пр. № 1-кп/336/89/2017
№ 336/7274/16-к
ВИРОК
Іменем України
06 березня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинувачених та цивільних відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2005 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробування строком на 3 роки;

вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2007 року за ст. 185 ч. 2, ст. 190 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (звільнився 17.07.2009 року умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 11 днів);

вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2010 року за ст. 185 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2014 року за ст. 185 ч. 3 КК України 3 років позбавлення волі (звільнився 22.04.2013 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання);

вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2014 року за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України з застосуванням ст. 70 ч. 1, 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (звільнився 07.04.2016 року умовно-достроково на 11 місяців 22 дні);

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Запоріжжя, проживає у АДРЕСА_1 , не працюючої, незаміжньої, освіта середня, раніше судимої:

вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2014 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік (звільнена від відбування покарання за амністією);

вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2014 року за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2014 року за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі (звільнилась 28.10.2015 року у зв`язку з відбуттям строку покарання);

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09 листопаду 2016 року приблизно о 15.59 годині ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , обидва діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи у торговому залі магазину «Комфі» ТОВ «Комфі Трейд» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 74, шляхом вільного доступу таємно викрали зовнішній жорсткий диск My Passport Ultra 1.5 TB (WDBBKD0015BBK) вартістю 2276,33 гривні, спричинивши ТОВ «Комфі Трейд» матеріальну шкоду на вказану суму. При цьому дії ОСОБА_5 полягали у тому, що вона взяла з торгового стенду вищевказаний зовнішній жорсткий диск, витягши його з коробки, та передала його ОСОБА_4 , який у свою чергу сховав його під одягом та виніс з торгового залу. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 збули викрадене майно на ринку «Анголенка» за 600 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнав, пояснивши, що дійсно 09.11.2016 року приблизно о 16.00 годині вони з ОСОБА_5 зайшли до магазину «Комфі» по вул. Чарівній, 74 у м. Запоріжжя, щоб влаштуватись на роботу. Чекаючи потрібного працівника, вони ходили по торговельному залу. Підійшовши до стенду з жорсткими дисками, побачили розпечатану коробку з диском, ОСОБА_5 коробку відкрила, дістала диск та передала його ОСОБА_4 , який у свою чергу диск поклав до кишені, далі ОСОБА_5 диск поклала на стенд. Потім вони вийшли з магазину та поїхали до ринку «Анголенка», де продали диск за 600 гривень. Виходячи з магазину, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не опасались викриття, оскільки захисний засіб, за яким спрацьовує звуковий сигнал на виході, був розташований на коробці, яка залишилась в торговельному залі.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердила пояснення ОСОБА_4 , пояснивши, що у листопаді 2016 року вони разом з ОСОБА_4 пішли до магазину «Комфі», розташованому у ТЦ «Амстор» з метою пошуку роботи та, чекаючи на адміністратора, ходили по торговельному залу. Біля стенду з дисками ОСОБА_5 взяла зі стенду коробку з диском, диск з коробки дістала та передала ОСОБА_4 , який поклав його до кишені, а ОСОБА_5 коробку закрила та поставила на стенд. Далі вони ще трохи пройшлись по залу, після чого вийшли за магазину та поїхали на ринок «Анголенка», де продали диск за 600 гривень.

Представник потерпілого та цивільного позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, покладаючись на розсуд суду.

Згідно з експертним висновком від 21.11.2016 року (а.с. 66) ринкова вартість жорсткого диску My Passport Ultra 1.5 TB (WDBBKD0015BBK) на момент скоєння злочину складає 2276,33 гривень.

На дослідженні під час судового слідства інших доказів сторони обвинувачення та захисту не наполягали, оскільки обвинуваченими визнано вину у скоєнні злочину повністю, обставини, вказані в обвинувальному акті, не оспорювались, цивільний позов визнаний та матеріальну шкоду відшкодовано.

Оскільки обвинувачені та інші учасники провадження не заперечували вищевказані обставини скоєння злочину, обвинувачені визнали вину у скоєнні злочину, не оспорюючи обставини, вартість майна та погоджуючись з кваліфікацією своїх діянь, також погодились з цивільним позовом, відшкодувавши спричинені збитки під час судового слідства, суд, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, відповідні письмові заяви обвинувачених (а.с. 114, 115), обмежив вивчення доказів допитом обвинувачених, експертним висновком, матеріалами, що характеризують особу обвинувачених, а інші докази стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорювались, визнав недоцільним досліджувати.

Оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи позицію обвинувачених щодо повного визнання вини у скоєнні злочину, їх докладні пояснення про обставини скоєння крадіжки, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження та доведена належними та допустимими доказами.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд кваліфікує як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, за ст. 185 ч. 2 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, судом визнається стосовно обох обвинувачених визнання вини у скоєнні злочину.

При призначенні покарання суд враховує, що як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 є раніше неодноразово судимими, в тому числі і за скоєння аналогічних злочинів (а.с. 71-72, 74-88, 92-93, 96-113), ОСОБА_5 на обліку у наркологічному чи психіатричному диспансері не перебуває (а.с. 69, 70), має неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 перебував на обліку в психіатричному диспансері з 1996 року по 2001 рік, а також на обліку в наркологічному диспансері з 2005 по 2010 рік (а.с. 94, 95).

ОСОБА_4 , крім того, вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком суду.

Водночас відповідно до довідки ТОВ «Комфі Трейд» (а.с. 123), а також квитанції від 15.02.2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відшкодували ТОВ «Комфі Трейд» спричинену шкоду, сплативши вартість викраденого майна в сумі 2199 гривень, у зв`язку з чим ТОВ «Комфі Трейд» не має матеріальних претензій до них.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що відомості про обох обвинувачених свідчать про те, вони мають стійку схильність до скоєння протиправних діянь, оскільки не зважаючи на відбуття покарань за попередніми вироками суду, на шлях виправлення не стали, протиправність своїх дій не усвідомили та висновків про неприпустимість скоєння злочинів не зробили. Наявність у ОСОБА_5 неповнолітньої дитини судом враховується, водночас суд також приймає до уваги і те, що ОСОБА_5 за наявності у неї неповнолітньої дитини у 2014 році була засуджена тричі за скоєння злочинів, а до цього часу притягувалась до відповідальності також і за скоєння злочинів у сфері незаконного обігу сильнодіючих лікарських препаратів, хоча судимість за це і погашена.

За таких обставин, на переконання суду, єдиним заходом примусу, який здатен покарати та виправити обвинувачених та досягти у такий спосіб мети, визначеної ст. 50 КК України, є покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям. Міра покарання визначається судом з урахуванням рівної участі обох обвинувачених у скоєнні злочину також рівною.

Водночас, враховуючи що обвинуваченими добровільно відшкодовано матеріальну шкоду, суд призначає покарання ближче до мінімальної межі санкції статті.

При вирішенні цивільного позову, враховуючи, що представник цивільного позивача не відмовився від позову, натомість суду надані документи, які підтверджують відшкодування завданої шкоди та відсутність матеріальних претензій, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні цивільного позову.

Строк дії ухвал суду про обрання запобіжного заходу обвинуваченим закінчився 28.01.2017 року, з клопотаннями про продовження вже обраного запобіжного заходу, або обрання іншого прокурор не звертався, тож судом питання про запобіжний захід не вирішується.

За відсутності відомостей про вартість витрат на залучення експерта та документального підтвердження таких витрат, суд не вирішує питання про стягнення таких витрат з обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 71, ст. 185 ч. 2 КК України,
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 винуватими у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

Призначити ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 2 КК України покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 2 КК України покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

В порядку ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2014 року за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України покарання у виді одного року семи місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рахувати з дня фактичного приведення вироку до виконання.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальності «Комфі Трейд» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без задоволення.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1