Справа № 556/1676/16-к

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2016 року смт. Володимирець
Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого - ОСОБА_4
За ст. 391 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 засуджений вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04.11.2014р. за ч.2 ст.185; ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 8 років 1 місяць, відбуваючи покарання в Полицькій виправній колонії № 76 на шлях виправлення не став , належних висновків для себе не зробив , під час відбування покарання у виді позбавлення волі вчинив новий умисний злочин.
Відбуваючи покарання в Полицькій виправній колонії №76 з 22.02.2014р. за вчинений тяжкий злочин засуджений ОСОБА_4 допустив 44 порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності . Так, 12.04.2016р. засудженого ОСОБА_4 було переведено до дільниці посиленого контролю терміном на 90 діб. В період відбування дисциплінарного стягнення під час перебування на дільниці посиленого контролю Полицької виправної колонії №76. 19.05.2016 року близько 16 год. 10 хв. засуджений ОСОБА_4 залучався виконуючим обовязки начальника дільниці посиленого контролю ОСОБА_6 до праці з благоустрою установи, згідно графіка залучення засуджених до робіт з благоустрою установи в порядку черговості в неробочий час відповідно до п.5 ст. 118 Кримінально-виконавчого кодексу України.
В присутності молодшого інспектора ВНІБ старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_7 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , заступника начальника із соціально-виховної та профілактичної роботи майора внутрішньої служби ОСОБА_9 начальника оперативного відділу Полицької ВК №76 капітана внутрішньої служби ОСОБА_10 засудженому ОСОБА_4 виконуючим обовязки начальника дільниці посиленого контролю Полицької ВК №76 ОСОБА_6 дано вказівку пофарбувати двері душової кімнати , яка знаходиться в дільниці посиленого контролю, для чого видано фарбу, щітку та засоби індивідуального захисту ( рукавиці, респіратор, захисні окуляри).
Однак, всупереч вимогам ч.5 ст. 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, неодноразово висловлену закону вимогу виконуючого обовязки начальника дільниці посиленого контролю Полицької ВК №76 ОСОБА_6 , який згідно службового становища має право висувати такі вимоги та віддавати розпорядження, засуджений ОСОБА_4 умисно, протиправно, без поважних на те причин , маючи можливість виконати закону вимогу (по стану здоровя, працездатний, забезпечений засобами індивідуального захисту та відповідними матеріалами), у відкритій, демонстративно виражену в зухвалій формі проігнорував поставлені перед ним законні вимоги та відмовився виконувати вказану роботу, на конкретні вимоги про припинення порушень не відреагував.
Крім цього, ОСОБА_4 сказав, що не виконував і в подальшому відмовляється виконувати законні вимоги адміністрації, без пояснення підстав для такої відмови.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав. Він пояснив суду, що графік черговості залучення засуджених до праці відсутній і до його адміністрація Полицької ВК № 76 ставиться упереджено. Під час судового розгляду у вчиненому не розкаявся і посилаючись на те, що йому погано чути учасників судового розгляду самовільно залишив кімнату де знаходиться відеозвязок у Рівненському слідчому ізоляторі.
Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що 19.05.2016р. було викликано ОСОБА_4 щоб покрасив двері душової Але він відмовився в категоричній формі, хоч був забезпечений всіма засобами: краскою, щіткою, окулярами. Сказав, що не робив і робити не буде. За станом здоровя був придатний до роботи. ОСОБА_4 неодноразово порушував порядок в Полицькій ВК №76.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що 19.05.2016р. ОСОБА_4 відмовився покрасити двері. Відмову пояснив, що не робив і робити не буде. Систематично порушує порядок, заохочень не має, на шлях виправлення не став. Засуджений ОСОБА_4 мав бути залучений до роботи згідно графіка, котрий висить на дверях. Мав такі крайні міри дисциплінарного впливу як ДІЗО та ПКТ
Свідок ОСОБА_7 пояснив, що засудженому ОСОБА_4 було сказано покрасити двері, Але він відмовився в категоричній формі, хоч було видано фарбу, щітку , захисні окуляри. Сказав, що красити не буде, хоч на той час був черговим.
Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що 19.05.2016р. був начальником зміни і виводив з камери ОСОБА_4 , він мав покрасити двері, але категорично відмовився. Було видано фарбу, щітку, окуляри, Але ОСОБА_4 посміявся і сказав, що робити не буде. Під час цього інциденту були присутні особи, котрі допитуються в суді в якості свідків.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він виконував обовязки начальника дільниці посиленого контролю. 19.05.2016р. він дав вказівку ОСОБА_4 покрасити двері і видав фарбу, щітку, окуляри. Згідно графіка засуджений ОСОБА_4 19.05.2016р. повинен був відпрацювати дві години по благоустрою колонії. На дане йому розпорядження покрасити двері ОСОБА_4 розміявся і сказав, що робити не буде.
Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про заслухання в суді двох осіб в якості свідків, котрі по справі не проходять, тому в клопотанні було відмовлено. Також попросив врахувати той факт, що засуджений ОСОБА_4 в графіку черговості залучення засуджених до робіт по благоустрою приміщення свій підпис не ставив, а тому такого графіка не було тому відсутній склад злочину і його підзахисного ОСОБА_4 слід визнати невинним.
Суд, заслухавши обвинуваченого, свідків, оцінюючи докази в їх сукупності, діяння обвинуваченого ОСОБА_4 19.05.2016р. при відмові покрасити двері кваліфікує за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, вчинена особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери); і визнає його винними у вчиненні даного кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 під час відеоконференції з Рівненським слідчим ізолятором 23.12.2016р. в судовому засіданні вів себе зухвало і посилаючись, що погано чує учасників судового розгляду самовільно залишив кімнату в слідчому ізоляторі де встановлено відеозвязок. Учасникам судового розгляду ОСОБА_4 по відеозвязку було дуже добре чути. До цього ОСОБА_4 14.12.2016р. не зявився в приміщення слідчого ізолятора де знаходяться засоби відоозвязвязку. В суд на 24.11.2016 р. обвинувачений відмовився 23.11.2016р. бути доставленим конвоєм до Володимирецького районного суду(акт від 11.23.2016р) і заявою від 23.11.2016р. просив суд провести судове засідання в режимі відеоконференції. За заявою захисника розгляд справ з 13.12.2016р.перенесено і призначено на 23. 12.2016р. Ухвалою Володимирецького районного суду від 19.10.2016. розгляд справи переносився на 16.11.2016р. згідно заяви ОСОБА_4 від 18.10.2016р. переносилось слухання справи призначеної на 19.10.2016р. Ухвалою суду і від 28.09.2016р перенесено розгляд справи за клопотанням обвинуваченого.
Отже, починаючи з жовтня місяця 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 намагався всіляко затягнути розгляд кримінального провадження і для цього придумував різні підстави. Пояснення обвинуваченого, що адміністрація Полицької ВК №76 ставиться до його упереджено і фарбувати двері 19.05.2016р. він не зобовязаний, оскільки відсутній графік черговості, не заслуговує на увагу. В матеріалах провадження надано копію графіка чергувань засуджених на травень місяць і черга ОСОБА_4 припадає на 19.05.2016р. (а.с.30). Відмова ОСОБА_11 виконати законну вимогу адміністрації задокументовано актом від 19.05.2016р. (а.с. 55). Згідно довідки заохочень та стягнень засуджений ОСОБА_4 заохочень не має, а стягнень з 13.02.2014 по 18.05.2016р. 44 (сорок чотири) (а.с.57). Постановою від 12.04.2016р. ОСОБА_4 поміщався в ДІЗО на 14 діб(а.с.33), постановою від 20.08.2015 ОСОБА_4 переводився до приміщення камерного типу строком на два місяці (а.с.60). Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 внаслідок відкритої відмови від виконання покладених на його обов`язків вчинив злісну непокору вимогам адміністрації і з моменту відмови злочин є закінченим. Підстав для відмови у ОСОБА_4 не було, він хотів показати своє «я». За місцем відбування покарання обвинувачений характеризуються негативно.
Обставини які помякшують покарання досудовим розслідуванням не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання, є рецидив злочинів.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що призначити міру покарання обвинуваченому слід в межах санкції статті 391 КК України та приєднати невідбуту частину покарання як передбачено ч.1 ст. 71 КК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04 листопада 2014 року строком 1 рік 7 місяців 9 днів. Остаточну міру покарання ОСОБА_4 визначити у вигляді позбавлення волі строком 4(чотири) роки 7 (сім) місяців 9 (девять) днів.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Матеріальна шкода злочином ОСОБА_4 не заподіяв.
Речові докази по справі відсутні.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку. Обвинуваченому копію вироку направити рекомендованим листом.
СУДДЯ: ОСОБА_1