справа № 492/917/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
22 серпня 2017 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, росіянина, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

встановив:
08 червня 2017 року, приблизно о 01 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_6 , знаходячись на вул.Фрунзе, с.Павлівка Арцизького району Одеської області, переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі, підійшов до буд. АДРЕСА_2 , розташованого по зазначеній вулиці, а саме до воріт, які розташовані у передній частині будинку, де шляхом підняття у верхнє положення металевого засову хвіртки, який слугує замикаючим пристроєм, пройшов до двору вищезазначеного будинку та підійшов до мопеду моделі «SOULZSSQF», рама № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , 2013 року випуску, червоного кольору, колишнього використання, вартістю 10000,00 грн., який належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_5 , що знаходився біля стіни зазначеного будинку, та з використанням фізичного впливу, впершись у кермо мопеду, різким рухом, зняв кермо мопеду із блокування, що надає можливість здійснювати управління, з метою коригування напрямку його руху, здійснив рух мопеду, і надалі, застосовуючи фізичний вплив, виштовхавши мопед за межі двору вищезазначеного будинку, через відчинену хвіртку покинув місце вчинення злочину, після чого здійснив буксирування мопеду по автодорозі вул.Фрунзе, с.Павлівка Арцизького району Одеської області, на відстань приблизно 100 м, де, замкнувши дроти запалювання, запустив двигун вказаного мопеду та здійснив на ньому рух в с.Надеждівка Арцизького району Одеської області.
Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у сховище.
17 липня 2017 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000309 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. На укладення вищезазначеної угоди про визнання винуватості потерпілий ОСОБА_5 надав письмову згоду прокурору.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України. Підозрюваний ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (злочину) та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення (злочин) за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна із застосуванням до нього дію ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на три роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор, захисник-адвокат в судовому засіданні вважали, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що письмову згоду прокурору надав добровільно та просив укладену угоду між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості затвердити.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Просив вищевказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Заслухавши прокурора, потерпілого, захисника-адвоката та підозрюваного, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши укладену між прокурором та підозрюваним угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода про визнання винуватості укладена у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана інтересам потерпілого ОСОБА_5 , який надав письмову згоду прокурору на укладення угоди; умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони уклали угоду добровільно; фактичні підстави для визнання винуватості наявні; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Дії підозрюваного ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у сховище, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Підозрюваний ОСОБА_6 погодився на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих підозрюваним ОСОБА_6 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Суд прийшов до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена 17 липня 2017 року між підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , відповідає вимогам ч. 2, ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, а тому є всі правові підстави для затвердження даної угоди судом і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 липня 2017 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000309.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю три роки.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 22 серпня 2017 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити підозрюваному та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1