Справа № 202/4878/17
Провадження № 1-кс/202/1466/2017
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
21.07.2017 року до суду надійшло зазначене клопотання про арешт майна.
З клопотання убачається, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002463 від 31.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Слідчий зазначає, що до Індустріального ВП Дніпровського ВП ГУНП Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що у період часу з квітня 2016 року по 09.10.2016 року невстановлена особа використовувала підроблені документи на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчим проведено виїмку нотаріальної справи щодо купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 08.06.2016 року продавець є гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покупцем є гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з відповіддю ДП «Сетам» на запит ОСОБА_5 в системі електронних торгів арештованим майном відсутня інформація про квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та реалізація цієї квартири не здійснювалась.
Встановлено, що 17.05.2007 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з договором купівлі-продажу від 17.05.2007 року між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір № 8/2007/840-к/911Н на купівлю вказаної квартири. Відповідно до показань ОСОБА_5 з 2010 року остання не здійснювала виплату по кредитному договору у зв`язку з матеріальними труднощами. 20.12.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська винесено заочне рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором за позовом ПАТ КБ «Надра» справа № 202/34664/13-ц у розмірі 1 076 004,32 гривень. У зв`язку з чим 08.02.2014 року державним виконавцем Індустріального ВДВС відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 202/34664/13-ц від 13.01.2014 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» вказаної суми заборгованості.
Постановою державного виконавця від 14.03.2014 року накладено арешт на майно боржника та накладено заборону на його відчуження, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 19.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю реалізувати квартиру, оскільки в ній зареєстровані неповнолітні діти боржника, що є підставою для користування нею.
08.10.2016 року ОСОБА_8 , який є поручителем за кредитним договором виявив, що у квартирі перебувають сторонні особи та проводять ремонтні роботи. Відповідно до запиту з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.06.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири, реєстровий номер № 1071, виданий 08.06.2016 року.
Згідно відповіді державного виконавця Індустріального ВДВС від 03.11.2016 року майно боржника, на котре накладено арешт від 14.03.2014 року та по теперішній час не знято, тобто майно знаходиться під арештом та оголошенням заборони на його відчуження, починаючи з 14.03.2014 року по 03.11.2016 рік.
Також представником ПАТ КБ «Надра» надано копію заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.09.2015 (справа № 202/20820/15-ц), відповідно до котрого здійснено зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , громадян: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та малолітню особу ОСОБА_11 , 2007 року народження. Відповідно до відповіді з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільна справа № 202/20820/15-ц згідно даних автоматизованої системи документообігу суду в проваджені суду відсутня.
10.02.2017 року слідчим СВ Індустріального ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проведена виїмка нотаріальної справи щодо видачі свідоцтва про посвідчення права власності ОСОБА_6 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній нотаріальній справі наявний акт про реалізацію предмета іпотеки від 07.04.2014 року, складений державним виконавцем ОСОБА_12 та затверджений в.о. начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_13 . Відповідно до вказаного акта 19.03.2014 року Дніпропетровською філією приватного підприємства «Нива - В.Ш.», за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 11, проведено прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В прилюдних торгах приймали участь ОСОБА_14 та ОСОБА_6 . Переможцем прилюдних торгів, згідно до протоколу № 0413377-1 від 19.03.2014 року стала ОСОБА_6 . Переможцем торгів станом на 02.04.2014 року проведено повний розрахунок за придбане майно шляхом внесення на депозитний рахунок № 0758 в ТУ ДКС України в Дніпропетровській області, МФО 805012, Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції (), коштів в сумі 318 725,00 гривень.
Відповідно до роз`яснення, наданого Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області за час перебування виконавчого листа № 202/34664/13-ц 13.01.2014 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» борг у розмірі 1076004,32 гривень на виконанні в Індустріальному ВДВС м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області примусова реалізація майна боржника не здійснювалась.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 пояснив, що участі у прилюдних торгах останній ніколи не приймав, до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ніякого відношення не має.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 92489295 на теперішній час право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_15 .
Слідчий зазначила, що на теперішній час існують достатні підстави вважати, що переоформлення права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що являється предметом злочину і, як наслідок, речовим доказом, здійснювалось з порушенням чинного законодавства України, також особою, яка на теперішній час володіє даною квартирою, може бути здійсненне відчуження нерухомого майна.
Тому слідчий просила накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною її відчуження.
Ознайомившись з клопотанням і доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що у провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002463 від 31.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18.02.2016 року, який набрав чинності 28.02.2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, котрі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що клопотання є обґрунтованим, законним та підлягає задоволенню, оскільки надані докази дають підстави зробити висновок, що вищезазначене майно є набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт вказане нерухоме майно та заборонити його відчужувати.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 234-235, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити відчужувати будь-яким чином квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1