Справа № 755/3166/16-к
В И Р О К
іменем України
"14" березня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали у кримінальному провадженні №0017352 від 16.11.2015року по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, навчається 2-й курс, факультет фізичного виховання «Міжнародного науково-технічного університету імені академіка Юрія Бугая», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочинівпередбачених ст.296 ч.2, ст..198 КК України та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, навчається на 2-му курсі, факультет фізичного виховання «Міжнародного науково- ІНФОРМАЦІЯ_3 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочинів передбачених ст.186 ч.2 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що15.11.2015 приблизно о 23 годині 50 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебували в ПКіВ «Перемога» Дніпровського району міста Києва.

Перебуваючи в ПКіВ «Перемога» Дніпровського району міста Києва, неповнолітній ОСОБА_4 з метою скоєння грабунку, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вступив у злочинну змову з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами.У ОСОБА_3 виник умисел на вчинення хуліганських дій відносно перехожих громадян.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в ПКіВ «Перемога» Дніпровського району м. Києва, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_10 , порушуючи громадський поряд і виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи умисно та усвідомлюючи суспільну небезпеку, з особливою зухвалістю, схопив за куртку ОСОБА_10 та повалив останнього на землю, подолавши таким чином опір ОСОБА_10 , ОСОБА_3 почав переслідувати ОСОБА_11 .

В цей час, ОСОБА_4 та невстановлені досудовим розслідуванням особи,реалізуючи свій злочинний умиселспрямований на відкрите заволодіння чужим майном, з метою подолання опору з боку потерпілого ОСОБА_10 , почали наносити йому тілесні ушкодження ногами по різним частинам тіла. Одночасно, неповнолітній ОСОБА_4 , у потерпілого ОСОБА_10 забрав з кишені куртки потерпілого мобільний телефон марки «Lenovo», вартістю 4000 гривень, а інша невстановлена досудовим розслідуванням особа заволоділа грошовими коштами в сумі 500 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи з місця вчинення кримінального злочину зникли, розпорядившись майном ОСОБА_10 на власний розсуд, спричинивши йому матеріальної шкоди на суму 4 500 гривень.

Крім того, 16.11.2015 приблизно о 00 годині 20 хвилин, перебуваючи по вулиці Попудренка в м. Києві, ОСОБА_4 з метою скоєння грабунку, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя потерпілого, вступив у злочинну змову з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, та керуючись хуліганськими діями ОСОБА_3 вчинили повторно грабіж відносно ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, перебуваючи в парку по вулиці Попудренка в м. Києві, невстановлена досудовим розслідуванням особа підійшла до ОСОБА_9 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого нанесла удар ОСОБА_9 , від якого останній впав на землю, тим подолала опір ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , який перебував разом з ОСОБА_9 почав тікати.

Одночасно, неповнолітній ОСОБА_4 у потерпілого, забрав мобільний телефон марки «Нокіа 1280», вартістю 300 гривень, а невстановлена досудовим розслідуванням особа, забрала чоловічу сумку, коричневого кольору вартістю 900 гривень, тим самим відкрито заволоділи вищевказаними речами.

В цей час ОСОБА_3 , щоб перешкодити викликати працівників правоохоронних органів, переслідував ОСОБА_12 , останній усвідомлюючи, що йому загрожує небезпека, почав втікати від групи осіб.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 , разом з невстановленою особою, грубо порушуючи громадський порядок з метою подолання опору з боку ОСОБА_12 та перешкодити останньому викликати працівників поліції почали наздоганяти його.

Однак, виконавши усі дії, спрямовані на подолання опору з боку ОСОБА_12 , останнього не наздогнали, повернулись до ОСОБА_4 та невстановленої досудовим розслідуванням особи

Після чого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи з місця вчинення кримінального злочину зникли, розпорядившись майном ОСОБА_9 на власний розсуд.

Крім того, після скоєння ОСОБА_3 , неповнолітнім ОСОБА_4 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особи злочину відносно ОСОБА_10 разом залишили місце події. Прямуючи на іншу сторону ст. метро «Дарниця» підземним переходом, невстановлена досудовим розслідуванням особа дістала з кишені грошові кошти в розмірі 100 гривень та передала ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 усвідомлюючи, що отримані кошти в розмірі 100 гривень від невстановленої особи здобуті злочинним шляхом, оскільки ОСОБА_3 усвідомлював, що дані грошові кошти невстановлена особа, відібрала у ОСОБА_10 , так як до цього коштів у останнього не було до вчинення злочинних дій.

Куруючись злочинним мотивом отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи грошові кошти в розмірі 100 гривень, без зобов`язання вчинення будь-яких дій за їх отримання.Після чого ОСОБА_3 отримані кошти помістив до правої передньої кишені куртки та зберігав їх весь час до моменту вилучення їх працівниками поліції, тобто до 05 години 45 хвилин 16.11.2015 року.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_13 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296, ст..198 КК України, ОСОБА_14 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186, КК Українивизнавли повністю, надали покази, підтвердивли обставини скоєння злочину, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаялися в скоєному.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_3 та ОСОБА_15 просили суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин злочину, добровільності та істинності їх позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченими не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинувачених у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчиниввідкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я особи (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групи осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.296 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст.198 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив заздалегідь не обіцяне отримання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_16 та ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_10 .

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_10 , вчинення злочину неповнолітньою особою

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_16 та ОСОБА_4 суд вважає, що їх виправлення можливо без ізоляції від суспільства і до обвинувачених можливо застосувати ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст..100 КПК України.

Підлягають частковому задоволенню заявлений потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином, в частині підтверджених матеріальних збитків на суму 1200 грн.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді 3-х років обмеження волі.

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України та призначити покарання у виді 1-го року обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді 3-х років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з"являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з іспитовим строком на 2(два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з"являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в в рівних частинах на користь ОСОБА_9 суму в розмірі 1200 грн. на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
С у д д я :