Справа № 405/113/17
УХВАЛА
14 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Кропивницький кримінальне провадження №0014510 від 20.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр.. України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України є особою, що не має судимості, 24.04.2015 року відносно ОСОБА_4 направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000404 до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Ухвалою суду від 01.03.2017 року вказане кримінальне провадження було призначено до судового розгляду.

За ухвалою суду від 18 травня 2017 року, судове провадження було зупинено, у зв`язку з оголошенням обвинуваченого ОСОБА_4 в розшук. Судом було надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали суду від 14.07.2017 року провадження по справі було відновлено у зв`язку з розшуком обвинуваченого ОСОБА_4 та кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні прокурором підтримано клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою від 18.05.2017 року. Прокурором зазначено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, вчинив злочин середньої тяжкості. Разом з цим, прокурором вказано що, відносно ОСОБА_4 направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000404 до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що є тяжким злочином. Перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 переховувався від суду, у зв`язку з чим оголошувався у розшук. За таких обставин, прокурор вважає, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду. За цих обставин вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не застосовувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому просив врахувати, що він навмисно не переховувався від суду, зазначивши, що примусово за рішенням тітки був направлений до реабілітаційного центру для осіб, страждаючих на наркоманію у м. Підгородня, Дніпропетровської області. З вказаного центру втік та був затриманий працівниками поліції і доставлений до суду. Пояснив, що має постійне місце проживання у м. Кропивницький, до затримання проживав з бабусею у АДРЕСА_2 . Просив дану обставину врахувати при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Заслухавши доводи прокурора, враховуючи думку обвинуваченого ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Санкція даної норми закону передбачає найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який сплив 27.02.2017 року. Після цієї дати будь-якого запобіжного заходу до обвинуваченого судом не застосовувалось.
Положеннями ч.2 ст.183 КПК України закріплено виключний перелік обставин застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Враховуючи обставини, викладені у ч.2 ст.183 КПК України ОСОБА_4 не підпадає під категорію осіб, до якої можливо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Таким чином, з урахуванням наведеного та мети застосування запобіжного заходу, суд прийшов до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово.
При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема враховано особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину та те, що обвинувачений в силу ст.89 КК України є особою не маючою судимості. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України є достанім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про достатність підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши останньому залишати житло цілодобово, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 331 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово на строк 2 місяці до 14 вересня 2017 року.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , цілодобово, крім виклику до суду для розгляду даного криминільного провадження.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 додаткові обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали для виконання, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 направити до Кропивницького відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області, в частині здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1