Номер провадження: 11-сс/785/235/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника «DUNAJINTERTRANS s.r.o» ОСОБА_7 ,

представника ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах компанії «DUNAJINTERTRANS s.r.o» та представника ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 27 січня 2017 року про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000042 від 27 січня 2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.4 ст.190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 27 січня 2017 року задоволено клопотання слідчого та накладений арешт на судно «DIT-Tank 57», регістровий номер №SRU602078, прапор Словаччина, тип судна нафтопаливне н/с, клас судна нафтопаливна баржа. Арештоване судно передано на відповідальне зберігання службовим особам порту (підрозділу) державного підприємства «Адміністрація морських портів України», найближчого за місцем розташування від місця затримання судна.

Не погодившись із вказаною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах компанії «DUNAJINTERTRANS s.r.o» та представник ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує наступними доводами:

1)розгляд клопотання слідчого про арешт майна здійснювався без належного сповіщення власника судна;

2)слідчим не було надано до клопотання документів, які підтверджують право власності на арештоване судно;

3)слідчим не було з`ясовано хто є власником арештовано судна і чи є ця особа стороною кримінального провадження;

4)в зв`язку з накладеним арештом на судно компанія «DUNAJINTERTRANS s.r.o» несе значні збитки, пов`язані із організацією забезпечення зберігання необґрунтованого заарештованого майна та неможливістю його використання у своїй господарській діяльності,

5)у клопотанні слідчого не наведені жодні підстави, передбачені ст.170 КПК України для накладення арешту на судно, та не вказано ким саме арештоване судно використовувалось при реалізації злочинної схеми щодо фіктивного вивезення нафтопродуктів за межі митної території України.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат ОСОБА_7 зазначив, що копія оскаржуваної ухвали слідчого судді від 27 січня 2017 року представником компанії «DUNAJINTERTRANS s.r.o» була отримана лише 07 лютого 2017 року, а тому строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Представник ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_9 у своїй апеляційній скарзі також просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Зазначає, що копію оскарженої ухвали слідчого судді Ренійською філією ДП «Адміністрація морських портів України» було отримано від прокуратури Одеської області засобами поштового зв`язку лише 08 лютого 2017 року і вже 13 лютого 2017 року представниками вказаної юридичної особи було подано апеляційну скаргу.

За результатами апеляційного розгляду представник ОСОБА_9 просить змінити ухвалу слідчого судді в частині заміни відповідального зберігача арештованого судна, а саме визнати відповідальним зберігачем ТОВ «Лагуна Рені».

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ДП «Адміністрація морських портів України» не може забезпечити схоронності переданого за оскаржуваною ухвалою на відповідальне зберігання судна у зв`язку з тим, що на адміністрацію морських портів України не можуть покладатись функції відповідального зберігача всупереч ст.15 Закону України «Про морські порти України». Крім того, судно під час стоянки в порту протягом дії арешту має бути забезпечено водою, електроенергією, судовими запасами тощо, однак ДП «Адміністрація морських портів України» не має законних підстав для здійснення видатків, не передбачених фінансовим планом ДП «АМПУ», який згідно з ч.2 ст.75 ГК України, підлягає затвердженню Кабінетом Міністрів України. На думку представника ОСОБА_9 абсолютно логічним є передання арештованого судна на зберігання суб`єкту господарювання приватної форми власності, на якого не розповсюджуються обмеження, передбачені ст.15 Закону України «Про морські порти України».

Заслухавши суддю-доповідача, представника компанії «DUNAJINTERTRANS s.r.o.» - адвоката ОСОБА_7 , представника ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частиною 1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч.6 ст.170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Натомість, клопотання слідчого СВ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про арешт майна, а саме судно «DIT-Таnк 57», регістровий № SRU602078, не відповідає вказаним вимогам закону.

Так, в клопотанні слідчого зазначено про те, що першим слідчим відділом управління з розслідувань кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 27 січня 2016 року за ознаками складів злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст. 366, ч.2 ст.364 та ч.4 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що протягом 2012-2014 років на територію України під приводом подальшого транзиту, здійснювалось ввезення нафтопродуктів, які в дійсності реалізовувались в межах держави без сплати належних податків, зборів та платежів. Фактично ввезені на територію України нафтопродукти зберігались на нафтобазах- митних складах, орендованих підприємствами- імпортерами та розташованих у Кіровоградській, Луганській, Рівненській, Черкаській, Одеській, Київській, Харківській та Хмельницькій областях, з яких реалізовувались споживачам від імені ТОВ «Газ Україна-2009», ТОВ «Газ Україна-2020», представництвом «Сопрема Трейдінг ЛТД», ТОВ «Торговий дім «Ветек». Загальний обсяг таких реалізацій за період 2012-2014 років складає близько 36 млрд. грн.

Окрім того встановлено, що фіктивна перевалка нафтопродуктів через термінал ТОВ «Лагуна- Рені», розташований на території Ренійського МТП, у 2012-2014 роках здійснювалась з використанням суден «Brigitte K», «Tank-57», «Maria-K», «Tank-58», «Atlantic Carrier», «Eiltank-547», «Bianka-K», «Ingul».

