Справа №473/3460/16-к 11.04.2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого ОСОБА_1 ,
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши матеріали кримінального провадження №0001677 за апеляційною скаргою прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.01.2017 року відносно
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Трикрати, Вознесенського району, Миколаївської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 3-ї групи, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7 ,

потерпілий: ОСОБА_8 ,

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнений від покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік, покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Прийнято рішення про цивільні позови та процесуальні витрати, а також заходи забезпечення кримінального провадження.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить вирок змінити з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Провадження №11-кп/784/262/17 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст.286 ч.2 КУпАП Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_1

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, вважає вирок підлягаючим зміні у частині призначеного покарання.

Вважає безпідставним посилання суду в мотивувальній частині вироку на обтяжуючу покарання ОСОБА_6 обставину - вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння, оскільки зазначена обставина є складовою об`єктивної сторони в цьому провадженні.

Стверджує, що суд не дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність при звільненні ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням, оскільки, крім основного покарання в виді позбавлення волі, звільнив обвинуваченого і від додаткового покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами. Вважає, що зазначене суперечить вимогам ст.75 КК України.

За таких обставин просить виключити з мотивувальної частини вироку посилання на наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ст.286 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України вважати ОСОБА_6 звільненим від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання, роботи.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
11.07.2015 року приблизно о 19.30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-1102 7040», р.н. НОМЕР_1 , рухався в умовах світлого часу доби, в ясну погоду, без дощу і туману, по ділянці дороги, розташованої між с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської області та автомобільною дорогою Т-1511 «Вознесенськ - Братське». Дана ділянка проїзної частини мала асфальтобетонне, сухе, чисте, без вибоїн та пошкоджень покриття, по одній смузі для руху транспортних засобів в обох напрямках, не мала дорожньої розмітки, на даній ділянці дорожні знаки не діяли, знаходилась поза межами населеного пункту, тобто швидкісний режим транспортних засобів на даній ділянці обмежувався вимогами п.12.6 «ґ» ПДР України, а саме: не більш як 90 км/год. На вказаному автомобілі ОСОБА_6 рухався в межах своєї смуги руху у напрямку від с. Воронівка Вознесенського району до автомобільної дороги Т-1511 «Вознесенськ-Братське» з швидкістю 70 км/год.
В цей час попереду автомобіля ОСОБА_6 у попутному напрямку біля правого краю проїзної частини один за одним рухалися 2 велосипедисти ОСОБА_10 і ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_8 , рухався попереду, а ОСОБА_10 - позаду із швидкістю 4,16 м/с з дистанцією 4,1 м між осями передніх коліс.
При наближенні до велосипедистів поблизу бетонної опори електромереж №376, вздовж проїзної частини дороги водій ОСОБА_6 , продовжуючи рух на автомобілі, в порушення вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 13.1, 13.3 ПДР України, створив небезпеку для життя та здоров`я громадян, під час руху не стежив за дорожньою обстановкою, проявив неуважність, не відреагував на її зміну у вигляді наближення до велосипедів, що рухалися один за одним попереду, не врахувавши зміну дорожньої обстановки, під час випередження велосипедистів не дотримався безпечного інтервалу, змінив напрямок руху ближче до правого краю проїзної частини. В результаті необережних дій ОСОБА_6 та невиконання ним вимог ПДР України допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля з задньою лівою частиною велосипеда під керуванням ОСОБА_8 . Після зіткнення ОСОБА_6 в порушення вимог п.2.10«а», «в» ПДР України продовжив рух, залишив місце пригоди, та перемістив транспортний засіб, що мав причетність до пригоди.
Внаслідок ДТП ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритого переламу обох кісток лівої гомілки за ознакою небезпеки для життя.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_11 на підтримку апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_8 , якій також підтримав апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованому злочині за наведених у вироку обставин, кваліфікація дій за ст.286 ч.2 КК України, вид і розмір призначеного покарання та підстави застосування ст.75 КК України апелянтом не оспорюються. Враховуючи визначені ст.404 ч.1 КПК України межі апеляційного перегляду вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.
Разом з тим, доводи апелянта стосовно призначеного судом покарання підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Так, згідно обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження. При цьому, за змістом встановлених судом порушень правил безпеки дорожнього руху, які є складовою об`єктивної сторони вчинених обвинуваченим дій і перебуває у прямому причинному зв`язку з ДТП і його наслідками, є (крім інших), керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заборонено п.2.9 «а» ПДР України.
Водночас, як вбачається з матеріалів провадження, суд призначаючи покарання, ще раз врахував вчинення злочину ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння, як обставину, що обтяжує його покарання.
Зазначений висновок суперечить вимогам ч.4 ст.67 КК України згідно яких якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання, як таку, що його обтяжує.
На вказані вимоги закону суд 1 інстанції уваги не звернув і не виключив з обвинувачення ОСОБА_6 зазначену обтяжуючу покарання обставину.

За таких обставин, апеляційний суд виключає її з мотивувальної частини оскаржуваного вироку.

Разом з тим, апеляційний суд, зауважує на тому, що виключення з вироку зазначеної обтяжуючої покарання обставини не знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину і з врахуванням його конкретних обставин та особи винного не дає підстав для пом`якшення призначеного покарання, яке за санкцією ч.2 ст.286 КК України є безальтернативним і призначене в мінімальному розмірі.

Крім того, є слушними доводи апелянта про не дотримання судом 1 інстанції вимог закону України про кримінальну відповідальність при звільненні ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням.

Так, згідно вимог ст.75 КК України суд, за наявності передбачених в законі підстав, може звільнити особу від відбування певних видів покарань, до яких не віднесені додаткові, зокрема, позбавлення права обіймати певні посаді або займатися певною діяльністю.

Проте, суд 1 інстанції зазначених вимог закону також не дотримався і, застосовуючи до ОСОБА_6 вимоги ст.75 КК України, звільнив його від призначеного додаткового покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

З урахуванням викладеного, є обґрунтованою апеляційна скарга прокурора, а оскаржуваний вирок підлягає зміні на підставі ст.ст.409 ч.1 п.4; 413 КПК України з виключенням з мотивувальної частини вироку посилання суду на обтяжуючу покарання ОСОБА_6 обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 413, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.01.2017 року відносно ОСОБА_6 - змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку обтяжуючу покарання ОСОБА_6 обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ст.286 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
На підставі ст.75 КК України вважати ОСОБА_6 звільненим від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання, роботи.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: