Справа № 301/380/17

У Х В А Л А
"27" лютого 2017 р. м. Іршава
в с т а н о в и л а :
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчої судді Іршавського районного суду від 13.02.2017 року накладено арешт на визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню вантажний автомобіль марки «ГАЗ-66», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1980 року випуску, кольору хакі, двигун № НОМЕР_2 , шасі (рама) № НОМЕР_3 , який 10 лютого 2017 року був тимчасово вилучений біля будинку АДРЕСА_1 , та згідно технічного паспорту серії НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_3 . Вважає, що ухвала про накладення арешту на належний йому транспортний засіб є необґрунтованою. Для заявника вказаний транспортний засіб є єдиним засобом для існування, оскільки за його допомогою він здійснює перевезення вантажів і таким чином матеріально забезпечує свою сім`ю. До цього часу жодній особі не було повідомлено про підозру, як і не заявлено цивільних позовів. Крім того, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.246 КК України, полягає виключно у незаконній порубці дерев і чагарників (спилювання, зрубування), тому дії з перевезення такої деревини не утворюють складу злочину. На даний час потреба у накладенні арешту на вантажний автомобіль марки «ГАЗ-66», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », відпала, тому просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 клопотання підтримали і просили таке задовольнити.
Начальник СВ Іршавського ВП ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив проти скасування арешту в частині володіння та користування вантажним автомобілем марки "ГАЗ-66", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", та передачі вказаного майна для відповідального зберігання власнику ОСОБА_3 .
Згідно ст. 170 ч.ч.1-3 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України,речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
В ході досудового розслідування під час огляду місця події 10.02.2017 року, який проводився неподалік будинку №7 по вул. Набережній в с. Брід, Іршавського району, вантажний автомобіль марки «ГАЗ-66», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », був тимчасово вилучений та поміщений на територію штраф майданчика Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: м. Іршава, вул. Шевченка, 70, Закарпатської області, а постановою від 10.02.2017 року вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом по справі.
13 лютого 2017 року слідча СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням з начальником Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернулася до Іршавського районного суду із клопотанням про накладення арешту на вантажний автомобіль марки «ГАЗ-66», реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».
Ухвалою слідчої судді Іршавського районного суду від 13.02.2017 року за результатами розгляду зазначеного клопотання накладено арешт на належний ОСОБА_3 вантажний автомобіль марки «ГАЗ-66», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1980 року випуску, кольору хакі, двигун № НОМЕР_2 , шасі (рама) № НОМЕР_3 , із забороною володіння, користування та розпорядження (а.с. 4-6).
Зазначена ухвала мотивована тим, що вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину, містить на собі сліди незаконної порубки лісу, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, та наявність підстав для висновку про існування ризиків, передбачених ст.170 ч.2 абз. 2 КПК України, а саме: незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном призведе до приховування, втрати, знищення, використання майна, та у зв`язку з цим неможливості отримання відомостей, які відповідно до вимог ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженню.
ОСОБА_3 як власник не був присутній в судовому засіданні під час вирішення питання про накладення арешту на належний йому транспортний засіб. Копія ухвали від 13.02.2017 року супровідним листом була направлена власнику ОСОБА_3 та користувачеві ОСОБА_8 .
Заявник вказує, що ухвала слідчої судді від 13.02.2017 року є необґрунтованою, проте при розгляді клопотання про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України, не надається оцінка дотримання вимог законності при постановленні ухвали про накладення арешту, оскільки це є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, натомість оцінці підлягають підстави для скасування арешту.
Згідно статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Згідно ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Разом з цим, відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Із заявою ОСОБА_3 до Іршавського ВП про передачу речового доказу йому на зберігання не звертався.
З протоколу огляду місця події від 10.02.2017 року вбачається, що всередині кузова автомобіля на час огляду виявлені залишки від порізаних дров.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням вищенаведеного, з метою дотримання прав ОСОБА_3 як власника транспортного засобу, а також враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також вимогам верховенства права, недоторканості права власності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, вважаю, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в частині заборони володіння та користування вказаним майном підлягає до задоволення і з метою схоронності вказаного майна, автомобіль слід передати йому на зберігання, оскільки заявником не доведено належними та допустимими доказами, що на даний час у застосуванні цього заходу в частині заборони розпорядження відпала потреба і в цій частині його накладено необґрунтовано.
Керуючись ст. 110, 174, 309 КПК України,
у х в а л и л а :
Передати вантажний автомобіль марки «ГАЗ-66», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області, для відповідального зберігання власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , до розгляду кримінального провадження по суті та вирішення питання про долю речових доказів.
Виконання ухвали доручити слідчій СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя : ОСОБА_1