінчує школу в травні 2017 року, колектив не зможе контролювати його подальшу поведінку, а тому неможливо буде досягнуто цілі його перевиховання.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, зі змінами від 06 листопада 2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, визнає щире каяття. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 66 КК України вчинення злочину неповнолітнім. Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України до пом`якшуючих обставин суд відносить те, що ОСОБА_3 є круглою сиротою.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 з огляду на положення ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім та круглою сиротою, його ставлення до вчиненого, а саме щире каяття, приймаючи до уваги, що він за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, із досудової доповіді встановлено, що неповнолітній обвинувачений може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства. Тому враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді арешту при цьому застосовуючи норми ст. 101 КК України. Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а тому суд вважає за можливим звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням у відповідності зі статтею 75,104 КК України з покладенням на нього обов`язків, встановлених статтею 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався та підстав передбачених ст.ст.176, 177 КПК України для його застосування - суд не вбачає.

Згідно обвинувального акту в ході досудового розслідування витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про речові докази після набрання вироком законної чинності вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись положеннями статті 62 Конституції України, статтями 50, 65, 66, 67, 75, 76, ч.2 статті 125 Кримінального кодексу України, статтями 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 125 КК України.

На підставі ч.2 ст. 125 КК України призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту на строк 20 (двадцять) діб.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку.

Згідно ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1