Справа № 1-252/11
Вирок

іменем України

"04" грудня 2012 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Мазурчака А. Г.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

прокурора Зубара С.В.,

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, не одруженого , уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до ст.89 КК України не судимого, у вчиненні злочину за ч. 1ст.185 КК України, -

встановив:

09.08.2011 року, близько 19-00 год. в с. Строїнці Тиврівського району, знаходячись в приміщенні квартири № 3 , яка належить ОСОБА_3 та розташована по вул.. 50-річчя Жовтня , 7, ОСОБА_2 , маючи намір на крадіжку чужого майна, скориставшись відсутністю господарки, шляхом вільного доступу з столу в одній з кімнат квартири навмисно, таємно викрав : ноутбук марки Т0SНІВА SАТЕLLIТЕ L 300 Dз зарядним пристроєм до нього та модемом для підключення до мережі Інтернет Київстар вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 1065 від 19.09.2011 року становить 3498 грн. 60 коп., чим спричинив останній значну матеріальну шкоду.

Після скоєння крадіжки ОСОБА_2 з місця пригоди зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

В ході судового слідства підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні злочину визнав частково, вважає себе винним лише в тому, що без погодження із власником повіз на ремонт ноутбук у м. Вінницю. Надав суперечливі показання, згідно яких він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, із співмешканкою ОСОБА_4, 20.07.2011 року він на роботі пошкодив ногу, після цього, в один із днів липня місяця, разом зі ОСОБА_4 заходили до ОСОБА_3, яка проживає в сусідньому будинку в квартирі № 3, брали мазь для лікування ноги. Тоді він попросив в неї у тимчасове користування ноутбук, вона погодилась, але застерігала його, що в разі допущення поломки він сам буде його ремонтувати. При цьому, окрім його співмешканки ще була присутня ОСОБА_5 В період із 20.07.2011 р. по 09.08.2011 р. Ноутбук знаходився в нього, а 09.08.2011р. він його заніс ОСОБА_3 в квартиру, тоді ж, на прохання ОСОБА_3, він переустановив ВІНДОВС в її другому компютері і в присутності брата його співмешканки ОСОБА_6, який прийшов за ним до ОСОБА_3, попросив у неї ноутбук ще раз, оскільки 10.08.2012р. у сина його співмешканки день народження і він хотів включати дітям музику із ноутбука. Ноутбук тоді був при ньому. В день народження він включав дітям музику, а як вони розійшлися ноутбук перестав працювати. Він вирішив завезти його у ОСОБА_7 та переустановити програму, тому викликав свого брата - ОСОБА_8 з автомашиною із м. Вінниці, щоб забрати ноутбук. В підїзді ще зустрів ОСОБА_9 кума його співмешканки і запропонував йому доїхати з ними до ОСОБА_7. На зупинці він помітив ОСОБА_10, яка сказала, що їде у ОСОБА_7 і їй також запропонував їхати з ними. В автомашині ОСОБА_11 впізнала ноутбук і запитала в нього чи знає ОСОБА_7 про те, що він взяв її ноутбук, а він відповів, що не знає і хоче швидко його відремонтувати, щоб вона не дізналась, що його ремонтували. Висадивши ОСОБА_7 по вул. Щорса Ткачука Василя, вони завезли ОСОБА_5 на площу Перемоги і далі брат завіз його додому і вони розсталися. Випадково ноутбук він забув в автомашині брата, тому дзвонив до брата з цього приводу, а той відповів, що все буде нормально, він здавав його в ремонт. Олена кожен день дзвонила і вимагала повернути ноутбук , а він їй поясняв, що за один день ремонт не робиться. Повертав ноутбук 14 чи 15 серпня 2012 року в квартирі ОСОБА_7 , де його зустріли працівники міліції, він їм написав, що викрав ноутбук і втік у ОСОБА_7 по тій причині, що вони його попередили про те, що коли він не підпише даного протоколу , то поїде з ними до райвідділу і там все одно підпише.

В подальшому плутаючись в своїх показаннях ОСОБА_2 наполягав, що вперше брав ноутбук , коли брав мазь і при цьому були присутніми лише його співмешканки та ОСОБА_3.

