АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1307/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
захисників адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальні акти по об`єднаним кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000522 та № 0000303, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 260, ст. 293, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 345 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 260, ст. 293, ч. 1 ст. 294 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Запоріжжя, який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 260, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_6 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 345 КК України;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_7 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 260, ст. 293, ч. 1 ст. 294 КК України,
встановила:
До суду апеляційної інстанції на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2017 року /т. 2 а.п. 250-252/ з апеляційними скаргами звернулись захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_16 /т. 4 а.п. 6-10/ та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 /т. 4 а.п. 1-4/, в яких:

захисник просить ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.06. 2017 року в частині повернення обвинувального акта прокурору змінити, додавши посилання, як на недоліки при складанні обвинувального акта, на порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 291, п. 9 ст. 291 КПК України, а в частині продовження ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати, посилаючись на наступні обставини:

-слідчі дії в даному кримінальному провадженні проводилися групою слідчих, проте, в порушення ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт містить зазначення прізвища, ім`я та по батькові лише одного слідчого ОСОБА_18 та не містить посилання на інших слідчих, що в подальшому, у разі неусунення зазначених недоліків, викличе сумнів щодо можливості використання доказів, зібраних вказаними слідчими, а також не зазначені прокурори, які брали участь у кримінальному провадженні: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 ;

-у порушення п. 9 ст. 291 КПК України ані слідчим, ані прокурором не зазначене місце затвердження обвинувального акта, а у порушення ч. 1 ст. 55 КПК України, в обвинувальному акті зазначено про відкриття матеріалів кримінального провадження представнику потерпілого ОСОБА_24 , але не зазначені дані про потерпілого ВАТ «Запоріжсталь»;

-відповідно до повідомлення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та відповідно до п.п. 115-122 стор. 6-7 Реєстру, сторона обвинувачення провадила негласні слідчі (розшукові) дії, проте у порушення вимог ч. 4 ст. 291, ч. 2 ст. 109, ст. 110 КПК України, в реєстрі відсутнє посилання на ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області: №90/8-3789т від 13.11.2014 року, №08/5927 від 18.07.2014 року, №08/3757 від 23.05.2014 року, №08/4579 від 13.06.2014 року, №08/9553 від 29.10.2014 року, а також Реєстр не містить діючого виду заходу забезпечення кримінального провадження та строку дії запобіжного заходу, що позбавляє сторону захисту можливості заявити клопотання про заміну запобіжного заходу.

Даним обставинам, як вважає захисник, судом не дано оцінки, але вони є суттєвими та неусунення вказаних порушень в обвинувальному акті призведе до його повернення.

Вимогу про скасування ухвали в частині продовження ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апелянт мотивує посиланням на ч. 2 ст. 315 КПК України щодо відсутності у суду в підготовчому судовому засіданні повноважень на продовження строку тримання під вартою, а також на п. 3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», зі змісту якого, на думку захисника, вбачається, що в разі повернення обвинувального акта прокурору, суд також позбавлений повноважень щодо продовження запобіжного заходу. Також апелянт вважає, що застосування судом ст. 331 КПК України під час підготовчого судового засідання є безпідставним, адже дана норма передбачає продовження тримання під вартою під час судового розгляду.

Крім того, на думку захисника, оскільки ухвала суду про повернення обвинувального акта підлягає оскарженню і віднесена до критеріїв ч. 1 ст. 392 КПК України, то заперечення щодо ухвали суду про продовження строку тримання під вартою можуть бути розглянуті разом;

прокурор просить ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2017 року в частині повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скасувати та призначити новий судовий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції, вважаючи, що стороною обвинувачення під час складання обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні, жодних порушень вимог КПК та КК України, які б перешкоджали розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, допущено не було.

Як зазначив апелянт, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 обвинувачуються у створенні незаконного воєнізованого формування під виглядом діяльності громадської організації «Визвольний Рух «Сила Нації» та участі в його діяльності, тобто в обвинувальному акті чітко вказано, що саме обвинуваченими створено вказане незаконне воєнізоване формування, що зрештою зазначено і судом в оскаржуваній ухвалі.

Що стосується обвинувачення вказаних осіб за ст. 293 КК України, то, на думку прокурора, в обвинувальному акті чітко вказано місце вчинення вказаного злочину та дії обвинувачених з організації групових дій, а саме: організація та доставка на місце вчинення злочину осіб, блокування прохідної підприємства шляхом звалення на проїжджу частину шлакових відходів.

Згідно із зазначеною ухвалою суду, обвинувальний акт щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повернутий прокурору прокуратури Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Цією самою ухвалою запобіжний захід щодо ОСОБА_25 залишений у виді застави; запобіжний захід щодо ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою продовжений строком на шістдесят діб, тобто з 20.06.2017 року по 18.08.2017 року включно.
Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень та сформульоване обвинувачення не відповідають правовій кваліфікації кримінальних правопорушень, тобто обвинувальний акт містить суперечності та є неконкретним, а саме:
-в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 260 КК України, щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не зазначено місце вчинення вказаного злочину, а при викладенні фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 260 КК України, які встановлені під час досудового слідства, прокурор не розмежував дії кожного з обвинувачених щодо утворення або участі в непередбаченому законами України воєнізованому формуванні, оскільки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 обвинувачуються одночасно в утворенні непередбаченого законом воєнізованого формування та участі в непередбаченому законами України воєнізованому формуванні; обвинувачення викладене неконкретно, оскільки не зазначено, які саме дії з організації непередбаченого законом воєнізованого формування були вчинені кожним з обвинувачених або за яких обставин відбувся вступ кожного з обвинувачених до вказаного формування;
-в обвинуваченні зазначено, що «у створеному формуванні його члени: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , разом з іншими невстановленими особами, що приймали активну участь у незаконній діяльності формування, виконували певні функції, до яких входили організація злочинної діяльності, визначення загальних правил поведінки, конспірації, єдиноначальності, підпорядкованості та дисципліни, планування злочинів, ретельна підготовка до їх вчинення, організація та проведення військової та фізичної підготовки, створення матеріальної бази з метою підтримання життєдіяльності створеного формування», проте, таке викладення обвинувачення також є неконкретним, оскільки прокурор, надавши таким чином характеристику незаконного воєнізованого формування, у загальних фразах перелічив ознаки, які притаманні незаконним воєнізованим формуванням, не розкривши їх та зазначивши ступінь участі кожного з обвинувачених в цьому формуванні, відомості про характер стосунків, які склалися між організаторами і членами останнього, тривалість існування, матеріальну базу, кількісний склад, вербування нових членів, структуру та ієрархію об`єднання, наявність в нього корупційних зв`язків, існування певних правил поведінки його членів, розподілу між ними функцій;
-при викладенні фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 293 КК України, щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 не зазначено місце вчинення вказаного злочину, не зазначено, які саме дії з організації групових дій, що призвели до грубого порушення громадського порядку та суттєвого порушення роботи підприємства, були вчинені кожним з обвинувачених.
Задовольняючи клопотання прокурора щодо подовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 , суд послався на те, що ОСОБА_12 є неодруженим, утриманців не має, обвинувачується у вчиненні тяжкого та середнього ступеню тяжкості злочинів, тому існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_12 може переховуватися від суду, знаходячись на волі, може впливати на свідків, потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність.
На думку суду, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання тому, щоб обвинувачений не став переховуватися від органів досудового слідства та суду та не вчинив інші кримінальні правопорушення.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційних скарг, захисника адвоката ОСОБА_16 та обвинуваченого ОСОБА_12 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, стосовно апеляційної скарги прокурора висловили заперечення; прокурора на підтримання своєї апеляційної скарги та із запереченнями на скаргу захисника; обвинувачених та захисників на підтримання апеляційної скарги захисника із запереченнями по апеляційній скарзі прокурора; вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступного висновку.
Як свідчать матеріали судового провадження по обвинувальним актам стосовно обвинувачених судами першої інстанції неодноразово приймались рішення про повернення їх прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.
Так, обвинувальні акти надійшли до суду першої інстанції за наслідками апеляційного розгляду колегією суддів Апеляційного суду Запорізької області згідно з ухвалою від 05 квітня 2016 року, якою була дана оцінка змісту обвинувальних актів і було визнано, що вони відповідають вимогам КПК України та їх зміст не перешкоджає призначенню по ним судового розгляду.
Відповідно до норм, закріплених у ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції.
Суд першої інстанції при ухваленні рішення по обвинувальним актам не дотримався зазначених вимог закону, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим, ухвала суду в частині рішення про повернення обвинувальних актів стосовно обвинувачених прокурору, підлягає скасуванню з призначенням у суді першої інстанції нового розгляду відповідно до вимог ст. ст. 314, 315 КПК України.
Ухвалюючи рішення про повернення обвинувальних актів прокурору, суд прийняв рішення по запобіжним заходам щодо обвинувачених ОСОБА_25 та ОСОБА_12 зі строком дії цих рішень до 18.08.2017 року.
На час апеляційного розгляду зазначені рішення суду виконані і по ним закінчився строк їх дії, у зв`язку з чим, відсутні правові підстави для скасування ухвали суду в цій частині і вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2017 року в частині повернення прокурору прокуратури Запорізької області обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 260, ст. 293, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 345 КК України, ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 260, ст. 293, ч. 1 ст. 294 КК України, ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 260, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 345 КК України та ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 260, ст. 293, ч. 1 ст. 294 КК України, скасувати
Призначити новий розгляд обвинувальних актів по об`єднаним кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000522 та № 0000303, в суді першої інстанції.
В решті ухвалу суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4