Справа № 359/90/17
Провадження №1кс/359/27/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
6 січня 2017 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого Бориспільського ВП ГУ НП в Київської області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0001613, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2016 року, про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, одруженого, батька неповнолітньої дитини, раніше судимого 02.03.1998 року Київським міським судом за ст. 93 п «Є», ч. 1 ст. 122, ст. 42 КК України до п`ятнадцяти років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, -

в с т а н о в и в :
06.01.2017 року слідчий за погодженням з прокурором звернулася до суду із зазначеним клопотанням відносно ОСОБА_7 .

Згідно клопотання, в період з 08.08.2016 року по 05.01.2017 року, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , забезпечував зайняття проституцією невстановленими особами жіночої статі. Так, використовуючи автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , забезпечував доставку повій до замовників, в місця надання сексуальних послуг на території міста Бориспіль, Київської області та міста Києва, здійснював їх охорону, збирав у них кошти, отримані за надання сексуальних послуг, які в подальшому передавав ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

05.01.2017 року ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

05.01.2017 року ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Слідчий звернувся з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зважаючи на те, що причетність ОСОБА_7 до скоєння тяжкого злочину підтверджується низкою доказів, що зібрані органом досудового слідства та перелічені в клопотанні.

Зважаючи на наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а також можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, можливість знищення чи схову речей і документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість уникнення ним відповідальності, слідчий просила застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник та підозрюваний проти клопотання заперечили та просили у задоволенні клопотання відмовити.

ОСОБА_7 частково визнав причетність до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України. Зазначив, що дійсно перевозив жінок, які займались наданням сексуальних послуг по м. Києву, отримував від них гроші, які передавав ОСОБА_8 . Просив врахувати, що він має на утриманні неповнолітню доньку, раніше був судимий, однак намагається вести законний спосіб життя, проживає з рідними за вказаною ним адресою. Ніяких намірів уникати відповідальності не має, оскільки сприяє розслідуванню кримінального провадження.

Заслухавши слідчого, думку прокурора, пояснення ОСОБА_7 та позицію захисту, дослідивши матеріали клопотання та додатково подані захистом докази для врахування особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак, є всі підстави для обрання іншого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В той же час, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

В ході розгляду клопотання в суді, на думку слідчого судді, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, та наявність достатніх підстав вважати, що існує загроза знищення, заховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також можливості незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Указане підтверджується відповідними доказами, що є додатками до поданого клопотання.

Однак, прокурор не довів того, що до ОСОБА_7 недостатнім буде застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. З цього приводу відповідне клопотання є немотивованим та не підкріплено належними доказами.

Це надає можливість судді застосувати до підозрюваного інший запобіжний захід на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України.

Суддя також приходить до висновку про невірне посилання в клопотанні на практику Європейського суду з прав людини. Оскільки в даному випадку, навпаки, підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

На думку судді, в жодному випадку такий суспільний інтерес, не може бути вище вимог Конституції України, відповідного Законодавства України та запровадженого порядку притягнення особи до відповідальності.

Таким чином, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність міцних соціальних зв`язків, про що свідчить наявність родини, часткове визнання ним своєї вини, суддя вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту із визначенням відповідних обов`язків з метою запобігання можливим ризикам, згідно ст.ст. 181, 195 КПК України. При цьому наявність судимостей не може підтверджувати необхідність застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою. Суддею враховано також роль останнього у вчиненні кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 .

На думку слідчого судді наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може змінити свою позицію та відношення до вчиненого, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, спілкуватися з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, (зважаючи на те, що раніше притягався до кримінальної відповідальності), знищити чи заховати (спотворити) реї та документи, що мають значення для кримінального провадження, тому останньому слід заборонити залишати житло цілодобово.

Крім того, прокурор суддя вважає необхідним встановлення додаткових обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, з урахуванням тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 .

З цього приводу, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити частково з визначенням запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-187, 192-196, 276 КПК України,

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого Бориспільського ВП ГУ НП в Київської області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0001613, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2016 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, - запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, та заборонити залишати житло ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого що провадить розслідування кримінального провадження, прокурора, слідчого судді чи суду, - терміном на два місяці з моменту проголошення ухвали слідчим суддею, тобто з 06.01.2017 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

а) прибувати до посадових осіб (слідчого) Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, за першою вимогою відповідних посадових осіб;

б) не відлучатися з місця постійного проживання, а саме АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, а також без дозволу прокурора, слідчого судді або суду;

в) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про необхідність зміни свого місця проживання;

г) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

є) не спілкуватись безпосередньо, чи через інших осіб, із свідками у кримінальному провадженні №0001613 та іншими підозрюваними;

Термін дії ухвали слідчого судді становить до 04.03.2017 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Київської області, а для підозрюваного з моменту отримання її копії.

Підозрюваного ОСОБА_7 звільнити з під варти в залі суду.

Ухвалу слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу негайно привести до виконання.

Повний текст ухвали оголошено 10.01.2017 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1