09.08.2012р. він його до ОСОБА_3 О не заносив і ноутбук знаходився в квартирі його співмешканки звідки він і забирав його у м. Вінницю, він преустановляв ВІНДОВС в другому компютері в квартирі ОСОБА_3, тоді ж домовився, що залишить ноутбук в себе на день народження сина співмешканки, який буде 10.08. В подальших судових засіданнях наполягав на тому, що ноутбук ОСОБА_3 давала йому в присутності ОСОБА_5 та брата його співмешканки ОСОБА_6, а в судовому засіданні 03.12.2012р. , в черговий раз змінюючи показання наполягав на тому, що 09.08.2012 р. в квартирі потерпілої він регулював програму на її стаціонарному компютері, а потім переписував із нього музику на ноутбук. При цьому, окрім ОСОБА_3, були присутні ОСОБА_5, ОСОБА_12, та ОСОБА_6, які стали свідками того як ОСОБА_3 вдруге дозволила йому взяти в неї ноутбук. На робочому столі ноутбука була заставка фото ОСОБА_3 ., одягненої в топік та міні спідницю ( без колготок) і саме таку заставку, на його прохання замінила ОСОБА_13, оскільки він не знав як це зробити.

Коли в автомашині ОСОБА_5 запитувала, чи знає ОСОБА_13 про те, що він взяв ноутбук, він однозначно відповів їй, що ОСОБА_13 знає, а пізніше сказав, що на ОСОБА_7 не дозволяла брати ноутбук. Також показав, що ноутбук без його згоди, його брат ОСОБА_8 здав в ломбард, а оскільки його в неробочому стані в ломбард не приймали то він до світанку самостійно переустановив ВІНДОВС. Потім він (ОСОБА_2) його викупляв для того , щоб повернути власнику.

Суд критично відноситься до показань підсудного, наданих в судовому засіданні щодо його невинності у вчиненні злочину за ч.1 ст.185 КК України, оскільки вони суперечливі між собою, не узгоджуються із матеріалами справи і спростовуються показаннями потерпілої та свідків допитаних в ході судового слідства і розцінює їх як намагання уникнути покарання за скоєне.

Так винність ОСОБА_2Ю в повній мірі доводиться його показаннями наданими під час допиту в якості обвинуваченого (а.с. 56) згідно яких, він перед відїздом у ОСОБА_7 зайшов до квартири ОСОБА_3, в квартирі на той час нікого не було, помітив та столі ноутбук, взяв його і , прикривши кофтою пішов до свого знайомого , з яким мав їхати у ОСОБА_7. Коли підвозили ОСОБА_5 у ОСОБА_7, то вона сіла на задньому сидінні і помітила закритий кофтою ноутбук; протоколом заяви потерпілої (а.с. 3); актом добровільної видачі (а.с. 4), зідно якого, ОСОБА_2 видав ноутбук, зарядний пристрій та модем; висновком товарознавчої експертизи (а.с.23-30), згідно якої вартість викраденого складає 3498грн. 60 коп., а також показаннями потерпілої ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_15, ОСОБА_16 допитаних в ході судового слідства

Потерпіла ОСОБА_3 дала показання згідно яких, в один із днів серпня 2012 р., приблизно в 19 год., вона із ОСОБА_12 пішли в магазин в с. Строїнці. Квартиру вона на замок не закрила, оскільки зазвичай, коли відходить з дому недалеко і ненадовго, ніколи її на замок не закриває. На вулиці вони зустріли ОСОБА_10, яка їхала у ОСОБА_7 і дійшли разом до магазину. Із ОСОБА_10 вони розсталися , а через годину та зателефонувала та запитала чи давала вона свій ноутбук ОСОБА_2, а вона відповіла, що не давала і зразу зателефонувала до ОСОБА_2, той відповів, що взяв Ноутбук для того щоб переустановити програму і пообіцяв на слідуючий день його повернути. Вона йому ще сказала, що вона його про це не просила. Коли вона повернулась додому , то виявила, що окрім ноутбука не стало зарядного пристрою та модема. Вона пішла до співмешканки ОСОБА_2 і також виясняла навіщо той забрав її ноутбук. ОСОБА_2 ніколи не дозволяла користуватись своїм ноутбуком, він в неї був в справному стані, ніколи ОСОБА_2 його не ремонтував і не регулював, хоч і бачив його неодноразово, оскільки проживав у співмешканки в сусідньому будинку, а вона іноді носила його в квартиру своєї подруги, яка проживає неподалік, в подруги вони займались в мережі Інтернет, а ще кілька разів він із співмешканкою заходили до неї до дому, де також міг бачити Ноутбук. Одного разу ОСОБА_2 ремонтував колонки в її стаціонарному компютері, однак до ноутбука він не торкався. В ноутбуці акумулятор тримав зарядку не більше 10 хвилин, тому він не міг використовуватись без джерела електроенергії. На ньому була стандартна заставка ВІНДОВС, а не її фото. На слідуючий день ОСОБА_2 не приїхав і вона стала йому телефонувати та вимагала негайно повернути ноутбук, а ще на слідуючий день ОСОБА_2 також не приїхав і нічого із викраденого не повернув, тоді вона повідомила його про свої наміри звернутись в міліцію із заявою. ОСОБА_2 на її погрози відповів, що ноутбук він побив чи поламав, відремонтує і привезе, вона дзвонила до нього кожен день, але він не приїжджав і нічого із викраденого не повертав. Приблизно через 5 6 днів вона звернулась в міліцію, де в неї прийняли заяву. В цей же день вона із працівниками міліції виїхали до неї до дому і коли знаходились в квартирі та оформляли протокол огляду місця події в двері подзвонив їхній сусід Іщак сказав, що приніс ноутбук, а вона сказала, що хто брав той нехай і приносить, хвилин через 5 прийшов ОСОБА_2 та приніс викрадений ноутбук. В ньому вона виявила візитку із ломбарду і лише тоді ОСОБА_2 став говорити, що він здав ноутбук в ломбард і як тільки його викупив так і повернув їй. Ноутбук був у підсудного біля пяти днів.

Свідок ОСОБА_5 дала показання про те, що приблизно 09.08.2012р. на автобусній зупинці в с. Сторїнці очікувала автобус на ОСОБА_7, який мав відправлятись о 19-20 хв. ЇЇ подруга ОСОБА_3 та ОСОБА_12 пішли до магазину. Біля неї зупинився автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_2, ОСОБА_17 та незнайомий водій, сказали , що їдуть у ОСОБА_7 і вона сіла з ними в автомашину. Коли сідала на заднє сидіння біля ОСОБА_14, її попередили , щоб сідала обережно оскільки там речі. На задньому сидінні помітила прикритий кофтою ноутбук, який вона впізнала і зразу запитала в них чи ОСОБА_7 дала їм ноутбук ? ОСОБА_2 відповів: Яке твоє діло. Більше вона ОСОБА_2 ні про що не запитувала, а як тільки вийшла із автомашин, зразу і зателефонувала до ОСОБА_3 та запитала, чи та давала комусь ноутбук, а та відповіла, що не давала і вона повідомила, що бачила його в автомашині у ОСОБА_2. Категорично заперечує факт, що при ній потерпіла давала, або дозволяла взяти ОСОБА_2 її ноутбук та щоб при ній в квартиру до ОСОБА_3 заходив ОСОБА_6 09.08.2012 року, вона до ОСОБА_3 не заходила.

Свідок ОСОБА_13 дала показання, що вона бачила ноутбук в квартирі ОСОБА_4 за тиждень до дня народження її сина, ОСОБА_2 на той час займався на ньому. Вона на його прохання замінила на ньому заставку фотографію потерпілої на інший фоновий малюнок. Ноутбук був в робочому стані, де він його взяв вона не запитувала, яка то була модель уваги не звернула.

Свідок ОСОБА_14 дав показання, що 09.08.2011року, біля 17 години він заходив до своїх знайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_2, в Іриного сина був день народження, в квартирі були ще її батьки та її рідний брат, дітей не було. Бачив в квартирі ноутбук, який був в робочому стані, із нього грала музика, посидів біля 40 хвилин (приблизно до 18 години) і пішов збиратись на ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_2 повідомив його, що зараз приїде таксі із ОСОБА_7 і що його також забере. Коли сів в автомашину на заднє сидіння до ОСОБА_2 попередив його, щоб сідав обережно бо там ноутбук (він лежав на сидінні накритий светром), ОСОБА_2 також сів на заднє сидіння. По дорозі, на зупинці стояла ОСОБА_11 , яка також їхала у ОСОБА_7 і ОСОБА_2 запропонував їй сісти на переднє сидіння. Розмови між ними про ноутбук він не чув.

Свідок ОСОБА_4 дала показання, що вона є співмешканкою ОСОБА_2, в липні 2011р. була з ним в квартирі ОСОБА_3 В той вечір при ній ОСОБА_2 попросив в ОСОБА_3 в тимчасове користування ноутбук і та дозволила його взяти. 25.07.2011р. ОСОБА_2 до ОСОБА_3 не заходив, оскільки на нозі в нього була рана, а мазь приносила сама потерпіла і ноутбук на той час вже знаходився у них в квартирі, на заставці була потерпіла в чорних лосинах. 09.08.2011 р. ОСОБА_2 знову брав в ОСОБА_3 ноутбук до дня народження її сина, а потім він поламався, оскільки перестала грати музика і він забрав його із собою у ОСОБА_7, мав переустановити програму про що між ним і ОСОБА_3 була попередня домовленість. В той день до них заходив її кум ОСОБА_14 , батьки якого проживають з нею в одному підїзді. Ввечері 10.08.12р. до неї заходила ОСОБА_3 і телефонувала до ОСОБА_2, говорила, що напише заяву в міліцію вимагала, щоб повернув її ноутбук.

Свідок ОСОБА_6 дав показання, що він є братом співмешканки ОСОБА_2, наприкінці липня- початку серпня 2011 року він шукав ОСОБА_2 і зайшов до ОСОБА_3 ОСОБА_18, окрім нього і ОСОБА_3 він застав там ОСОБА_19 та ОСОБА_12 Він покликав ОСОБА_2 і той , виходячи з ним забрав із собою ноутбук ОСОБА_3 та пішли з ним в їхню квартиру. Також заперечив те, що він 9 та 10 серпня був в с. Стоянцях.

Свідок ОСОБА_20 дав показання, що підсудний проживає однією сімєю із його дочкою, як у день народження онука, так і до того приблизно за 10 днів він бачив в них в квартирі ноутбук ТОШИБА чорного кольору. ОСОБА_2 іноді виносив його на вулицюі там (без електрошнура), включав музику. Говорив, що ноутбук взяв у хорошої знайомої. 10.08.12р. ноутбук грав у дитячій кімнаті ще після того як діти розійшлися, потім за ним приїхав його родич і вони поїхали у ОСОБА_7, чи брав із собою ноутбук він не бачив.

