У Х В А Л А
04.07.2017 Справа №1-259/11

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 під час судового розгляду клопотання про звільнення від відбування покарання, -

встановив:
Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.190, ч.3 ст.364 КК України і за сукупністю злочинів йому призначено покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади пов`язані з роботою в правоохоронних органах на строк 3(три) роки, з конфіскацією всього особистого належного йому майна та позбавлення звання майора міліції.

Захисник ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням в інтересах ОСОБА_4 . Він просить звільнити його від відбування покарання призначеного цим вироком у зв`язку з декриміналізацією ч.3 ст.364 КК України; застосувати до нього Закон України «Про амністію» від 12.12.2008 року і аналогічні закони України прийняті в 2011 році та у 2014 році та звільнити його від відбування покарання призначеного цим вироком за ч.2 ст.190 КК України; звільнити його від відбування покарання за даним вироком, на підставі п.3 ч.1 ст.80 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подав клопотання про виділення в окреме провадження клопотань про застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року і аналогічних законів України прийнятих в 2011 році, 2014 році та звільнення його від відбування покарання призначеного цим вироком за ч.2 ст.190 КК України; звільнення його від відбування покарання, на підставі п.3 ч.1 ст.80 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року.

У суді ОСОБА_4 пояснив, що він підтримує клопотання захисника, а також просить звільнити його з-під варти в залі суду і обрати йому більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що його затримано, як особу, яка підозрюється у вчиненні злочину, тобто незаконно.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив заявлені клопотання, як безпідставні.

Під час судового засідання ОСОБА_4 відмовився від клопотання про звільнення його з-під варти.

Відповідно до ст.334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст.217 КПК України. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

У судовому засіданні встановлено, що Тернопільським міськрайонним судом в іншому складі суду розглядається два інших провадження за клопотанням поданих в інтересах ОСОБА_4 , в тому числі про звільнення його від відбування покарання, на підставі п.3 ч.1 ст.80 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року.

Питання, які вирішуються судом під час виконання вироку розглядають суди визначені ст.539 КПК України.

З листа Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції №10/9/146 від 17.03.2017 року, що місцем відбування покарання ОСОБА_4 визначено Менську виправну колонію №91.

Крім цього, із змісту клопотання вбачається, що захисник просить вирішити три різних клопотання. Проте, він не уточнив, який із перерахованих у клопотанні законів про амністію він просить застосувати до ОСОБА_4 та звільнити його від відбування покарання.

За таких обставин до вирішення питань про підсудність заявлених клопотань та прийняття рішення, в порядку статтей 217, 334 КПК України, судом, який здійснює судове провадження, що поступило раніше, постановлення процесуального рішення ухвали про виділення клопотань про застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року і аналогічних законів України прийнятих в 2011 році, 2014 році та звільнення його від відбування покарання призначеного цим вироком за ч.2 ст.190 КК України; звільнення його від відбування покарання, на підставі п.3 ч.1 ст.80 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року, в окреме провадження є передчасним. Тому, в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись статтями 217, 334, 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про виділення клопотання в частині звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року у виді 5(п`яти) років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади пов`язані з роботою в правоохоронних органах на строк 3(три) роки, з конфіскацією всього особистого належного йому майна та позбавлення звання майора міліції відмовити.

Прийняти відмову ОСОБА_4 від клопотання про звільнення його з-під варти в залі суду, у з в`язку із незаконним затриманням та про обрання йому іншого більш м`ягкого запобіжного заходу.

Суддя ОСОБА_1