Справа 127/3703/17
Провадження 1-кс/127/1456/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону капітана юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, яке 16.02.2017, вилучене під час тимчасового доступу, а саме: повідомлення № 606 від 06.11.15; накладна № 503 від 20.11.14; накладна № 596 від 09.12.14; наряд № 310 від 20.12.14, за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 12.05.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що відповідно до результатів фінансового аудиту та аудиту відповідності військової частини НОМЕР_1 (в розрізі військової частини-польова пошта НОМЕР_2 ) за період з 01 травня 2014 року по 31 березня 2016 року, який проводився Центральним територіальним управлінням внутрішнього аудиту та фінансового контролю, встановлено нестачу майна номенклатури речової служби на загальну суму 3081508, 45 грн.

Дослідженням первинних документів, встановлено, що речове майно на суму 345169, 00 грн., що рахується як нестача, отримано з військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) колишнім заступником командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_5 за такими документами:

- накладна № 503 від 20.11.2014 на отримання колишнім заступником командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 з тилу начальником тилу підполковником ОСОБА_5 військового майна на загальну суму 327749, 00 грн.

- накладна № 596 від 09.12.2014 на отримання колишнім заступником командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 з тилу начальником тилу підполковником ОСОБА_5 військового майна на загальну суму 16167, 00 грн.

Речове майно на суму 51870, 00 грн., що рахується як нестача, отримувалось колишнім заступником командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 з тилу начальником тилу підполковником ОСОБА_5 по накладній від 03.12.2014 № 14 від комунальної установи «Вінницький обласний центр цивільного захисту та матеріальних резервів».

Також, встановлено нестачу бронежилетів в кількості 89 штук на загальну суму 380394, 00 грн., з яких 3 бронежилети «Корсар М 3с-1-4» на загальну суму 13173, 00 грн. отримані колишнім заступником командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 з тилу начальником тилу підполковником ОСОБА_5 від військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) по накладній від 20.11.2014 № 503.

16 лютого 2017 року військовою прокуратурою Вінницького гарнізону на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області № 127/2599/17, здійснено виїмку документів, що перебувають у володінні військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , а саме: повідомлення № 606 від 06.11.15; накалдна № 503 від 20.11.14; накладна № 596 від 09.12.14; наряд № 310 від 20.12.14.

17.02.2017 зазначені документи визнані речовим доказом і мають суттєве значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, так як вони могли бути засобом чи знаряддям кримінальних правопорушень, а також можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, тобто містять ознаки речових доказів, які є одним з джерел доказів у кримінальному провадженні, а обставини їх використання являються подією кримінального правопорушення, яка підлягає доказуванню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За таких обставин, з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вказані вище документи.

Негативних наслідків за результатами накладення арешту на вказане майно не передбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40, 131-132, 170-172 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав за обставин викладених у ньому.

Власник майна на яке слідчий просить суд накласти арешт в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Слідчий суддя вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

16.02.2017, в рамках кримінального провадження № 0000150 від 12.05.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України, під час проведення тимчасового доступу вилучено одяг ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: повідомлення № 606 від 06.11.15; накалдна № 503 від 20.11.14; накладна № 596 від 09.12.14; наряд № 310 від 20.12.14.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно, яке 16.02.2017 було вилучене під час тимчасового доступу є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону капітана юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, яке 16.02.2017, вилучене під час тимчасового доступу, а саме: повідомлення № 606 від 06.11.15; накладна № 503 від 20.11.14; накладна № 596 від 09.12.14; наряд № 310 від 20.12.14, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону капітана юстиції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 16.02.2017, вилучене під час тимчасового доступу, а саме: повідомлення № 606 від 06.11.15; накладна № 503 від 20.11.14; накладна № 596 від 09.12.14; наряд № 310 від 20.12.14.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону капітана юстиції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя