Справа № 344/9894/17
Провадження № 1-кс/344/2841/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,, захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0002476, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив нові умисні корисливі злочини за наступних обставин.

Так, 10.07.2017 року, близько 14.год. ОСОБА_7 разом із

ОСОБА_8 , знаходячись неподалік магазину «Флагман», що по вул. Мазепи, 72 в м. Івано-Франківську, реалізовуючи свій єдиний неправомірний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, користуючись тим, що поруч нікого не було та за їх діями ніхто не спостерігав, таємно викрали велосипед марки «Comanche backfire», чорного кольору, вартістю 8000 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 .

Крім того, 20.07.2017 року близько 18 год., ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік магазину «Вопак», що по

вул. Січових Стрільців, 78 в м. Івано-Франківську, реалізовуючи свій єдиний неправомірний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, користуючись тим, що поруч нікого не було та за їх діями ніхто не спостерігав, таємно викрали велосипед марки «Kinetix Sport», білого кольору, вартістю 5000 грн., який належить потерпілому ОСОБА_10 .

31 липня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема викрадені велосипеди, їх комплектуючі, паркувальні троси до них, інші знаряддя вчинення злочинів, одяг, в якому підозрюваний ОСОБА_8 ідентифікований на камерах зовнішнього відеоспостереження; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 схильний до вчинення злочинів, за які неодноразово судимий, офіційно не працює, джерело його доходів невідоме, тому, з метою запобігання вказаним ризикам, на думку прокурора є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного заперечила проти задоволення клопотання, оскільки вважає підозру не обґрунтованою, а наведені прокурором ризики не доведеними, просила в задоволенні клопотання відмовити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

З матеріалів клопотання вбачається, що 31 липня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину середньої тяжкості, відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 185 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду відеозаписів із камер зовнішнього відеоспостереження, розташованих по вул. Незалежності та вул. І.Франка, протоколом огляду камер внутрішнього відеоспостереження магазину «Вопак» від 26.07.2017р., протоколом огляду записів з камер зовнішнього відеоспостереження, що охоплюють кут вул. С.Стрільців та вул. Незалежності в м. Івано-Франківську від 24.07.2017р., допитом підозрюваного ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1 ,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак прокурором жодним чином не доведено наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 злочину середньої тяжкості, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність постійного місця проживання, працюючого в приватному порядку, неодружений та раніше судимий.

В той же час прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Відтак, з метою забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, вважаю, щодо останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати житло в період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., з покладенням на нього додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому у період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

5) носити електронний засіб контролю.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 30 вересня 2017 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити Івано-Франківському ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03 серпня 2017 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1