Кримінальне провадження№ 1-кп/760/202/17
Справа №760/3848/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свалява Закарпатської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2016 за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хмільник Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2016 за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_7 12.09.2015, приблизно о 05.00 год., перебуваючи разом із ОСОБА_6 та двома невстановленими слідством особами за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 124, поряд із парком «КПІ», помітили раніше незнайомих йому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які прогулювалися парком та вирішили заволодіти їх майном, вступивши між собою в злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань за попередньою змовою, згідно розподілених ролей, ОСОБА_7 підійшов разом із невстановленою слідством особою до ОСОБА_8 . В цей час невстановлена слідством особа, погрожуючи ножем, вийняла із кишені куртки ОСОБА_8 телефон «Самсунг» вартістю 300 грн., в якому не було сім картки, грошові кошти у сумі 120 грн. та картку «ПриватБанк», на рахунку якої грошей також не було. В цей час ОСОБА_6 разом із іншою невстановленою слідством особою, продовжуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, розуміючи протиправний характер своїх дій, підбігли до ОСОБА_10 та порівнявшись із ним, невстановлена слідством особа вхопила його за плече та нанесла останньому удар кулаком в обличчя з такою силою, що ОСОБА_9 впав на землю обличчям. Від нанесеного удару потерпілий відчув сильну фізичну біль та після перелічених вище дій ОСОБА_6 , скориставшись безпорадним станом останнього, який продовжував лежати на землі, вийняв із кишені його куртки мобільний телефон марки «Nokia XL» вартістю 2000 грн., в якому знаходились картка мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн. на рахунку якої було 10 грн., та картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 грн. на рахунку якої було 15 грн.

Після вчинення даного кримінального правопорушення вони з викраденим майном втекли, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 420 грн., а потерпілому ОСОБА_9 на 2045 грн.

У ході злочинних дій невстановленої слідством особи, згідно з висновком експерта КМКБСМЕ №2307/Е від 29.12.2015, дані наданої медичної документації свідчать про те, що при звернені за медичною допомогою 12.09.2015 у потерпілого ОСОБА_9 мала місце закрита травма носа у вигляді перелому кісток без зміщення уламків. Локалізація, морфологія вище вказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та тимчасові дані, свідчать про те, що спричинене воно дією тупого предмету, могло утворитись в термін, указаний у постанові, тобто 12.09.2015, дане ушкодження не є небезпечним для життя та відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтримали фактичні обставини справи, як вони викладені в обвинувальному акті та підтвердили фактичні обставини як вони викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, щиро розкаялись, та просили суд суворо не карати.

За згодою учасників судового провадження, після допиту обвинувачених, вислухавши думку захисників та прокурора, які просили суд змінити встановлений порядок та продовжити розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним в подальшому дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу кожного з обвинувачених.

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованого правопорушення теж доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднані з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

Обираючи обвинуваченим вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення та дані про особу кожного з них.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 судимий вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2016 за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строки на 5 років, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання у Закарпатській області (м. Свалява), характеризується задовільно.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 теж судимий вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2016 за ч.2 ст.186 КК України, але до покарання не пов`язаного із позбавленням волі, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, страждає на ряд невиліковних хвороб, характеризується позитивно.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Остаточне покарання обвинуваченим підлягає призначенню відповідно до положень ч.4 ст. 70 КК України.

Враховуючи характеризуючи матеріали надані як стороною обвинувачення так і стороною захисту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 останній, хоча і засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2016, суд враховує його критичне ставлення до вчиненого і щире каяття, відсутність цивільного позову, а тому вважає можливим його виправлення без відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні. Речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2016 та остаточно призначити у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з 19.09.2015, зарахувавши в цей строк відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення в період з 19.09.2015 по 31.03.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2016 та остаточно призначити у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити до набрання вироком законної сили у вигляді домашнього арешту.

Речовий доказ залишити у власності потерпілого.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: