АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 660/385/16-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/309/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А
іменем України
27 березня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000069 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 16 січня 2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Горностаївка Горностаївського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 07.02.2012 року Горностаївським районним судом Херсонської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, 70, 71 КК України на строк 7 років позбавлення волі, звільненого 27.04.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію в 2014 році»;

засуджено за ч.1 ст. 115 КК України на 10 (десять) років позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 18.02.2016 року.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 17.02.2016 року приблизно о 21.30 годині, перебуваючи в приміщенні бази по АДРЕСА_2 , у ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи їх настання, з метою вбивства ОСОБА_9 , озброївшись саморобним ножем, наніс йому вісім ударів металевою робочою частиною ножа в область розташування життєво-важливих органів грудну клітку та передпліччя, заподіявши ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, від яких на місці настала смерть потерпілого.
У поданій на вирок апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію його дій, посилається на суворість призначеного покарання. В обґрунтування доводів указує, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував, що обвинувачений повність визнав себе винним, підтвердив всі обставини злочину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, які є обставинами, що пом`якшують його покарання. Крім того, потерпілий не подавав цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо. Зазначені обставини, на його думку, дають підстави для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання. Просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та призначити обвинуваченому мінімальне покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України.

Іншими учасниками кримінального провадження вирок суду першої інстанції не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав свої апеляційні вимоги, та просив їх задовольнити, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 в умисному вбивстві ОСОБА_9 , за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 115 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідають фактичним обставинам провадження, і ці висновки суду в апеляційній скарзі захисником не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, доведеності вини, правильності кваліфікації дій, які ніким не оспорюються.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Що ж до доводів захисника про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, його наслідки, дані про його особу, що він за місцем проживання характеризується посередньо, його поведінку після вчинення, що він з метою приховування злочину кинув тіло потерпілого у колодязь, обставину, що пом`якшує покарання, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, на які є посилання захисника в апеляційній скарзі, також суд врахував думку потерпілого про призначення обвинуваченому покарання згідно закону.
Крім того, суд врахував, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, та, маючи не зняту та непогашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та через незначний проміжок часу знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин, які в своїй сукупності свідчать про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого, а також про те, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і з урахуванням цих конкретних обставин та даних про особу винного, суд правильно обрав йому покарання у виді позбавлення волі в максимальних межах санкції ч.1 ст. 115 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав вважати, що призначене покарання є несправедливим через його суворість, як про це стверджує апелянт, не має.

Ті обставини, на які посилається захисник, як такі, що дають підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому, зокрема, повне визнання вини, щире каяття, неподання потерпілим цивільного позову про відшкодування матеріальних збитків, то вони у даному випадку не можуть підставами для пом`якшення покарання обвинуваченому в мінімальних межах ч.1 ст. 115 КК України, враховуючи наведені вище дані про особу винного, які свідчать про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого та його небажання стати на шлях виправлення, і доводи апеляційної скарги захисника ці висновки суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому та зміни вироку в цій частині, як про це ставиться питання захисником в апеляційній скарзі, колегія суддів, не знаходить, тому вона задоволенню не підлягає.

Даних, які б свідчили про те, що в провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено, а тому вирок має бути залишений без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 16 січня 2017 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 27 березня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 27 березня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2