Справа № 454/1726/16-к Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 11-сс/783/227/17 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 07 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
цією ухвалою скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на незаконне затримання останнього повернуто скаржнику.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що дослідженою скаргою, встановлено, що у такій захисник не покликається на ст.ст. 208, 303 КПК України, в порядку яких вирішуються дані скарги, відтак його доводи щодо оскарження затримання підзахисного в порядку норм Конституції є голослівними.

Згідно приписів ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Епізод щодо якого захисником оскаржується затримання 17.06.2016р. підзахисного ОСОБА_7 перебуває у провадженні Червоноградського міського суду Львівської області, де і знаходяться усі матеріали кримінального провадження, відтак вирішення питання щодо законності затримання ОСОБА_7 може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у вказаному суді.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 07.03.2017 року, а скаргу передати суду першої інстанції для розгляду по суті.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя, виносячи оскаржувану ухвалу, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що призвело до неправильного вирішення справи. Покликається на те, що із скаргою на незаконне затримання ОСОБА_7 він звертався до суду не в порядку ст.ст.206,303 КПК України, а на підставі ст.29 Конституції України. Вказує, що затримання ОСОБА_7 не було процесуально задокументованим, йому не було роз`яснено підстави затримання та права, про затримання не повідомлено орган, уповноважений на надання безоплатної правової допомоги, в зв`язку з чим не надано доступ до захисника. Також вважає помилковим посилання в ухвалі на те, що його скарга може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , оскільки відповідно до ч.2 ст.303 КПК України у підготовчому провадженні можуть бути предметом розгляду скарги лише на рішення чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Вважає, що у випадку суперечності між нормами Конституції України та КПК України застосуванню підлягає Конституція України. Крім того, ст.304 КПК України передбачено повернення скарги з винесенням відповідної ухвали при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою, а в даному випадку суд розпочав провадження за його скаргою і вже після цього на стадії розгляду скарги по суті, не закінчивши такого розгляду, повернув скаргу.

Заслухавши доповідача, прокурора про заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до переконання, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
У відповідності до ч.1 ст.303 Кримінального процесуального кодексу України /2012р./ слідчому судді учасниками кримінального провадження під час досудового розслідування можуть бути оскаржені: 1) бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення про зупинення досудового розслідування; 3) рішення про закриття кримінального провадження; 4) рішення про відмову у визнанні потерпілим; 5) рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки; 6) рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 7) рішення про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК.

Таким чином, якщо особа, затримана уповноваженою службовою особою у порядку, передбаченому ст.208 КПК, подасть під час досудового розслідування скаргу на це рішення, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження, оскільки ч.1 ст.303 цього Кодексу не передбачено його оскарження.

В даному випадку, слідчий суддя місцевого суду хоч і прийняв до провадження скаргу захисника на незаконне, на думку адвоката, затримання ОСОБА_7 та проводив судовий розгляд по суті справи, проте ухвалив, на думку колегії суддів, неправильне рішення «про повернення скарги скаржнику, як такої, що не підлягає розгляду в цьому суді» замість постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження.

В зв`язку з чим, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги адвоката та приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали і постановлення нової ухвали апеляційним судом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на незаконне затримання ОСОБА_7 - задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 07 березня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити адвокату ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою на незаконне затримання ОСОБА_7 .

Рішення остаточне, оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: