Справа № 314/7942/16-к
Провадження № 1-в/314/129/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Донецьк, Донецька область, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження не працював, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:

1). 03.11.1995 року вироком Слов`янського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 81, ст. 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою на 1 рік.
2). 26.01.1998 року вироком Київського районного суду м. Донецька за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 7 ЗУ «Про амністію» невідбуту частину строку покарання скорочено на ?, до відбуття залишено10 місяців 13 днів. Звільнений від відбування покарання 10.02.1999 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 4 місяці 12 днів.
3) 16.02.2001 року вироком Слов`янського міського суду Донецької області за ч. 3 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

4) 16.03.2005 року вироком Слов`янського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 26.12.2008 року по відбуттю строку покарання.

5) 11.09.2009 року вироком Слов`янського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання 14.07.2011 року по відбуттю строку покарання.

6) 14.01.2014 року вироком Слов`янського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 357 КК України до 1 місяця 10 днів арешту.

По даній справі засудженого: 15.01.2015 року вироком Слов`янського міського суду Донецької області за ч. 1 ст.263 КК України до 2 років 11 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71, ст. 72 КК України приєднано покарання за вироком Слов`янського міського суду Донецької області від 14.01.2014 року з розрахунку один день позбавлення волі відповідає одному дню арешту та остаточно призначено покарання у вигляді 3 роківпозбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 16.04.2015 року вирок Слов`янського міського суду Донецької області від 15.01.2015 року відмінено в частині призначеного покарання та стягнення призначених витрат та призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71, ст. 72 КК України до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Слов`янського міського суду Донецької області від 14.01.2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.04.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 15.01.2015 року по 16.04.2015 року,із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Початок строку: 15.01.2015 року, кінець строку: 14.11.2017 року,

про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 з 14.07.2015 року перебуває на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні при Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушує, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення, стягнень не має.

Засуджений ОСОБА_3 суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор подання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, вислухавши всіх учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 14.07.2015 року перебуває на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні при Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушує, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення, стягнень не має, з 14.07.2015 року за власним бажанням згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучається без оплати праці до роботи по благоустрою колонії, а також до поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться сумлінно, виконує вчасно та якісно, на виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з хворобою на туберкульоз, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, відвідує бібліотеку установи, підвищує свій освітній рівень шляхом самоосвіти, приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.01.2015 року та вироком Апеляційного суду Запорізької області від 16.04.2015 року, з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.04.2016 року, на невідбутий строк, що складає 9 місяців 28 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

16.01.2017