Справа №490/312/15-к 16.03.2017

Провадження № 11-кп/784/323/17 Категорія ст. 205 ч. 1 КК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої (судді-доповідача): ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у письмовому апеляційному провадженні в м. Миколаєві клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2015 року, яким ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 205 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і вимог клопотання.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000002
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Салтановка Васильківського району Київської області, українця, громадянина України; одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; з середньою освітою, працюючого у сфері автомобільного транспорту, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судимого; -
затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 5 січня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором та засуджено за ч. 1 ст. 205 КК України до штрафу у розмірі 8 500 грн.
У клопотанні захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаного вироку.
Узагальнені доводи клопотання.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , як на причину пропуску ним строку на апеляційне оскарження даного вироку відносно ОСОБА_7 , посилається на те, що про його існування разом з ОСОБА_6 дізналися лише 08 лютого 2017 року в судовому засіданні у кримінальній справі відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України злочинів, коли прокурором ОСОБА_9 він був оголошений та в порядку ч. 1 ст. 358 КПК України долучений Приморським районним судом м. Одеси до матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 .
Обґрунтовуючи право на апеляційне оскарження цього вироку відносно ОСОБА_7 , посилається на Постанову Верховного суду України від 3 березня 2016 року № 5-347кс 15 щодо права особи, яка не була стороною кримінального провадження, оскаржити вирок суду про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, зазначаючи, що ОСОБА_6 не був стороною у даній кримінальній справі, розглянутий Центральним районним судом м. Миколаєва, проте, зважаючи на те, що у вказаному вироку відносно ОСОБА_7 недвозначно стверджується про співучасть ОСОБА_6 із засудженим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, а саме у створенні суб`єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності; і у такий спосіб цей вирок створює преюдицію та всупереч презумпції невинуватості встановлює винуватість ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного злочину.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
В червні 2012 року ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_6 погодився за грошову винагороду в сумі 800 грн. придбати суб`єкт підприємницької діяльності юридичну особу ТОВ «Никотек» () (надалі підприємство) та вважатись його одноосібним учасником та директором, не маючи на меті здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку.
На виконання досягнутої домовленості ОСОБА_7 підписав:
- 27 червня 2012 року - протокол № 1 загальних зборів учасників підприємства, згідно якого став одноособовим засновником товариства, а також статут підприємства;
- 10 липня 2012 року - документи щодо відкриття поточних рахунків підприємства в АТ «Укрінвестбанк».
В подальшому усі документи підприємства ОСОБА_7 передав
ОСОБА_10 дозволило використовувати підприємство для прикриття незаконної діяльності підприємств реального сектору економіки.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 205 КК України як придбання суб`єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності.
5 січня 2015 року обвинувачений та прокурор уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні злочину та сторони погодились на призначення ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 8 500 грн. у доход держави.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Від сторін надійшли клопотання про розгляд вказаного клопотання у письмовому провадженні. При цьому захисник ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , просила задовольнити клопотання; прокурор ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання захисника.
Вивчивши матеріали даного кримінального провадження № 0000002 та додатково надані стороною захисту матеріали, обговоривши доводи клопотання, апеляційний суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вироку відносно засудженого ОСОБА_7 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Згідно положень ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Відповідно до Постанови Верховного суду України від 3 березня 2016 року № 5-347кс 15 щодо права особи, яка не була стороною кримінального провадження, оскаржити вирок суду про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, Суд вказав що відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК України, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою у доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 цього Кодексу.
Як вбачається з текстів обвинувального акту, угоди про визнання винуватості та оскаржуваного вироку, у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , постановлений за результатами угоди про визнання ним винуватості вирок стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_6 , який, в тому числі і через свого захисника, на цій підставі, реалізуючи своє конституційне право та керуючись загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі п. п. 1, 2, 10, 17 ст. 7, ч. 6 ст. 9, ч. ч. 1, 2 ст. 24 КПК України, вправі звернутися до суду вищої інстанції з оскарженням цього судового рішення.
Зважаючи на те, що про існування оскаржуваного вироку відносно ОСОБА_7 захисник разом з ОСОБА_6 дізналися лише 08 лютого 2017 року в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України злочинів, коли прокурором ОСОБА_9 цей вирок був оголошений та в порядку ч. 1 ст. 358 КПК України долучений Приморським районним судом м. Одеси до матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 ; апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску захисником строку на оскарження даного вироку та про необхідність поновлення вказаного строку.
На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 3 ст. 399, ст. 406 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисник ОСОБА_5 задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2015 року, яким ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 205 КК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуюча:

Судді: