233 № 233/379/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000227 від 12 жовтня 2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Запоріжжя Широкінського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сержанта роти почесної варти військової частини НОМЕР_1 ВМС України, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.. 89 КК України ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.263 КК України
ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 01 лютого 2017 року надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, з угодою про визнання винуватості від 11 січня 2017 року, укладеною між прокурором першого відділу військової прокуратури Донецького гарнізону сил Антитерористичної операції капітаном юстиції ОСОБА_3 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку в присутності захисника ОСОБА_4 ..
Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену на досудовому розслідуванні між ним та підозрюваним ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав за можливе затвердити зазначену вище угоду про визнання винуватості, зазначивши, що він беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри за ч.1 ст. 263 КК України та, відповідно до умов угоди, погоджується на призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому пояснив, що 2 гранати РГН, які йому інкримінуються в провину, це бойові гранати, які були за ним закріплені під час проходження військової служби і він носив їх постійно при собі. Крім того, пояснив, що коли він побачив 12 жовтня 2014 року біля банкомату «Приватбанк» в районі залізничного вокзалу м. Костянтинівки речовий мішок і побачивши в ньому одну гранату Ф-1, він не знав, що в мішку знаходяться і інші бойові припаси та піротехнічні засоби. Дізнався про це, лише коли проводили його огляд.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, перевіривши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.
За правилами п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди з поверненням кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Як вбачається зі змісту п.2 угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі повідомленої йому підозри. При цьому, під час опитування, в судовому засіданні, ОСОБА_5 беззастережно свою винуватість не визнав, оскільки обставини викладені в обвинувальному акті і ті пояснення, які він надав суду, мають суттєві протиріччя що обставин кримінального правопорушення.
Крім того, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню за № 0000227 вбачається, що дії ОСОБА_5 кваліфікувались органом досудового розслідування за ч.1 ст. 410 КК України (дата внесення до ЄРДР 12.10.2014) - тобто викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна, а також заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем. Також, відповідно до іншого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по вищевказаному кримінальному провадженню (дата внесення до ЄРДР 12.10.2014), який наданий прокурором ОСОБА_3 , вбачається, що дії ОСОБА_5 кваліфікуються органом досудового розслідування за ч.1 ст. 263 КК України.
Відповідно до викладу в обвинувальному акті фактичних обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 «12 жовтня 2014 року приблизно о 15 годині перебуваючи у м. Костянтинівка по вул. Братів Котельникових біля банку «Приватбанк», прапорщик ОСОБА_5 , виявив речовий мішок у якому знаходились - гранати Ф-1- 4 штуки, гранати РГД 5 штук, запали до гранат 9 штук, димові шашки -2 штуки, сигнальні ракети 3 штуки, патрони калібру 5,45 мм -60 штук, та оглянувши їх, і цілком усвідомлюючи, що вищезазначені предмети являються бойовими припасами і є предметом або знаряддям злочину, натомість щоб визвати слідчо - оперативну групу для огляду місця події та фіксування слідів злочину, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, підібрав зазначений речовий мішок з вказаними бойовими припасами, та таким чином, придбав, шляхом привласнення знайдених ним бойових припасів, які були у речовому мішку та який він взяв із собою та пішов з ним до залізничного вокзалу у м. Костянтинівка Донецької області.

У той же деньприблизно о 16 годині 15 хвилин на залізничному вокзалі у м. Костянтинівка Донецької області прапорщик ОСОБА_7 був зупинений співробітниками Лінійного відділення на станції Слов`янськ УМВС України на Донецькій залізниці для перевірки документів, та при огляді особистих речей останнього в період часу з 16 години 30 хвилин до 17 години 30 хвилин 12 жовтня 2014 року в речовому мішку у прапорщика ОСОБА_5 виявлено та вилучено - гранати Ф-1- 4штуки, гранати РГД 5 штук, гранати РГН 2 штуки, запали до гранат 11 штук, димові шашки -2 штуки, сигнальні ракети 3 штуки, патрони калібру 5,45 мм -60 штук.»

Прокурор надано копію висновку службового розслідування, за результатами якого було встановлено, що 2 гранати РГН були видані ОСОБА_5 в підрозділі, де він проходив службу. Крім того, цей факт прокурор підтвердив і надавши копію книги видачі зброї. Тобто прокурор фактично підтвердив, той факт, що 2 гранати РГН- які інкримінуються ОСОБА_5 як незаконно придбані, були ввірені йому під час проходження військової служби.
Крім того, в судовому засіданні прокурором надано вимогу про судимості, згідно якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 цей факт категорично заперечував, пояснивши, що жодного разу раніше не засуджувався.
Тож, за таких обставин, суд дійшов висновку про неможливість затвердження угоди та винесення вироку на підставі такої угоди.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11.01.2017 року строком до 11 березня 2017 року включно - вважати незмінним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, -
ПО С Т А Н О В И В :
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 11 січня 2017 року, укладеною між прокурором першого відділу військової прокуратури Донецького гарнізону сил Антитерористичної операції капітаном юстиції ОСОБА_3 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000227 від 12 жовтня 2014 року.
Повернути кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000227 від 12 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_5 , прокурору для продовження досудового розслідування.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11.01.2017 року строком до 11 березня 2017 року включно - вважати незмінним.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1