Справа №687/320/16-к
Провадження №1-кп/672/8/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника ОСОБА_5 ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000014 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гадинківці Гусятинського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утримання четверо неповнолітніх дітей, не працюючого, не військовозобов`язаного, судимого:

- 17.03.1998 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.140 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 26.05.1998 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.140, ч.3 ст.42 КК України 1960 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 02.02.1999 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.3 ст.42 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою Самбірського міського суду Львівської області від 23.06.2000 р. звільнений умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 24 дня;

- 04.06.2002 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.289, ст.69, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 01.09.2006 р. звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 10 днів;

- 30.11.2010 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.185 КК України до 160 годин громадських робіт;

- 05.04.2011 р. Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 місяців 17 днів арешту;

- 20.03.2012 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 2 років обмеження волі;

- 01.10.2012 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.5 ст.71, ст.72 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

26.03.2013 р. Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2015 р. невідбуту частину покарання у виді 5 місяців 26 днів позбавлення волі замінено на більш м`яке покарання у виді 240 годин громадських робіт, покарання відбуто станом на 05.03.2016 р.;

29.09.2016 р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.5 ст.72 КК України до 6 місяців арешту,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , маючи не погашену та не зняту судимість, на шлях виправлення не став та скоїв новий умисний злочин.

Так 19 листопада 2015 року близько 14 год. ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи за приміщенням Гусятинської сільської ради, розташованої в с.Гусятині Чемеровецького району Хмельницької області повторно, таємно викрав корову вагою 500 кг, за ціною 20 грн. за один кілограм живої ваги, загальною вартістю 10 000 грн., що належала ОСОБА_4 , чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди.

Умисні дії ОСОБА_7 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Допитаний як обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України, по факту викрадення корови, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 19 листопада 2015 року близько 14 год. він, перебуваючи за приміщенням Гусятинської сільської ради, розташованої в с.Гусятині Чемеровецького району Хмельницької області, таємно викрав корову, яка паслась на пасовищі, та продав її заготовачу разом із мотузкою за 5800 грн.

Незважаючи на показання обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується такими доказами:

- протоколом огляду місця події від 08.12.2015 року, де зафіксовано факт добровільної видачі заготовачем ОСОБА_9 мотузки, до якої була прив`язана корова, яку він придбав у ОСОБА_7 . Крім того ОСОБА_7 підтвердив, що саме ця мотузка була на викраденій ним корові;

- показаннями ОСОБА_4 , що 19.11.2015 року вона прив`язала свою корову на пасовищі, що розташовано за приміщенням Гусятинської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області. Коли вона о 13.30 год. йшла на роботу, то бачила, що за нею йде ОСОБА_7 , який неподалік пасовища звернув у кукурудзу та там сховався. Біля 16 год. корови не стало. Потерпіла звернулась у Чемеровецький відділ поліції, працівники якого провели розшукові заходи та у заготовача знайшли її мотузку від корови. Потерпіла впізнала свою мотузку, оскільки сплела її своїми руками. Так потерпілій стало відомо, що її корову викрав ОСОБА_7 . На даний час обвинуваченим їй відшкодовані завдані збитки;

- висновком судово-психіатричної експертизи №78 від 17.02.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованого йому злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки корови ОСОБА_4 . Оскільки даний злочин ним вчинений повторно, тому кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 КК України є вірною.

Крім того органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що він 20 травня 2012 року близько 13 год. 30 хв., з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи на пасовищі розташованого за територією с. Боднарівка Чемеровецького району Хмельницької області, зі сторони смт.Гусятин Тернопільської області, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав кобилу чорної масті, вагою 600 кг вартістю 21 грн. за кілограм живої ваги, загальною вартістю 12 600 грн., яка знаходилась на пасовищі та належала ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди.

У суді ОСОБА_7 свою вину у вчиненні крадіжки кобили ОСОБА_5 не визнав і пояснив, що зізнався у вчиненні даного злочину за вказівкою працівників поліції, які обіцяли йому вирішення питання щодо зменшення строку покарання.

На підтвердження вини ОСОБА_7 у скоєні зазначеного злочину суду надані такі докази:

- протокол огляду місця події від 20.06.2012 року, де зафіксовано факт огляду пасовища в с.Боднарівка Чемеровецького району Хмельницької області, де випасалась кобила ОСОБА_5 ;

- протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 , де останній показав, звідки він у 2012 році викрав кобилу, яка належала потерпілому ОСОБА_5 .

