Справа № 199/1201/17
У Х В А Л А
іменем України
24 лютого 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

представника органу з питань пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання начальника АНД районного сектору Індустріального МРВ Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ України ОСОБА_6 про скасування:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянину України, не працюючому, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнення від призначеного вироком суду покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання,,

В С Т А Н О В И В:
Згідно подання, вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та засуджений до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 рік На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Контроль за поведінкою засудженого здійснювався АНД районним сектором Індустріального МРВ Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ України, якою 17 лютого 2017 року до суду надане подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання призначеного вироком, посилаючись на те, що копія вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_5 надійшла на виконання до АНД РВ КВІ м. Дніпропетровська 30.05.2016. 21.06.2016 згідно рапорту ІПСПП АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області мл. лейтенанта ОСОБА_9 стало відомо, що засуджений за вказаною у вироку суду адресою: АДРЕСА_2 не мешкає. Господарі даного будинку гр. ОСОБА_5 не знають. У зв`язку з чим інспекцією були розпочаті першочергові розшукові заходи. Перевіркою адреси реєстрації засудженого: АДРЕСА_3 було встановлено, що за вищевказаною адресою мешкає його батько ОСОБА_10 , останній повідомив, що син у нього не проживає більше п`яти років, спілкуються виключно по телефону. Номер телефону надав. 12.07.2016 засуджений ОСОБА_5 прибув до КВІ АНД району, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, про що надав підписку та письмове пояснення. Йому були роз`яснення покладені на нього судом обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи або навчання, періодично з являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Засудженому була встановлена періодичність явки для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції: 1 та 4 середа кожного місяця, про що була винесена відповідна постанова із якою засуджений ознайомився під підпис. ОСОБА_5 був попереджений про відповідальність згідно ст. 78 ч. 2 КК України у разі ухилення від відбування покарання з випробуванням. Під час бесіди гр. ОСОБА_5 пояснив, що одразу після винесення вироку суду він змінив місце мешкання та на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Але зазначив, що жити там буде лише до кінця липня, після чого планує переїхати до батька. Зобов`язався повідомити інспекцію в триденний термін. Цього ж дня засудженому було винесено застереження у виді письмового попередження за те, що він змінив місце проживання, не повідомивши КВІ АНД району належним чином. 28.09.2016 засуджений не з`явився для реєстрації до АНД РВ КВІ . Прибувши до інспекції 03.10.2016 ОСОБА_5 пояснив, що не з`явився на реєстрації так. як забув за що йому було винесено застереження у виді письмового попередження. Під час бесіди гр. ОСОБА_5 повідомив, що змінив місце проживання, та мешкає у свого батька за адресою: АДРЕСА_3 . Однак перевіркою даного факту було з`ясовано, що гр. ОСОБА_5 надав неправдиву інформацію, що підтверджується письмовим поясненням сусідки ОСОБА_11 , яка мешкає в кв. АДРЕСА_5 . Остання повідомила, що ОСОБА_12 не мешкає у свого батька вже більше 5 років. 26.40.2016 засуджений в вдруге не з`явився для реєстрації до АНД РВ КВІ без поважної причини. За, що йому 31.10.2016 знову було винесено застереження у виді письмового попередження та вкотре був попереджений про відповідальність згідно ст. 78 ч. 2 КК України у разі ухилення від відбування покарання з випробуванням. Під час бесіди гр. ОСОБА_5 наполягав на тому, що мешкає у свого батька. Знає про те, що до нього приходив представник Ленінської КВІ але так як засуджений працює допізна то вдома його на час перевірки не було. Повторною перевіркою факту проживання засудженого за адресою АДРЕСА_3 було з`ясовано, що ОСОБА_5 знову надав до АНД РВ КВІ неправдиву інформацію. Оскільки, згідно письмового пояснення батька засудженого. ОСОБА_10 , його син. ОСОБА_5 , близько семи років не проживає разом з ним. Гр. ОСОБА_5 прибув до КВІ АНД району 21.12.2016 та повідомив, що до 19.12.2016 мешкав у свого батька за адресою: АДРЕСА_3 , надав до інспекції характеристику з даної адреси. Разом з тим, засуджений вказав нове місце проживання: АДРЕСА_1 . Таким чином, гр. ОСОБА_5 ще під час винесення вироку надав до суду недостовірну інформацію щодо адреси свого місця мешкання. Після постановки засудженого на облік КВІ АНД району, останній, протягом П`яти місяців повідомляв інспекції недостовірну інформацію, щодо місця свого фактичного мешкання. Також мав дві неявки до АНД РВ КВІ на реєстрацію без поважних причин, що прямо вказує на небажання ставати на шлях виправлення. На підставі викладеного, Амур-Нижньодніпровський районний сектор Індустріального МРВ Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ України просить суд про скасування ОСОБА_5 звільнення від призначеного вироком суду покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання.

Заслухавши представника органу з питань пробації ОСОБА_4 , який підтримав подання, прокурора ОСОБА_3 та засудженого ОСОБА_5 , які заперечили проти його задоволення, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановою АНД районного сектору Індустріального МРВ Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ України від 12.07.2016 року засудженому ОСОБА_5 були визначені дні явки на реєстрацію, а саме перша та четверта середа кожного місяця. Зазначена постанова була доведена до відома засудженого 12.07.2016 року, про що свідчить його особистий підпис на постанові. Згідно наявної в особовій справі засудженого підписки, 12.07.2016 ОСОБА_5 під підпис були роз`яснені покладені на нього судом обов`язки, він був попереджений про відповідальність за ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків.

Засуджений ОСОБА_5 не з`являвся на реєстрацію до АНД районного сектору Індустріального МРВ Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ України, без поважних причин: 28.09.2016 та 26.10.2016 за що йому було винесено застереження у виді письмового попередження. Також ОСОБА_5 були роз`яснені обов`язки покладені на нього судом, умови відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За ч. 2 ст. 166 КВК України, ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягло за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд виходить з того, що ОСОБА_5 на реєстрацію не з`явився двічі, під час строку відбування покарання громадський порядок не порушував, до адміністративної відповідальності не притягався.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Наведені обставини в своїй сукупності спростостовують можливість висновку про те, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

На підставі викладеного, у задоволенні подання органну з питань пробації слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання АНД районного сектору Індустріального МРВ Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ України про скасування ОСОБА_7 звільнення від призначеного вироком суду покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий:

24.02.2017