У Х В А Л А

22 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3, розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2016 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

5 листопада 2016 року захисник ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 звернулася із заявою про перегляд Верховним Судом України (далі - ВСУ) ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2016 року, якою залишено без зміни вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2016 року, яким ОСОБА_2 засуджено: за частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки; за частиною другою статті 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; за частиною третьою статті 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі частини першої статті 70 КК за сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_2 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 20 квітня 2016 року щодо нього.

У заяві захисник ОСОБА_1 порушувала питання про перегляд ВСУ і скасування судових рішень щодо ОСОБА_2 з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених статтею 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Як на підстави для перегляду посилалася на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та порушення кримінального процесуального закону судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

На обґрунтування наявності підстав для перегляду ВСУ судових рішень заявниця надала копії рішень суду касаційної інстанції від 2 червня 2011 року, 11 грудня 2014 року, 14 липня 2015 року та 5 травня 2016 року.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року захиснику повідомлено про невідповідність її заяви вимогам статті 448, 449 КПК та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - до 15 грудня 2016 року.

Недоліками заяви було визнано те, що в ній не містилось належного обґрунтування підстав для перегляду судового рішення Верховним Судом України. Також у заяві, захисник чітко не визначилася щодо конкретної норми (норм) кримінального та кримінального процесуального закону, яка неоднаково застосована судом касаційної інстанції, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, оскільки в одному випадку нею було зазначено про неоднакове застосування статті 190 КК, а в другому вона посилалася на порушення норм кримінального процесуального закону при цьому не зазначила, що саме було порушено. А відсутність чіткого визначення неоднаково застосованої норми (норм) виключає можливість здійснення відповідного порівняння.

Також захиснику було вказано про те, що у доданих до заяви копіях ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 червня 2016 року та 11 грудня 2014 року у яких судові рішення скасовані, а справу направлено на нове розслідування, а від 14 липня 2015 року та 5 травня 2016 року - скасовано ухвали апеляційних судів, та призначено новий розгляд у судах апеляційних інстанцій, відсутній правовий висновок щодо застосування тієї норми права, яка застосована неоднаково.

Захиснику також було роз'яснено, що у разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде їй повернуто.

На виконання ухвали судді від 15 листопада 2016 року про усунення недоліків заяви, захисник ОСОБА_1 14 грудня 2016 року надіслала до ВСУ уточнену заяву про перегляд тих самих судових рішень, на підставі статті 445 КПК, а саме: неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, зокрема засудження ОСОБА_2 за статтею 190 КК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. Та на обґрунтування наявності підстав для перегляду ВСУ судових рішень заявниця надає інші копії рішень суду касаційної інстанції від 10 лютого 2015 року, 14 липня 2015 року, 17 березня 2016 року та 6 вересня 2016 року.

Зі змісту заяви захисника ОСОБА_1 видно, що вона зазначених в ухвалі судді недоліків не усунула, хоча і уточнила заяву та надала інші судові рішення касаційного суду. Так, захисник ОСОБА_1 у новій заяві знову не навела належного обґрунтування підстав для перегляду судового рішення ВСУ, та поза зв'язком із предметом судового перегляду оспорює фактичні обставини справи, заперечує обґрунтованість висновків суду касаційної інстанції і просить дати їм інакшу правову оцінку, з урахуванням наведених у заяві мотивів. Крім того, додані до заяви інші копії рішень касаційного суду від 10 лютого 2015 року, 14 липня 2015 року, 17 березня 2016 року та 6 вересня 2016 року, у яких касаційний суд скасував судові рішення, а справи направив на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції, не міститься остаточного правового висновку щодо застосування норми матеріального права, яка застосована неоднаково та не дано висновків про правильне застосування норми матеріального права. Інших копій рішень, заявницею не надано.

Подання заяви без додержання вимог статей 448, 449 КПК перешкоджає вирішенню питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

У зв'язку з чим заява підлягає поверненню заявниці на підставі пункту 1 частини четвертої статті 450 КПК.

Повернення заяви із зазначеної підстави не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви або з інших підстав, ніж ті, які були предметом розгляду.

Керуючись статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_2 повернути заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3