Справа № 346/6010/16-к
Провадження № 1-кп/346/339/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/339/16, що зареєстроване в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань 27.08.2016 року за №0001375 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працює, розлученого, судимого вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.05.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням ч. 1 ст.69 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений, будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, ухилився від відбування цього покарання.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.05.2016 року обвинуваченого засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст.69 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин. З 01.07.2016 року обвинувачений перебуває на обліку в Коломийському міськрайонному відділі кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківської області. 07.07.2016 року з обвинуваченим проведена індивідуально-профілактична бесіда, під час якої його ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, про що в нього відібрано відповідну підписку, винесено постанову про встановлення періодичності явки на реєстрацію ( 2-гу середу кожного місяця) та направлено відбувати громадські роботи у Малокам`янецьку сільську раду Коломийського району, куди обвинувачений був прийнятий на роботу згідно з розпорядженням №14-к від 08.07.2016 року. Обвинуваченого також попереджено про те, що в разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт він буде притягнутий до кримінальної відповідальності. Однак, він, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно з метою ухилення від відбування вказаного покарання, не приступив до його відбування 15.07.2016 року, з 25.07.2016 року по 29.07.2016 року та із серпня 2016 року по жовтень 2016 року без поважних причин. Станом на 07.11.2016 року обвинувачений відбув лише 36 годин із призначених 200 годин громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, вказані в обвинувальному акті. Він також пояснив, що вказане покарання він не відбував у зв`язку з тим, що посварився із сестрою та покинув місце проживання. У вчиненому обвинувачений щиро розкаюється, просить його суворо не карати та обіцяє виправитись.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України, оскільки він умисно ухилився від відбування покарання виді громадських робіт.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст.67 КК України, відсутні.

Тому суд вважає, що з урахуванням вищевикладеного, особи винного, який посередньо характеризується за місцем проживання (а.п. 29), є судимим (а.п. 22, 23), обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України, а саме арешту, оскільки необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів буде саме такий вид покарання. Остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням правил співвідношення громадських робіт та арешту, передбачених п.4 ч. 1 ст.72 КК України.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання у виді громадських робіт, призначене вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.05.2016 року, та остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді арешту на строк 1 (один) місяць 10 (десять) днів.

Строк відбуття засудженим ОСОБА_4 покарання у виді арешту рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання цим вироком законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Коломийському міськрайонному суді.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1