Крім того у суді допитані:

- потерпілий ОСОБА_5 , який пояснив, що 20.05.2012 року невідомі викрали з пасовища, що в с.Боднарівка Чемеровецького району його кобилу. В нього є сумніви щодо причетності ОСОБА_7 до скоєння даної крадіжки, оскільки останній при проведені слідчого експерименту путався у своїх показаннях, не міг показати місце, де стояла кобила, а також невірно показав напрямок, куди повели кобилу. Так при огляді місця події застосовувалась розшукова собака, яка вказала інший шлях, яким викрадалась кобила. Також потерпілий разом із працівниками поліції їздив шукати кобилу в Гусятинський район і там бачив як з одного із господарств на «Газелі» вивозили його кобилу. Він повідомив по це працівників поліції, однак останні належним чином не відреагували на його заяву і поїхали далі;

- свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що були свідками при проведені слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , коли той показував яким чином він скоїв крадіжку кобили. При цьому обвинувачений путався у своїх показаннях, не міг показати місце, де стояла кобила, а також невірно показав напрямок, куди повели кобилу;

- свідок ОСОБА_12 пояснив, що незадовго до крадіжки кобили приїжджав із своїми знайомими, яких знає лише по імені, до ОСОБА_5 , щоб подивитись на його кобилу. При розмові потерпілий не мав наміру продати тварину;

- свідок ОСОБА_13 пояснив, що на час крадіжки кобили ОСОБА_5 працював у Чемеровецькому відділу міліції. Не пам`ятає, щоб проведеними заходами було встановлено причетність ОСОБА_7 до викрадення кобили.

Таким чином обвинувачення ОСОБА_7 у вчинені зазначеного злочину ґрунтується лише на його визнанні вини під час досудового слідства та проведенні слідчого експерименту по факту викрадення кобили, за його участі як свідка.

Однак відповідно до п.1 ч.3 ст.87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані:
1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
На підставі наведеного суд вважає, що слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_7 , де останній показав, звідки він у 2012 році викрав кобилу, яка належала потерпілому ОСОБА_5 , є недопустимим доказом, оскільки ОСОБА_7 надалі був визнаний підозрюваним та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Інших будь-яких доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_7 до викрадення кобили ОСОБА_5 суду не надано.

За таких обставин суд вважає за необхідне виправдати ОСОБА_7 за фактом крадіжки кобили ОСОБА_5 за недоведеністю, що зазначене кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При обранні покарання обвинуваченому суд бере до уваги ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного, конкретні обставини справи.

ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, кримінальне правопорушення вчинив у період відбування покарання за вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 26.03.2013 р. за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Невідбута частина покарання у виді 5 місяців 26 днів позбавлення волі ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2015 р. замінена на більш м`яке покарання у виді 240 годин громадських робіт, покарання відбуто станом на 05.03.2016 р.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Таку обтяжуючу обставину як рецидив злочину слід виключити з обвинувачення, оскільки вона є кваліфікуючою ознакою (повторність) злочину у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_7 .

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_7 слід обрати покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого не обирались. Оскільки обвинуваченому присуджено покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, суд вважає за необхідне обрати відносно нього у залі суду запобіжний захід у виді тримання під вартою. Речовий доказ: мотузку залишити в потерпілої ОСОБА_4 . Процесуальних витрат не має.

Керуючись ст.370, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді одного року чотирьох місяців позбавлення волі. Згідно ч.1,4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, з врахуванням вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.09.2016 року, за правилами визначеними у п.п.«а» п.1 ч.1 ст.72 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді одного року чотирьох місяців 10 днів позбавлення волі. Згідно ч.4 ст.70 КК України в строк покарання, призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком, а саме з 27.12.2016 року по 22.03.2017 року включно, у виді арешту за правилами визначеними у п.п.«а» п.1 ч.1 ст.72 КК України. Крім того у цей строк зарахувати час попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 28.01.2016 року по 18.02.2016 року, включно, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з часу приведення вироку у виконання. Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з 17.03.2016 року по 09.08.2016 року, включно, та з 23.03.2017 року до часу приведення вироку у виконання зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Виправдати ОСОБА_7 за фактом крадіжки кобили ОСОБА_5 за недоведеністю, що зазначене кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Відносно ОСОБА_7 в залі суду обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти у разі відбуття ним призначеного покарання до вступу вироку у законну силу.

Речовий доказ: мотузку залишити в потерпілої ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через Городоцький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок набирає чинності з дня закінчення терміну на його оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1