Згідно інформації, наданої відділом прикордонного контролю штабу Південного регіонального управління щодо фактів перетину державного кордону України суднами «Brigitte K», «Tank-57», «Maria-K», «Tank-58», «Atlantic Carrier», «Eiltank-54», «Bianka-K», «Ingul» на причалі ТОВ «Лагуна- Рені» Ренійського МТП, за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., зазначені судна з 20.12.2012 р. по 25.06.2014 р., через портовий термінал ТОВ «Лагуна Рені», здійснили 421 суднозахід.

Таким чином, на думку органів досудового розслідування вищезазначені судна, які використовувались у злочинній схемі з фіктивного вивезення за межі митної території України нафтопродуктів, являлись знаряддями вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, на підтвердження вказаних доводів до свого клопотання слідчий долучив наступні документи, які були досліджені в суді апеляційної інстанції:

- витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000042 від 27 січня 2016 року за кваліфікацією складів злочинів, передбачених ч. 5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.4 ст. 190 КК України; (а.п. 1-4);

- лист Державної прикордонної служби України від 22 листопада 2016 року №23/9490 про надання відомостей про перетин державного кордону суднами на причалі ТОВ «Лагуна-Рені» в період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року із додатками (а.п. 9-16);

- лист СБУ від 20 січня 2017 року №64/4/521 про встановлення місцезнаходження суден (а.п. 37-38);

- повідомленням про підозру ОСОБА_11 від 27 січня 2017 року у вчиненні злочинів, передбачених ч.1. ст.366, ч.2 ст.367 КК України (а.п. 25-29).

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що із перелічених вище документів не можливо зробити однозначний висновок про те, що вчинені злочини передбачені ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.4 ст.190 КК України.

Окрім того, апеляційний суд вважає, що клопотання слідчого не місить підстав і мету згідно положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а саме «DIT-Таnк 57», регістровий № SRU602078 у зазначеному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянтів про те, що у клопотанні слідчий не зазначив, яким саме чином майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених ст.98 КПК України.

Крім того, клопотання слідчого не відповідає вимогам ч.2 ст.172 КПК України, оскільки до нього не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує його доводи, слідчим та прокурором до суду не надані документи, що підтверджують право власності на судно «DIT-Таnк 57», слідчим не були з`ясована обставини, хто в даний час є власником майна на яке накладається арешт та чи є ця особа стороною кримінального провадження, а тому ухвалити по ньому рішення з дотриманням вимог ст.370 КПК України не можливо.

Надані прокурором ОСОБА_6 в ході апеляційного розгляду копії документів, які на його думку, підтверджують використання судна «DIT-Таnк 57» в період з 20 грудня 2012 року по 25 червня 2014 року, через портовий термінал ТОВ «Лагуна Рені» в злочинній схемі ввезення нафтопродуктів, які в подальшому реалізовувались в межах держави без сплати належних податків, зборів та платежів апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вони складені на англійській та молдавській мові без надання офіційного перекладу.

Слід зазначити, що у своєму клопотанні слідчий просив передати арештоване судно на відповідальне зберігання службовим особам порту (підрозділу) державного підприємства «Адміністрація морських портів України», найближчого за місцем розташування від місця затримання судна. Однак в клопотанні не містяться посилання слідчого на конкретні норми права, якими б було передбачена можливість зобов`язати посадових осіб державного (іншої форми власності) підприємства прийняти на відповідальне зберігання заарештоване майно.

Зазначений недолік клопотання суперечить вимогам ч.2 ст.6 Конституції України, якою передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, а також статті 19 основного закону України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вказані обставини, позбавляють суд апеляційної інстанції наперед вирішувати питання щодо доведеності обставин зазначених у клопотанні, допустимості та достатності доказів, тим самим розглядати інші доводи викладені в апеляційних скаргах є недоцільним.

Відповідно до ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно із п.2 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Пункт 1 ч.1 ст.411 КПК України передбачає, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційні скарги представника ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_9 , представника компанії «DUNAJINTERTRANS s.r.o.» - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2017 року скасувати в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ОСОБА_10 , про арешт майна повернути прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні, та встановити строк 72 години, для усунення його недоліків.

Керуючись ст.ст.170-173, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах компанії «DUNAJINTERTRANS s.r.o» та представника ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 27 січня 2017 року, якою в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000042 накладено арешт на судно «DIT-Tank 57» регістровий номер №SRU602078, прапор Словаччина, тип судна нафтопаливне н/с, клас судна нафтопаливна баржа з переданням судна на відповідальне зберігання службовим особам порту (підрозділу) АМПУ, найближчого за місцем розташування від місця затримання судна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000042 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст. 366, ч.2 ст.364 та ч.4 ст.190 КК України про накладення арешту на майно - судно «DIT-Таnк 57», регістровий № SRU602078, прапор - Словаччина, тип судна-нафтоналивне н/с, клас судна-нафтоналивна баржа повернути прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні, для усунення недоліків, встановивши строк 72 години з моменту отримання копії зазначеної ухвали прокурором.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4