Справа № 517/22/16-к
Провадження № 1-в/517/20/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Захарівського РС

з питань пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка подання старшого інспектора Захарівського районного сектора з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного судом покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леніне Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.03.2016 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, визначених п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, -

встановив:
20.06.2017 року до Фрунзівського районного суду Одеської області надійшло подання старшого інспектора Захарівського районного сектора з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_5 .

Подання мотивоване тим, що на обліку в Захарівському РС з питань пробації перебуває ОСОБА_5 , засуджений вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 22 березня 2016 року за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

25.04.2016 року ОСОБА_5 був взятий на облік в Фрунзівському РП Котовського міжрайонного відділу КВІ УДПтСУ в Одеській області та 27.04.2016 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання. За період перебування на обліку ОСОБА_5 систематично не виконує покладений на нього Фрунзівським районним судом Одеської області обов`язок щодо періодичного з`явлення на реєстрацію в органи пробації, ігнорує виклики інспектора.

Вказане зумовило звернення інспектора до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_5 та направлення його для відбування призначеного судом покарання.

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 подання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в поданні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав подання не обґрунтованим та таким, що не містить в собі достатніх доказів про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, в зв`язку з чим просив відмовити в його задоволенні.

Засуджений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення подання, пояснивши, що інколи дійсно забував про явку до органу пробації, але через декілька днів з`являвся самостійно, крім того у нього на утриманні є малолітня дитина і він працює для того, щоб їй допомагати. Запевнив суд, що зробив вірні висновки.

Суд, дослідивши матеріали подання, заслухавши думку учасників процесу, дійшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 22 березня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, та на нього покладено обов`язки, передбачені п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію (а.с. 2-3).

Вирок суду набрав законної сили 22.04.2016 року та розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили №1/215/2016 від 22.04.2016 року направлене для виконання до Фрунзівського РП Котовського міжрайонного відділу КВІ УДПтСУ в Одеській області (а.с. 1 особової справи).

27.04.2016 року у приміщенні кримінально-виконавчої інспекції засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_5 з`явився до інспекції самостійно.

Під час виконання вироку ОСОБА_5 зобов`язано з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію Фрунзівського РП Котовського міжрайонного відділу КВІ УДПтСУ в Одеській області 1 раз перший понеділок кожного місяця, що підтверджується постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 27.04.2016 року (а.с. 16 особової справи).

З листка реєстрації вбачається, що ОСОБА_5 за період з 02.05.2016 року по 06.06.2017 року 5 разів не з`являвся для реєстрації 02.05.2016 року, 05.09.2016 року, 06.02.2017 року, 02.05.2017 року та 06.06.2017 року (а.с.17 особової справи).

За допущене порушення порядку та умов іспитового строку засудженому були винесені застереження у виді письмових попереджень.

Так, 05.09.2016 року засуджений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до органу пробації у встановлений день. Однак, 19.09.2016 року засуджений самостійно з`явився до інспекції, в письмових поясненнях зазначив, що не з`явився 05.09.2016 року, оскільки знаходився в смт. Захарівка Захарівського району Одеської області на роботі по будівництву та переплутав дні явки на реєстрацію.

За допущене порушення порядку і умов іспитового строку засудженому було винесено застереження у виді письмового попередження від 19.09.2016 року.

Після чого, як вбачається з листка реєстрації, засуджений до 06.02.2017 року не пропустив жодного дня реєстрації в органі пробації (а.с. 17 особової справи).

06.02.2017 року ОСОБА_5 не прибув у встановлений день на реєстрацію, при цьому, 07.02.2017 року, тобто на наступний день після неявки для реєстрації, засуджений прибув до органу пробації, що свідчить про відсутність у ОСОБА_5 наміру на ухилення від виконання встановленого вироком суду обов`язку періодично з`являтися на реєстрацію.

Крім того, суд зазначає, що доводи інспектора щодо не з`явлення ОСОБА_5 для реєстрації до органу пробації без поважних причин 02.05.2016 року та 02.05.2017 року є безпідставними, оскільки відповідно до статті 73 Кодексу законів про працю України «2 травня» встановлений святковим (неробочим) днем, а відтак засуджений взагалі не мав з`являтися до уповноваженого органу.

Згідно із ч.1 ст.164 КВК України, уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме.

У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків (ч.4 ст.164 КВК України).

Згідно ч.1 ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (ч.2 ст.166 КВК України).

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (ч.3 ст.166 КВК України).

Відповідно до ч.4 ст.166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладених на нього обов`язків або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративне покарання та свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття призначеного покарання.

Виходячи із положень даного Закону правовими передумовами для скасування іспитового строку є поведінка засудженого протягом іспитового строку.

Положення підпунктів 5.3 і 5.4 пункту 5 розділу IV наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 19.12.2003 року № 270/1560 (із змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 січня 2004 р. за № 16/8615 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», які регламентують порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань, згідно яких кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення засудженої особи для відбування покарання у разі, якщо вона не виконує покладені на неї судом обов`язки після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами). При цьому, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які були покладені на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Підставою для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є невиконання покладених на нього обов`язків, систематичні вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення (ч. 2 ст. 78 КК України). При цьому, коментар до ст. 537 КПК України містить вказівку на те, що суддя, вирішуючи таке питання повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, у чому полягали правопорушення, чи відбувалися вони систематично, які стягнення були покладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При цьому, суд враховує те, що з матеріалів особової справи встановлено, що за час відбування покарання ОСОБА_5 до адміністративної та кримінальної відповідності не притягувався, за місцем мешкання відомості про негативні характеристики засудженого відсутні, приводів в поліцію не мав, громадський порядок не порушував, що свідчить про те, що останній став на шлях виправлення (а.с.62, 63-64, 76-77 особової справи).

Крім того, в матеріалах подання відсутні докази того, що засуджений ОСОБА_5 порушував інші обов`язки покладені на нього вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 22.03.2016 року.

За таких обставин суд вважає, що доводи зазначені в поданні не підтвердженні належними доказами та у судовому засіданні інспектором не доведено поза розумним сумнівом, що засуджений ОСОБА_5 умисно ухилявся від виконання покладених на нього судом обов`язків, що зумовлює рішення про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст. ст. 376, 539 КПК України, ст. 166 КВК України, суд
постановив:
В задоволенні подання старшого інспектора Захарівського районного сектора з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Матеріали особової справи №9-2016 повернути до Захарівскього РС пробації в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: