Номер провадження: 11-сс/785/1229/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

слідчого ОСОБА_10

розглянувши в закритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2017 року про обрання запобіжного заходу по кримінальному провадженню №0004112 від 19.07.2017 року, -

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, до 17.09.2017 року та визначено розмір застави як запобіжного заходу, у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320000 (триста двадцять тисяч) гривень, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білолісся, Татарбунарського району, Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та до взяття під варту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного по кримінальному провадженню №0004112 від 19.07.2017 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0004112 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_8 з 2007 року перебуває в офіційному шлюбі з ОСОБА_12 , та разом із її донькою ОСОБА_13 , у якої на утриманні знаходяться малолітні діти ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

У невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у ОСОБА_8 виник злочинний намір, спрямований на вчинення розпусних дій, тобто імітації статевого акту та використання безпорадного стану та віку малолітньої ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_8 19.07.2017 року разом із малолітньою ОСОБА_14 та її сестрою ОСОБА_15 пішов на схили пляжу «Ланжерон» в м. Одесі.

19.07.2017 року в період часу з 11 год. 20 хвилин до 11 год. 45 хвилин, у той час поки малолітня ОСОБА_15 бігала граючись по зеленій зоні на схилах пляжу «Ланжерон». Де за його діями ніхто не буде спостерігати та його протиправні дії залишаться не поміченими, діючи умисно та усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, а також користуючись тим, що малолітня ОСОБА_14 супротиву не чинить, ліг зверху на малолітню ОСОБА_14 , яка лежала на рушнику животом донизу, та своїм статевим органом почав імітувати статевий акт.

В подальшому дії ОСОБА_8 відносно малолітньої ОСОБА_14 були помічені випадковим свідком ОСОБА_16 , який підійшовши до місця події припинив протиправні злочинні дії ОСОБА_8 та на підставі п.1, 2, 3 ч.2 ст.207 КПК України, здійснив громадське затримання ОСОБА_8 та відвів останнього та неповнолітнії ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до працівників відділення поліції «Ланжерон» Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, для подальшого з`ясування обставин.

20.07.2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

21.07.2017 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2017 року задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід ОСОБА_17 у виді тримання під вартою та визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 320 000 (триста двадцять тисяч) гривень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник - адвокат ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 . Адвокат зазначає, що клопотання слідчого містить формальні посилання на те, що ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого або свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Крім того, захисник посилається на необґрунтованість підозри.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його адвоката, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; заслухавши слідчого; обговоривши доводи апеляційної скарги адвоката; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним навмисного тяжкого злочину, за яке законом передбачено позбавлення волі строком до 8 (восьми) років; підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду; може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В сукупності з зазначеним, у відповідності до ст. 178 КПК України, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він обґрунтовано підозрюється та дані про особу підозрюваного, про які зазначено у клопотанні слідчого.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Зазначене, на думку апеляційного суду, виключає собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає, що обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_8 та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Що стосується доводів адвоката та підозрюваного, щодо застосування домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , то вони є непереконливими, оскільки захисником надані документи, які свідчать, що підозрюваний мешкає за іншою адресою в одному приміщенні разом з потерпілою, що не виключає ризику його незаконного впливу на потерпілу та її законного представника.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду з достатньою повнотою мотивував своє рішення та на законних підставах визначив розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою, який перевищує встановлений положеннями п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір.

Слідчий суддя правильно вирішив, що застава в межах розмірів, зазначених в п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, а тому, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, обґрунтовано визначив йому заставу в розмірі 320000 гривень, що становить 200 розмірів пожиточного мінімуму для працездатних осіб.
Визначений слідчим суддею розмір застави, на думку колегії суддів, не може бути визнаний завідомо непомірним для підозрюваного і одночасно є достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.
На думку апеляційного суду, такий розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Доводи захисника про те, що підозрюваний не може перебувати в умовах слідчого ізолятора в силу наявності у нього вад слуху та мови, є непереконливими та спростовуються довідкою установи виконання покарань, яка була надана самим захисником, відповідно до якої спілкування з затриманими особами, які є глухонімими відбувається за допомогою письмового приладдя, яке постійно використовується в роботі персоналом установи і видається особам, які утримуються в установі.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення відносно малолітньої потерпілої, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

Будь-яких порушень норм КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2017 року, якою в рамках кримінального провадження №0004112 частково задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів тобто до 17.09.2017 року та визначено розмір застави як запобіжного заходу, у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320000 (триста двадцять тисяч) гривень, щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4