АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/703/17 Справа № 204/760/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , поданою в інтересах засудженої ОСОБА_8 , на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року відносно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року подання КВІ Красногвардійського району м. Дніпропетровська задоволено та скасований іспитовий строк ОСОБА_8 з направлення її в місця позбавлення волі для відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Мотивуючи прийняте рішення суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що оскільки засуджена протягом встановленого судом іспитового строку допустила 5 неявок на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин, вчинила нове кримінальне правопорушення, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, ОСОБА_8 необхідно направити в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2013 року у вигляді 3 років позбавлення волі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокатом ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2015 року та постановити нову, якою в поданні КВІ Красногвардійського району м. Дніпропетровська про скасування строку випробування і направлення засудженої ОСОБА_8 для відбування покарання відмовити.
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам діючого законодавства. Вказує, що засуджена ОСОБА_8 про дату та час розгляду справи судом належним чином повідомлена не була. Судом не з`ясовано, чи мала засуджена реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу КВІ, як небажання засудженого стати на шлях виправлення. Крім того, судом не з`ясовано у представника КВІ чи надсилались запрошення засудженій ОСОБА_8 для її виклику, які заходи були вжиті інспекцією для її розшуку відповідно до ст. 164 КВК України. Зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_8 від органів КВІ не переховувалась, від явки не ухилялась, весь час проживала за місцем своєї реєстрації в АДРЕСА_1 , про що неодноразово повідомляла кримінально-виконавчу інспекцію Красногвардійського району.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженої ОСОБА_8 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги останнього, прокурора, який заперечував проти її задоволення та вважав, що ухвалу суду слід залишити без змін, перевіривши надані матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи ухвалу суду першої інстанції на виконання зазначених вимог, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції.

Згідно ч.3 ст.166 КВК України, невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, який було покладено на нього судом.

З положень п.5.3 Розділу IV «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року №270/1560, вбачається, що, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження, а також, коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин, що повинно бути підтверджено матеріалами, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався в повній мірі та обґрунтовано задовольнив вказане подання КВІ.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 засуджена вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2013 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та зобов`язано: періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання (а.с.7).

З копій матеріалів особової справи вбачається, що засудженій ОСОБА_8 30 вересня 2013 року в кримінально-виконавчій інспекції було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання згідно ст.75 КК України, про що засуджена надала підписку і їй, відповідно до ст.13 КВК України, були встановлені дні явки на реєстрацію в органах кримінально-виконавчої інспекції (а.с.8, 11).

Проте, засуджена ОСОБА_8 дійсно допустила порушення встановлених судом обов`язків, зокрема 22 липня 2014 року без поважних причин не з`явилася для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції, підтверджуючих документів не надала, за що була письмово попереджена начальником КВІ (а.с.14).

З письмових пояснень засудженої ОСОБА_8 від 25 липня 2014 року, наданих інспектору КВІ вбачається, що вона не з`явилася на реєстрацію до органу кримінально-виконавчої інспекції 22.07.2014 року без поважних причин, оскільки переплутала дні (а.с.13) та зазначила, що зобов`язується з`явитися на реєстрацію 26.08.2014 року.

Але, починаючи з 26 вересня 2014 року засуджена ОСОБА_8 на реєстрацію у встановлені дні до КВІ більше не з`являлася (а.с.12).

Після чого органом КВІ були проведені заходи початкового розшуку та з`ясовано, що засуджена ОСОБА_8 протягом іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягувалася. Відповідно до матеріалів СВ АНД РВ ДМУ ГУМВС України засуджена ОСОБА_8 в період іспитового строку вчинила новий умисний злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, відомості про що 14.04.2014 року було внесено до ЄРДР за №0000894. Обвинувальний акт направлено до суду 31.05.2014 року. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2014 року провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_8 було зупинено на один місяць до її розшуку. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.12.2014 року обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків. 05.01.2015 року СВ АНД РВ ДМУ ГУМВС України винесено постанову про зупинення кримінального провадження та оголошення у розшук підозрюваної ОСОБА_8 . Згідно повідомлення СКР АНД РВ ДМУ ГУМВС України від 23.01.2015 року засуджену ОСОБА_8 внесено до категорії обліку розшукуваних, яка переховується від органів досудового розслідування та заведено ОРС категорії «Розшук» №16114012.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції був позбавлений можливості розглянути клопотання КВІ за участю засудженої ОСОБА_8 , яка на той час перебувала у розшуку, що спростовує в цій частині доводи апеляційної скарги захисника, а ствердження, що вона весь час проживала у м.Камянське Дніпропетровської області та не знала про необхідність з`явитись до суду та знаходження її у розшуку є безпідставними.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 злісно ухилялася від покладених на неї судом обов`язків, встановлених вироком суду, на шлях виправлення не стала, а тому, обґрунтовано скасував засудженій іспитовий строк і направив ОСОБА_8 в місця позбавлення волі для відбування призначеного їй вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2013 року покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Факт свого перебування тривалий час за межами України підтвердила сама засуджена ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційної інстанції та пояснила, що проживала на території Росії приблизно 2 роки і 01.02.2017 року її було повернуто до України, на підтвердження чого, ОСОБА_8 надала копію посвідчення особи на повернення в Україну. Зазначене підтверджує оголошення ОСОБА_8 у розшук та спростовує доводи апеляційної скарги захисника про те, що остання від органів КВІ не переховувалась, від явки не ухилялась, весь час проживала за місцем своєї реєстрації.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що судом не було з`ясовано, які заходи були вжиті інспекцією для розшуку ОСОБА_8 та, чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу КВІ, як небажання засудженого стати на шлях виправлення, є необґрунтованими, оскільки спростовуються вищенаведеними обставинами.

Твердження захисника про те, що суд не з`ясував, чи мала засуджена реальну можливість виконати покладені на неї, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що будь-яких переконливих даних, які б свідчили про протилежне, стороною захисту не наведено.

За таких обставин, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника необґрунтованою, а тому, не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , поданою в інтересах засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року про скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_8 в місця позбавлення волі для відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: