АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 вересня 2017 року з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень з покладеними обов`язками передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України у випадку внесення застави відносно ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя відповідно по положень ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винною у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу підозрюваної , в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливості останньої спілкуватись зі свідками, можливості незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, , слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Не погоджуючись з прийнятим рішення суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до його підзахисної більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, тобто у вигляді домашнього арешту. Апелянт вважає оскаржувану ухвалу суду необґрунтованою та такою, що виразилась у неповноті судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
Апелянт зазначає про те, що слідчий суддя необґрунтовано прийняв до уваги нічим не підтверджені доводи сторони обвинувачення про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні його підзахисною інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Захисник вказує на те, що а ні в клопотанні слідчого, а ні в ухвалі слідчого судді не визначено, не встановлено та не наведено жодних правових підстав, які б вказували на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема і не зазначено в клопотанні свідки в даному кримінальному провадженні, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним у клопотанні ризикам. Тому, таке рішення слідчого судді є наслідком ігнорування практики Європейського суду з прав людини. Крім того посилається захисник і на те, що слідчий суддя не врахував характеризуючи дані його підзахисної, зокрема наявність місця проживання та реєстрації, позитивні характеристики, та те, що в неї на утриманні знаходиться неповнолітня дитина.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005192 від 11.04.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за підозрою ОСОБА_7 .

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються орган досудового розслідування та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, зокрема, протоколами допитів потерпілих, свідків, протоколами огляду місця події, протоколом проведення обшуку та іншими матеріалами, які на даному етапі кримінального провадження дають підстави вважати про ймовірну причетність підозрюваної ОСОБА_7 до інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини)

У клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри. Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана, всупереч твердженням захисника, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, потерпілого та інших учасників у кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи захисника про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КК України, є непереконливими.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував характеризуючи дані підозрюваної ОСОБА_7 та інші обставини передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання, а тому вимоги апеляційної скарги в цій частині, є необґрунтованими.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд на законних підставах визначив їй заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень, оскільки такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, з урахуванням даних про особу підозрюваної, обставин кримінального провадження, тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів приходить до висновку, що великий розмір застави не був непропорційним та не порушує ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і відповідає положенням ч.5 ст. 182 КПК України, тому доводи захисту щодо визначення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб для його підзахисної, який є завідомо непомірним не заслуговує на увагу колегії суддів.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 вересня 2017 року з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень з покладеними обов`язками передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України у випадку внесення застави відносно ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

11сс/796/3487/2017
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції Курило

Доповідач: ОСОБА_1