Свідок ОСОБА_8 дав показання, що підсудний є його родичом, 10.08.2012 року в 14 год. він зателефонував до нього і попросив приїхати за ним в с. Строїнці. Коли під вечір він підїхав до підїзду і ОСОБА_2 виніс два пакети із речами , то ще сів з ними ОСОБА_14 На зупинці на пропозицію ОСОБА_2 підібрали його знайому дівчину, якій ОСОБА_2 уступив місце на передньому сидінні. Ноутбук він побачив лише у ОСОБА_7 коли завіз ОСОБА_2 додому, там він дістав його із пакета та показав, що поламаний розйом для живлення та попросив відремонтувати його. Він , забравши ноутбук в той же вечір відремонтував його, а вранці ОСОБА_2 мав зайти і розрахуватись з ним. Але на його дзвінки підсудний не відповідав. А йому потрібні були гроші і він здав ноутбук в ломбард Скарбницяпо вул. Космонавтів. Приймаючи ноутбук працівник ломбарду перевіряв його і він був в робочому стані. Через кілька днів ОСОБА_2 зателефонував йому і запитав за ноутбук та хотів розрахуватись. Він привіз гроші. Вони поїхали і викупили ноутбук та завезли його в Стоянці, там ОСОБА_2 залишився, а він повернувся у ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_15 дав показання згідно яких, в один із днів серпня 2011р. , відібрав він у райвідділі міліції, прийняв заяву від ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 викрав в неї ноутбук та модем Інтернету оператора Київстар. В міліцію вона проїжджала із ОСОБА_5 і ОСОБА_12 Розповідала, що ОСОБА_2 в черговий раз обіцяв її повернути викрадені речі. В той же день вони поїхали до неї додому де він проводив огляд місця події. Він оформив вступну частину протоколу, знайшли понятих і в цей час ОСОБА_2 приніс ноутбук, модем і зарядний пристрій, що вони оформили актом добровільної видачі. ОСОБА_2 розповідав, що коли за ним приїхала автомашина то він зайшов в квартиру ОСОБА_3, яка була не замкнена, в ній нікого не було, він взяв ноутбук , оскільки вирішив поміняти на ньому програму. ОСОБА_3 наполягала на тому, що згоди на переустановку програми не давала. Понятими про огляді місця пригоди були ОСОБА_18. та ОСОБА_16, (ті що були при оформленні акту добровільної видачі,) їх покликала потерпіла, а він помилково вписав ОСОБА_5 брата присутньої ОСОБА_5 , оскільки вважав, що він підійде. Протокол ОМП підписали ті, що підписували акт добровільної видачі.

Свідок ОСОБА_16 повністю підтримав свої показання , дані на досудовому слідстві та доповнив, що в серпні 2011року був присутнім в якості понятого про огляді місця пригоди в квартирі ОСОБА_3, окрім нього там знаходились ще два працівники міліції, ОСОБА_21 та ОСОБА_3 В той час невідомий чоловік постукав в двері, ОСОБА_3 йому відповіла, що нічого в нього брати не буде, тоді він пішов, а прийшов ОСОБА_2 і приніс ноутбук.

Слід зазначити, що потерпіла повністю заперечує факт надання нею дозволу на ОСОБА_2 на користування її ноутбуком, в той час як він наполягає на тому, що займався на ньому, переписував музику в присутності потерпілої та свідків ОСОБА_19, ОСОБА_12, ОСОБА_6, які не підтвердили даного факту, а останній взагалі заперечує факт свого перебування в с. Строїнці 9 та 10 серпня 2012року. В той же час свідок ОСОБА_8, який є родичем підсудного спростував його твердження про те, що той випадково забув автомашині ноутбук і те, що там не працювала програма. Також протирічать покази підсудного та його співмешканки в частині того в якому одязі на фото на заставці на робочому столі ноутбука була потерпіла, що в свою чергу ставить під сумнів показання свідка ОСОБА_13 про те, вона в ноутбуці замінила заставку на робочому столі фотографію потерпілої на інший фоновий малюнок. Сама ж потерпіла заперечує, що на заставці була її фотографія. Свідки ОСОБА_14 та свекор підсудного ОСОБА_20 стверджують, що ноутбук грав у дитячій кімнаті після того як діти розійшлися, тобто після 16 години, що спростовує показання підсудного про те, що він викликав таксі для того, щоб завезти ноутбук на переустановку програми, оскільки збилась програма і він перестав працювати, із показань свідка ОСОБА_8, ОСОБА_2 йому телефонував і просив приїхати в Строїнці ще в 14 год., коли ноутбук ще працював.

Сукупність наведених доказів свідчить про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочину за ч.1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику за місцем проживання.

Ообставини, що пом'якшують та обтяжують покарання підсудному не встановлено.

Враховуючи особу підсудного суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства призначає йому покарання у виді ш рафу.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України ,-

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази у справі, ноутбук марки Т0SНІВА SАТЕLLIТЕ L 300 Dз зарядним пристроєм до нього та модемом для підключення до мережі Інтернет Київстар залишити ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави вартість проведеної судово- товарознавчиї експертизи в сумі 562 ( пятсот шістдесят дві) грн. 56 коп. (а.с. 31).

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя:ОСОБА_22