У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Овідіополь Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, освіта середньо-спеціальна, працюючого на посаді електрослюсаря ПАТ «Одесаобленерго», зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 . Паспорт НОМЕР_1 , виданий 06.05.2008 року Овідіопольським РВ ГУМВС України в Одеській області, раніше не судимого,
- підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286, ч. 1 ст. 135 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, за наступних обставин.
09.06.2017 близько 23.30 год. водій ОСОБА_9 , допустив порушення вимог п. 2.3 б), н 2.9 а), п. 12.1* п. 12.2, п. 12.3 Правил дорожнього руху, а саме:
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, від повідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.9. Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
п. 12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.
п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди.
п. 2.10. «Уразі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;
д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції»;
на місці пригоди не залишився, заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим не вжив, до медичного закладу та органу поліції про дорожньо- транспортну пригоду не повідомив та зник з місця пригоди, тим самим залишив без допомоги потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перебували в небезпечному для життя стані і були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок іншого безпорадного стану, хоча мав змогу надати їм допомогу, при цьому сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан.
Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили загибель кількох осіб, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 286 КК України та у завідомому залишенні без допомоги осіб, які перебувають в небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги мав змогу надати їм допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 135 КК України.
11 червня 2017 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.
12 червня 2017 року повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, провину по якому останній визнав повністю.
13 червня 2017 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний ОСОБА_9 , вчинив тяжкий злочин, що спричинив смерть двох осіб при обтяжуючих обставинах, тобто перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після ДТП з місця пригоди зник, в подальшому може зникнути та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор та слідчий, потерпілі та їх представник, в судовому засіданні підтримали подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 зазначив, що пред`явлена підозра та ризики передбачені ст.177 КПК України є необґрунтованими. Крім того, підозрюваний ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, позитивно характеризується.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши надані суду матеріали, допитавши підозрюваного, а також вислухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286, ч. 1 ст. 135 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 10 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_9 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та обставини скоєного, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель двох людей.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання старшого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 /шістдесят/ днів.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
Копію ухвали отримав : __________________________________