Провадження №1-кп/748/19/17
Єдиний унікальний № 748/1353/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2017 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0000051 від 06.06.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лабитнанги Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
З 23 червня 2016 року на розгляді Чернігівського районного суду Чернігівської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що відповідно до Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», 20 червня 2014 року його, як солдата, було призначено на посаду водія заправника автомобільного відділення підвозу пального взводу матеріального забезпечення 1 танкового батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .
Проте, солдат ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 10 жовтня 2014 року, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на залишення військової частини та місця служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , повернувшись до розташування військової частини лише 27 березня 2015 року і згідно наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира частини від 27 березня 2015 року №64 приступив до виконання службових обов`язків з військової служби за посадою.
Отже, ОСОБА_4 був протиправно відсутній у розташуванні військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) в період з 10.10.2014 року по 27.03.2015 року, проводячи час на власний розсуд за місцем проживання: АДРЕСА_3 , що складає період тривалістю понад один місяць.
Згідно ухвали суду від 07.09.2016 року обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено в розшук, а провадження у справі зупинене.
04.08.2017 року за ухвалою суду провадження у справі було відновлене, у зв`язку з клопотанням прокурора.
09.08.2017 року від прокурора ОСОБА_3 надійшли клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підставою до внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, ухиляється від суду, перебуває у розшуку та мають місце реальні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України - необхідність запобігти обвинуваченому спробам переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 про час та місце даного судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судових документів, але у засідання не з`явився, причини не явки не повідомив.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, суд дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.
Згідно положень ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, і подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184, 188 КПК України.
Згідно ухвали суду від 1 липня 2016 року у даному провадженні було проведено підготовче судове засідання за участю обвинуваченого і у справі було призначено судовий розгляд, однак обвинувачений у судові засідання не з`являвся, його примусовий привід виконаний не був, у зв`язку з чим 7 вересня 2016 року ОСОБА_4 було оголошено в розшук.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За приписами статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд окремо враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Отже, враховуючи вимоги п.3 ч.2 ст.183 КПК України, беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, факт того що він не працює і немає постійного доходу, переховується від суду, в зв`язку з чим перебуває в розшуку, а також враховуючи, що існує реальний ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення і можливості переховатися від правосуддя, суд дійшов до висновку про наявність підстав застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Отже, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Крім того, у відповідності до вимог ст.335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.
За таких підстав провадження у даній справі підлягає зупиненню до розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 .
Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 183, 186-191, 331, 335, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора військової прокуратури Чернігівського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України ОСОБА_4 - задовольнити.
Дати дозвіл на затримання, з метою приводу до Чернігівського районного суду Чернігівської області, обвинуваченого ОСОБА_4 , якого з моменту затримання протягом тридцяти шести годин повинно бути доставлено до суду (м. Чернігів, вул. Хлібопекарська,4).
Строк дії ухвали шість місяців з дати її постановлення.
Оголосити розшук ОСОБА_4 зупинивши судове провадження до його розшуку.
Організацію виконання ухвали доручити військовій прокуратурі Чернігівського гарнізону Центрального регіону України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1