Справа № 127/9112/17
Провадження №11-сс/772/276/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

скаржників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці судове провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого групи слідчих - слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про накладення арешту на вилучене у ході обшуку домоволодіння майно,

в с т а н о в и в:

28.04.2017, до суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_10 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні міжрегіональної групи слідчих перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 21.12.2016, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України та за підозрою інших осіб, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_11 , будучи призначений наказом від 04.07.2011 № 364 о/с ГУМВС України в м. Києві на посаду заступника начальника Головного управління МВС України в м. Києві - начальника кримінальної міліції, та маючи спеціальне звання - полковник міліції, згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду у правоохоронних органів» від 23.12.1993, будучи працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України від 28.06.1996, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 покладено обов`язки діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України, та являючись представником влади і службовою особою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні 23.01.2014 злочинів у сфері службової діяльності за таких обставин.

ОСОБА_11 приблизно у період часу грудня 2013 року - січня 2014 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом, розробив план щодо затримання активістів - учасників мирних громадських акцій «Євромайдан» і «Автомайдан», відповідно до якого працівники підпорядкованих йому оперативних підрозділів міліції виявляли та відстежували активістів, із залученням цивільних осіб (так званих «тітушок»), підбір та координацію дій яких було покладено на оперативних працівників підпорядкованого ОСОБА_11 управління боротьби з незаконним обігом наркотиків ГУ МВС України в м. Києві, провокували конфлікт з ними, а співробітники ПМОП «Беркут» під виглядом забезпечення охорони громадського порядку, із застосуванням насильства та заподіяння тілесних ушкоджень затримували їх, спричиняли ушкодження їх транспортним засобам, доставляли до райуправлінь міліції міста Києва, де складали завідомо неправдиві офіційні документи та надавали показання про нібито вчинення цими активістами хуліганських дій, опору працівникам міліції, участі в масових заворушеннях тощо.

Реалізацію вказаного плану та його зміст було доведено до керівників управлінь БНОН та КР ГУМВС України в м. Києві та ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві.

Окремі працівники правоохоронних органів, зокрема з числа ГУМВС України в місті Києві, спецпідрозділу міліції «Беркут», управлінь БНОН та КР, погодилися вчинити такі незаконні дії, оскільки були підпорядковані ОСОБА_11 за посадами.

В ході досудового розслідування потерпілими у кримінальному провадженні заявлено до підозрюваних цивільні позови про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, на загальну суму 1033140,20 грн.

За таких обставин для забезпечення відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 6, 10, 11 ст. 170 КПК України з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок розслідуваного кримінального правопорушення (цивільних позовів потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 загальна сума позовних вимог яких становить 1033140,20 грн.) існує об`єктивна потреба в накладенні арешту із забороною відчуження, володіння, використання на таке належне на праві власності підозрюваному ОСОБА_11 вилучене за результатами проведеного 27.04.2017 санкціонованого обшуку за місцем його постійного проживання в будинку АДРЕСА_1 майно:

1) LED телевізор model UE32F4510AK білого кольору;

2) Жк телевізор сірого кольору Sony model KLD46UX853 серія 5004001 (рідкокристалічний телевізор);

3) стільниковий (мобільний) телефон темно-сірого кольору Nokia model RM-1187 IMEI1: НОМЕР_1 , з сім-картою оператора зв`язку "Київстар";

4) стільниковий (мобільний) телефон чорно-сірого кольору Iphone model A1429, IMEI: НОМЕР_2 ;

5) пристрій з назвою Flat panel display model FND42PV1 сірого кольору;

6) телевізор Samsung UE40ES5507KXUA S/N 27063LFCA00792E чорного кольору;

7) пристрій "LG" model 42LM669T-ZC s/n 208WRWK2Y873 біло-сірого кольору;

8) пристрій LG model 42LB671V-ZB s/n 405WRSV5Q198 темно-сірого кольору.

Обмеження прав власника внаслідок вжиття даного заходу забезпечення кримінального провадження є розумним, відповідним завданням кримінального провадження та співмірним розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, зазначеної у цивільних позовах, оскільки спрямоване на запобігання потенційному відчуженню (передачі) майна, за рахунок якого може бути відшкодована шкода, завдана злочинними діями ОСОБА_11 .

З метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд вказаного клопотання просив проводити без повідомлення підозрюваного ОСОБА_11 , оскільки останній, дізнавшись про вжиті органом досудового розслідування даного заходу забезпечення кримінального провадження, може збувати інше належне йому рухоме та нерухоме майно, спотворювати відомості про його приналежність.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40, 131-132, 170-171 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя задовольнив його у повному обсязі.

Не погодившись з постановленим судовим рішенням, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали на нього апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Своє прохання апелянти мотивують тим, що слідчий суддя при розгляді клопотання не взяв до уваги, що воно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, не з`ясував, як того вимагає ч.6 ст. 170 КПК України, хто є власником майна, про накладення арешту на яке йшлося у клопотанні слідчого, не зважив на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2017 про надання дозволу на проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , внаслідок чого наклав арешт на майно, що ОСОБА_11 не належить.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги з доданими до неї документами, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя не вжив належних заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження доводів клопотання та доданих до нього матеріалів, а тому дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення клопотання у повному обсязі.

Так, згідно ч.6 ст. 170 КПК України у випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Вказаною нормою закону визначено вичерпний перелік осіб, на майно яких може бути накладено арешт і даний перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, розглядаючи клопотання без виклику у судове засідання підозрюваного ОСОБА_11 , співвласників помешкання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де в ході проведення обшуку було вилучене майно, про накладення арешту на яке йшлося у клопотанні слідчого органу досудового розслідування, слідчий суддя не з`ясував, хто є фактичним власником майна, зазначеного у клопотанні слідчого.

Однак, як убачається з матеріалів судового провадження та доданих до апеляційної скарги документів, беззаперечно підтверджений факт належності підозрюваному лише його особистого мобільного телефону.

Крім того, поза увагою слідчого судді залишилось те, що в ході проведення обшуку у будинку, який належить ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та де проживає підозрюваний ОСОБА_11 , органом досудового розслідування вилучені телевізори та телевізійні пристрої, а також належний безпосередньо співвласниці будинку ОСОБА_7 мобільний телефон, дозволу на вилучення яких ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 5 квітня 2017 року не надано, отже вони відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України вважаються тимчасово вилученим майном.

З огляду на наведене ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого групи слідчих - слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про накладення арешту на вилучене у ході обшуку домоволодіння майно, скасувати.

Клопотання слідчого групи слідчих - слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 задовольнити частково.

Накласти арешт на належний ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стільниковий (мобільний) телефон темно-синього кольору Nokia model RM-1187 IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , з сім-картою оператора зв`язку "Київстар", який вилучений за результатами проведеного 27.04.2017 санкціонованого обшуку в будинку АДРЕСА_1 .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Судді: (підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: