пр. № 1-кп/759/804/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Львів, українця, гр-на України, неповна середня освіта, не працює, не одружений (зі слів перебуває у цивільному шлюбі та утримує неповнолітню дитину), зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , судимий: - 10 листопада 1994 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) на два роки позбавлення волі з конфіскацією майна; - 25 лютого 1997 року Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 142 КК України (1960 року) на вісім років та шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; - 16 лютого 2010 року Бориславським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі; - 02 квітня 2013 року Фран-ківським районним судом м. Львова за ст. 395 КК України на один місяць арешту, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 , інші учасники потерпілий ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
22 серпня (а не липня, як про це помилково вказано в обвинувальному акті) 2016 року приблизно о 00 год 15 хв ОСОБА_5 , маючи судимості за крадіжки, грабіж та розбій і перебуваючи близько будинку АДРЕСА_3 , побачивши раніше незнайомого громадянина ОСОБА_8 , вирішив з метою власного збагачення повторно здійснити відкрите викрадення чужого майна, а саме протиправно заволодіти речами та грошима ОСОБА_8 , які були при ньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 приблизно о 00 год 20 хв тієї ж ночі, йдучи на зустріч, раптово наніс ОСОБА_9 один удар правою рукою в область його шиї, від якого останній втратив рівновагу. У цей момент ОСОБА_5 зірвав з плеча потерпілого рюкзак і став вимагати наявні в нього кошти. ОСОБА_10 , боючись за своє здоров`я та життя, дістав з кишені всі наявні в нього гроші в сумі 39 грн, утримуючи їх в руці. Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 вилучив з рюкзака належний потерпілому мобільний телефон «Samsung» чорного кольору моделі «GT-C3322і (SEK)» з чохлом, загальною вартістю разом з двома картками операторів та наявними на їх рахунку коштами 676 грн, який разом з коштами в сумі 39 грн, які вирвав з руки потерпілого, незаконно залишив при собі, після чого повернув рюкзак потерпілому. Заволодівши потворно у такій спосіб відкрито із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , майном останнього, ОСОБА_5 з місця злочину зник, розпорядився привласненим на власний розсуд, але через деякий час був затриманий працівниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені вказаного злочину не визнав і показав, що у вечорі 21 серпня 2016 року в районі бульвару Академіка Вернадського в м. Києві відпочивав зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_12 та її дитиною у парку, вживав пиво. Потім дитину забрали родичі ОСОБА_13 , а вони залишилися у парку, де посварилися. Під час сварки, після того, як ОСОБА_13 залишала його на деякий час, вона повернулася і повідомила, що знайшла в кущах мобільний телефон «Samsung» чорного кольору з чохлом, який вирішила залишити собі. Він, ОСОБА_5 , надав ОСОБА_13 одну з карток сім-оператора, які мав при собі. У подальшому через їх сварку з іншою компанією відпочиваючих у конфлікт втрутилися поліцейські. Під час спілкування з поліцією з`явився потерпілий з іншим нарядом поліції, який з незрозумілих причин вказав на нього, ОСОБА_14 , як на нападника. Під час огляду в ОСОБА_13 був вилучений телефон, який виявився власністю потерпілого. Він, ОСОБА_5 , не розуміючи що сталося, опору не чинив, від з`ясування обставин подій не ухилявся і відразу повідомив, що не причетний до заволодіння телефоном потерпілого, цього телефону при собі не мав. Він не може пояснити, чому потерпілий ОСОБА_15 вказує на нього як на нападника і продовжує його оговорювати в суді. Крім того, ОСОБА_5 припустив, що до нападу на потерпілого могли бути причетні інші особи, а потерпілий просто заплутався і на це вказують його показання по суті справи, які обвинувачений оцінив як суперечливі.

Не зважаючи на захисну позицію обвинуваченого ОСОБА_16 , його вина у вказаному злочині в повному обсязі підтверджується, крім власне його показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, зокрема факти свого затримання поруч з місцем вчинення злочину у присутності потерпілого, вилучення в його знайомої телефону, який належав потерпілому тощо, також й іншими дослідженими судом доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що 22 серпня 2016 року приблизно о 00 год 20 хв він рухався пішохідною доріжкою поблизу будинку № 5/19 по бульвару Академіка Вернадського в м. Києві і побачив, як на зустріч йому йшов ОСОБА_5 , поруч з ним йшла жінка, як пізніше з`ясувалося ОСОБА_17 . Коли він, потерпілий, вирішив уступити РЕВІ дорогу, той несподівано наніс йому удар правою рукою в область шиї, чим вивів з рівноваги, в цей момент відразу зірвав з його плеча рюкзак і став вимагати гроші. Він, ТИМЧЕНКО, не бажаючи конфлікту і злякавшись за своє здоров`я та життя, дістав з кишені всі наявні в нього гроші в сумі 39 грн, утримуючи їх в руці. Така сума тільки розлютила РЕВУ, який утримуючи при собі рюкзак, дістав з нього належний йому, потерпілому, мобільний телефон «Samsung» чорного кольору моделі «GT-C3322і (SEK)» з чохлом та двома сім картками з коштами на рахунках, який разом з коштами в сумі 39 грн, які вирвав з руки, залишив собі, після чого повернув рюкзак і став спокійно, демонструючи свою фізичну перевагу та безкарність своїх дій, залишати місце події. Він, потерпілий, переслідував РЕВУ деякий час і просив повернути телефон, але той лише посміхався, за ним пішла ОСОБА_13 , що весь час була поруч. Згодом він, потерпілий, звернувся за допомогою до поліцейських, з якими став шукати РЕВУ. Через деякий час він побачив, що РЕВУ затримав інший наряд поліції під час сварки з іншими громадянами, ОСОБА_13 теж була поруч, під час з`ясування обставин вона добровільно видала викрадений до цього його телефон, а РЕВА, на якого він, потерпілий, вказав як на нападника, був затриманий.

Як уточнив ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , яка була поруч, не вчиняла жодних дій, які можна було б оцінити як підтримку РЕВІ, вона хоч і була поруч, але трималася осторонь, крім того, він, потерпілий, не може стверджувати, що РЕВА, коли вчинював напад, перебував у стані сп`яніння, раніше його не знав, підстав оговорювати не має, а вартість мобільного телефону «Samsung» моделі «GT-C3322і (SEK)» з чохлом разом з двома картками операторів разом та наявними на їх рахунку коштами, дійсно становила 676 грн.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 прямо вказав на обвинуваченого ОСОБА_14 як особу, яка вчинила напад на нього, і категорично наполягав на своїх показаннях.

Показання потерпілого ОСОБА_11 знайшли своє повне підтвердження під час дослідження судом протоколу прийняття його заяви про злочин від 22 серпня 2016 року (а. 38), згідно з яким останній заявив, що невідомий чоловік за вказаних вище обставин вдарив та забрав мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ … НОМЕР_1 та …655/7, номер …46-27 чорного кольору та гроші в сумі 39 грн, бачив особу, яка вчинила злочин та може її впізнати, а згідно з протоколом огляду місця події від 22 серпня 2016 року (а. 39-44), проведеного за участю потерпілого, та додатками до нього у виді фото таблиць та схеми, місцем вчинення даного злочину є ділянка асфальтової пішохідної доріжки біля пам`ятника академіку Вернадському по бульвару Вернадського, навпроти будинку № 5/19 в м. Києві.

Згідно з дослідженим в судовому засіданні за участю потерпілого протоколу пред`явлення особи для впізнання від 22 серпня 2016 року з додатками до нього у виді фото таблиці та довідки (а. 48-52), потерпілий ОСОБА_10 у присутності понятих безспірно впізнав серед представлених йому чотирьох осіб ОСОБА_14 як учасника нападу на нього вночі 22 серпня 2016 року, в результаті чого були відкрито викрадені мобільний телефон та грошові кошти.

Фактичні обставини самої події відкритого заволодіння майном потерпілого, його можливість при цьому бачити обличчя нападника перед самим нападом, під час нападу та після цього, факт спілкування з ним, усуває всякі сумніви щодо здатності потерпілого впізнати нападника, а також вказує на відсутність ознак будь-яких припущень з цього приводу. При цьому окремі неточності в показаннях потерпілого щодо окремих характеристик одягу, в якому перебував ОСОБА_5 в момент вчинення злочину (щодо відтінків кольору футболки, довжини шортів тощо), з огляду на їх дріб`язковий характер, час самої події (вночі), не ставлять під сумнів вказані висновки суду, тим більше самі по собі елементи такого одягу були безспірно вказані потерпілим.

Як видно з безпосередньо досліджених судом протоколів огляду місця події від 22 серпня 2016 року та огляду речей від 21 вересня 2016 року (а. 45-47; 53-55) гр-нка ОСОБА_17 в присутності понятих добровільно видала представникам поліції мобільний телефон «Samsung» чорного кольору моделі «GT-C3322і (SEK)» ІМЕІ … НОМЕР_1 та …655/7.

Під час дослідження вказаних протоколів слідчих дій потерпілий ОСОБА_10 підтвердив своє право власності на вказаний телефон, безспірно впізнавши його за зовнішніми та ідентифікуючими ознаками. Звертає на себе увагу відповідність ідентифікуючих ознак цього телефону (відомості про ІМЕІ) даним, про які повідомив потерпілий у своїй заяві про злочин.

Крім того, належність мобільного телефону «Samsung» чорного кольору вказаної моделі ІМЕІ …655/9 та …655/7 потерпілому та його вартість на суму 499 грн підтверджено дослідженими судом гарантійним талоном на вказаний телефон та фіскальною квитанцією його придбання від 24 січня 2014 року № 10478 у мережі магазинів «АЛЛО», даними, які містить протокол огляду цих документів (а. 56-59), а також розпискою самого потерпілого про прийняття вказаного телефону на збереження (а. 61).

Дані, які містить протокол огляду місця події від 22 серпня 2016 року за участю гр-нки ОСОБА_17 , яка є знайомою ОСОБА_16 , чого останній сам не заперечував у судовому засіданні, надаючи їй детальну характеристику, з усією очевидністю також усуває сумніви у тому, що потерпілий може помилитися щодо особи ОСОБА_16 як виконавця злочину.

Будь-яких даних, які могли б бути оцінені як підстави для оговору обвинуваченого з боку потерпілого, в судовому засіданні не встановлено, не вказала на такі дані і сторона захисту.

З урахуванням викладеного, суд визнає щирими, а тому і кладе в основу свого рішення показання потерпілого ОСОБА_11 , натомість відхиляє як недостовірні показання обвинуваченого в частині, яка суперечить показанням потерпілого.

За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, законності, рівність перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами провадження їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає за результатами даного судового розгляду доведеним те, що ОСОБА_5 22 серпня 2016 року приблизно о 00 год 20 хв, маючи судимості за крадіжки та грабіж і перебуваючи близько будинку АДРЕСА_3 , умисно повторно із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , відкрито викрав належні останньому мобільний телефон «Samsung» «GT-C3322і (SEK)» з чохлом, загальною вартістю разом з картками операторів 676 грн, та грошовими коштами в сумі 39 грн, а всього заволодів у такій спосіб чужим майном на загальну суму 715 грн, чим не завдав значної шкоди потерпілому, а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як грабіж, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Той факт, що безпосередньо при затриманому ОСОБА_18 не знайшли предмету злочину, не впливає на вказані висновки суду, оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено, що мобільний телефон «Samsung» «GT-C3322NKISEK» з чохлом, який належав потерпілому, був виданий ІГНАТЕНКО, яка була поруч з ОСОБА_19 під час вчинення грабежу, до того ж із сім-картками оператора, які належали обвинуваченому, чого той також не оспорював.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про неповноту досудового розслідування, оскільки всі значимі для даного кримінального провадження фактичні обставини були з усією повнотою встановлені шляхом безпосереднього отримання доказів від потерпілого, ОСОБА_20 було затримано на місці злочину у присутності та за первинними поясненнями потерпілого, які у подальшому набули належного процесуального оформлення.

Разом з тим, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_16 вказівку на те, що він під час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ця обтяжуюча обставина безспірного свого підтвердження під час судового розгляду не знайшла.

Що ж стосується прикріпленого до первинних пояснень ОСОБА_16 результатів тестування на стан алкогольного сп`яніння, то суд відомості, які містять ці результати, як власне і самі пояснення від імені ОСОБА_16 (а. 77-78), визнає недопустимими, оскільки з цих результатів тестування не видно, хто саме проходив таке тестування, хто його проводив, а сам прилад, який при цьому використовувався останні калібрування проходив значно більше ніж за шість місяців до цих подій, відтак не має належної сертифікаціії, а пояснення особи не є джерелом доказів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_18 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу винного, який за місцем останнього постійного проживання (м. Львів) мешканцями характеризується в цілому позитивно, проте знову вчинив злочин, будучи судимим, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, що усуває сумніви про його осудність, зі слів утримує неповнолітню дитину. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_18 , не встановлено.

Потерпілий участі в судових дебатах не приймав, судовий розгляд завершено за його відсутності з урахуванням поданої ним письмової згоди на це (а. 79) і за згодою всіх сторін провадження.

Беручи до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_19 злочину та перелічені дані про його особу, суд вважає за неможливе його виправлення в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак, знаходить підстави для призначення йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України з урахуванням зменшеного обсягу обвинувачення, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також достатнім і в даному конкретному випадку необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним та іншими особами нового злочину.

Враховуючи обраний судом вид покарання, ухвалу суду від 09 грудня 2016 року, суд, вважає за необхідне в порядку ч. 1 ст. 377 КПК України продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177179, 194, 366, 368, 371, 373-377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_21 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років та шість місяців.

У строк відбування покарання ОСОБА_18 зарахувати період з 22 серпня 2016 року по день набрання вироком законної сили включно з урахуванням строку його затримання та перебування під вартою в межах даного провадження із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни до набрання вироком законної сили утримувати ОСОБА_21 у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Речові докази особисті речі потерпілого ОСОБА_22 після набрання вироком законної сили використовувати за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з дня отримання вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_23