гСправа № 358/885/17 Провадження № 1-кп/358/93/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2017 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника Богуславського районного відділу з питань пробації ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі матеріали кримінального провадження № 1-кп/358/93/17 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, без визначеного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, раніше судимого: 16.04.2008 Богуславським районним судом Київської області за ч. 4 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, у відповідності до ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 14.12.2009 тим же судом за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці; 16.07.2010 тим же судом за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 5 років; 25.06.2014 звільнений із місць позбавлення волі згідно ухвали Богунського районного суду Житомирської області від 17.06.2014 відповідно до ст. 7 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В середині травня 2017 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із належним ОСОБА_8 господарством, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , помітив на території вказаного господарства металеві речі і вирішив вчинити таємне викрадення цього майна з метою обернення його на власну користь.

В подальшому в 20-х числах травня 2017 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, приблизно о 09.00 годині ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 перебували за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В ході спілкування, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та обернення його на власну користь, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 викрасти металеві речі з території господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . На пропозицію ОСОБА_5 . ОСОБА_6 погодився, вступивши таким чином з ним у злочинну змову.

Після цього ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_6 цього ж дня приблизно о 13 годині 30 хвилин прибули разом з ОСОБА_6 до нежитлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою.

Скориставшись відсутністю власника та очевидців своєї злочинної діяльності, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 через неогороджену частину паркану вільно проникли на територію господарства та реалізуючи свій корисливий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення нежитлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, розподілили між собою ролі, після чого ОСОБА_5 через ляду на горищі проник до приміщення нежитлового будинку, а ОСОБА_6 став спостерігати за місцевістю для уникнення викриття їхньої злочинної діяльності.

В послідуючому ОСОБА_5 перебуваючи на горищі вказаного нежитлового будинку таємно викрав, винісши вручну, з вказаного приміщення, належний ОСОБА_9 алюмінієвий бідон вартістю 400 гривень, після чого разом з ОСОБА_6 з місця злочину зникли та здали викрадений алюмінієвий бідон на пункт прийому металобрухту.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 завдали потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 400 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, визнав повністю і пояснив, що в 20-х числах травня 2017 року вранці він знаходився разом із ОСОБА_6 за місцем проживання по АДРЕСА_1 , де під час розмови запропонував ОСОБА_6 викрасти металеві речі з території господарства, розташованого в АДРЕСА_2 . На його пропозицію ОСОБА_6 погодився і вони цього ж дня приблизно о 13 годині 30 хвилин прибули до нежитлового будинку, розташованого за вказаною адресою. Скориставшись відсутністю очевидців, вони через неогороджену частину паркану проникли на територію господарства, де він потім проник в нежитловому будинку на горище, а ОСОБА_6 став спостерігати за місцевістю, щоб у разі необхідності повідомити про небезпеку. На горищі він виявив алюмінієвий бідон, після чого цей бідон вони викрали та доставили на пункт прийому металобрухту, за що отримали 100 гривень, які поділили між собою.

У вчиненому він щиро кається і просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, визнав повністю і дав показання аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_10 . У вчиненому він щиро кається та просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

Суд приймає до уваги показання обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про обставини вчинення ними кримінального правопорушення і приходить до висновку, що злочинні дії обвинувачених правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 185 ч. 3 КК України, так як ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в двадцятих числах травня 2017 року за попередньою змовою групою осіб таємно викрали чуже майно (крадіжка), а саме майно ОСОБА_9 на загальну суму 400 гривень, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення повторно, оскільки раніше він був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, судимість за яке не погашена та не знята у встановленому законом порядку.

Призначаючи покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), дані про їх особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 суд відповідно до ст. 66 КК України відносить їх щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відповідно до ст. 67 КК України відносить рецедив злочинів.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також зважаючи на те, що після звільнення з місць позбавлення волі з червня 2014 року він не мав притягнень до адміністративної відповідальності, зважаючи на його поведінку під час судового розгляду справи, яка свідчить про його бажання виправитися без позбавлення волі, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього необхідно застосувати ст. 75 КК України та відповідно призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією ст. 185 ч. 3 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, зважаючи на його поведінку під час судового розгляду справи, яка свідчить про його бажання виправитися без позбавлення волі, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього необхідно застосувати ст. 75 КК України та відповідно призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією ст. 185 ч. 3 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік і шість місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, через Богуславський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1