Провадження № 1-кс/344/4927/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу прокуратури Івано-Франківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_6 від 30.11.2016 року про закриття кримінального провадження №0000090 від 27.05.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої покликався на зазначені у ній обставини. Крім цього підсумовуючи вимоги скарги зазначив, що старшим слідчим ОСОБА_6 передчасно винесено постанову про закриття провадження, а постанова підлягає скасуванню, оскільки: не взято до уваги свідчення головного лікаря Коломийської районної інфекційної лікарні ОСОБА_7 про чинення психологічного тиску на нього зі сторони ОСОБА_8 , не перевірено обставини 29.02.2016р. госпіталізації в центральну міську лікарню кардіологічне відділення та швидкого виписування потерпілого ОСОБА_5 , не призначено судово-медичну експертизу дійсного захворювання потерпілого, не досліджено проведення слідчих дій ОСОБА_8 при зупиненні кримінального провадження, не перевірено достовірність показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (процесуальних керівників), не допитано процесуального керівника ОСОБА_11 , яка не підтримала клопотання слідчого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , не надано оцінку клопотань слідчого ОСОБА_8 до суду про дозвіл на затримання, обшук житла, зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , не надано оцінку дій слідчого ОСОБА_8 щодо неприпинення незаконного розшуку ОСОБА_5 з 20.04.2016р. при наявності даних його місцезнаходження.

Адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_5 в судових засіданнях скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній обставини та надані пояснення, просили скаргу задовольнити.

Прокурор заперечив доводи скарги, звертаючи увагу на її безпідставність, оскільки слідство проведено в повному обсязі, а твердження скаржника та адвокатів про незаконність процесуальних дій та рішень ОСОБА_8 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000241, зокрема оголошення в розшук підозрюваного, зміна запобіжного заходу та інші дії та рішення, можуть бути виключно предметом оскарження в рамках кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 ..

Заслухавши пояснення скаржника, його адвокатів, прокурора, дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Згідно ст.. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах відділу прокуратури Івано-Франківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_6 від 30.11.2016 року про закриття кримінального провадження №0000090 від 27.05.2016 року постановлено закрити дане кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст.. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з оглянутих слідчим суддею матеріалів кримінального провадження №0000090 від 27.05.2016 року, прокуратурою області було внесено відомості до ЄРДР за заявою депутатів фракції ВО «Батьківщина» в Івано-Франківській обласній раді про те, що слідчий ОСОБА_8 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000241 від 22.12.2012 року чинить психологічний тиск на підозрюваного за ч.3,4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України ОСОБА_5 та лікарів лікувальних закладів, де проходить лікування ОСОБА_5 .

Як свідчать дані матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 був до 2015 року депутатом Івано-Франківської обласної ради 6-го демократичного скликання.

Встановлено слідством, що з травня 2014 року здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000241 від 22.12.2012 року про можливі неправомірні дії ОСОБА_5 , було доручено слідчим СУ УМВС України в Івано-Франківській області. Саме під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні слідчий ОСОБА_8 проводив слідчі та процесуальні дії, які в т.ч. вважає скаржник є неправомірними за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Так, скаржник та його захисники заначили про наявність факту чинення психологічного тиску зі сторони ОСОБА_8 : на головного лікаря Коломийської районної інфекційної лікарні ОСОБА_7 ; на лікарів центральної міської лікарні кардіологічне відділення при госпіталізації 29.02.2016р. ОСОБА_5 та як наслідок швидкого його виписування, що залишилось без належної уваги в досудовому розслідуванні кримінального провадження №0000090 від 27.05.2016 року.

Щодо цього слід зазначити таке.

Слідчим СУ ГУНП в області ОСОБА_8 22.01.2016р. було оголошено в присутності двох захисників підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3,4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України в кримінальному провадженні №0000241 від 22.12.2012 року, та проведено допит його як підозрюваного, який у зв`язку з поганим самопочуттям від дачі пояснень відмовився.

З 22.01.2016 року по 03.02.2016р. ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківському обласному клінічному кардіологічному диспансері (в матеріалах кримінального провадження є виписка з медичної картки), а тому з 26.01.2016р. по 02.03.2016р. досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинене постановою слідчого СУ ГУНП в області ОСОБА_8 . Відповідно під час перебування у даному лікувальному закладі хворого, слідчий робив запит про перебування такого на лікуванні, а також 26.01.2016р. було допитано щодо даного перебування підозрюваного ОСОБА_5 в цьому закладі - лікаря ОСОБА_13 ..

З 03.02.2016р. ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в Коломийській районній інфекційній лікарні, а з 16.02.2016р. ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні Коломийської ЦРЛ (в матеріалах кримінального провадження є виписка з медичної картки), а тому з 21.03.2016р. по 15.04.2016р. досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинене постановою слідчого СУ ГУНП в області ОСОБА_8 . Відповідно під час перебування у даному лікувальному закладі хворого, слідчий робив запит про перебування такого на лікуванні, а також 22.02.2016р. було допитано щодо даного перебування ОСОБА_5 в інфекційній лікарні - лікаря ОСОБА_14 та лікаря кардіологічного відділенні Коломийської ЦРЛ - ОСОБА_15 .

Ухвалою слідчого судді від 09.03.2016р. було застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, та покладено на нього певні обов`язки, в т.ч. прибувати по першому виклику до слідчого, повідомляти про зміну місця проживання.

17.03.2016р. слідчим ОСОБА_8 проведено додатковий допит підозрюваного ОСОБА_5 в присутності його захисника. Після даної слідчої дії, як стверджує скаржник та його представники, в підозрюваного погіршився стан здоров`я та каретою швидкої допомоги ОСОБА_5 був доставлений в Коломийську ЦРЛ, в неврологічне відділення, де він проходив стаціонарне лікування з 17.03.2016 р. по 31.03.2016р., а тому слідчий і робив запит про перебування такого на лікуванні, а також 22.03.2016р. було допитано щодо даного перебування в цій лікарні - лікаря Коломийської ЦРЛ ОСОБА_16 .

З 21.03.2016р. по 15.04.2016р. досудове розслідування у кримінальному провадженні було вкотре зупинене постановою слідчого СУ ГУНП в області ОСОБА_8 . При цьому, 05.04.2016р. було вручено повістку про виклик ОСОБА_5 до слідчого, дружині підозрюваного, так як лікування за даними слідства завершилось 31.03.2016р..

07.04.2016р. від захисників підозрюваного надійшов слідчому лист про перебування підозрюваного на стаціонарному лікуванні (без зазначення назви лікувального закладу та його місцезнаходження) та що ОСОБА_5 готують до проведення хірургічного втручання, на що слідчий зобов`язав їх надати терміново медичні висновки, документи закладу та місцеперебування підозрюваного.

Як з`ясовано слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження, таких даних слідчому надано захисниками чи іншими особами, не було. Тому, 14.04.2016р. слідчим було винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного, подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, а ухвалою слідчого судді від 15.04.2016р. було надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу до участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою (ухвалою від 11.05.2016р. було відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки прокурор ОСОБА_17 заявила про те, що відпала необхідність у застосуванні запобіжного заходу до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою). Також було зроблено і запит в лікульний заклад м.Києва (після отримання даних щодо лікувального закладу), та отримано листом від 21.04.2016р. підтвердження про перебування ОСОБА_5 на лікуванні в цьому закладі з 06.04.2016р. по 18.04.2016р.

Відповідно, з 15.04.2016 року по 27.04.2016р. було зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні постановою слідчого СУ ГУНП в області ОСОБА_8

27.04.2016р. ОСОБА_5 був затриманий в приміщенні Коломийського відділу поліції на підставі ухвали слідчого судді від 15.04.2016р..

Проте, з 27.04.2016р. ОСОБА_5 було після затримання госпіталізовано в Коломийську ЦРЛ по стану здоров`я, і постановою від 28.04.2016р. по 05.05.2016р. було зупинено вкотре досудове розслідування у кримінальному провадженні постановою слідчого СУ ГУНП в області ОСОБА_8 .

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 27.05.2016 року, були допитані свідки: головний лікар Івано-Франківського обласного клінічного кардіологічного диспансера ОСОБА_18 , лікар цього ж диспансеру ОСОБА_13 , зав.кардіологічним відділенням Коломийської ЦРЛ ОСОБА_15 , лікар цієї ж лікарні ОСОБА_16 , лікар швидкої допомоги ОСОБА_19 , які заперечили наявність будь-якого тиску слідчого ОСОБА_8 на представників лікувальних закладів, з метою пришвидшення виписки ОСОБА_5 чи відмови їх у госпіталізації останнього. Окрім того, свідок ОСОБА_20 в поясненнях від 28.07.2016р. зазначив те, що при виклику карети швидкої допомоги до приміщення Нац.поліції, госпіталізація ОСОБА_5 була запропонована, однак він відмовився від госпіталізації, написавши добровільно відмову в автомобілі, та попросив зупинити карету швидкої допомоги біля зупинки громадського транспорту, на якій він і вийшов.

При цьому, свідок ОСОБА_7 головний лікар Коломийської районної інфекційної лікарні повідомив слідству про те, що слідчий ОСОБА_21 дійсно приїжджав в лікувальний заклад з запитом написаним ним від руки та без вихідного номера (оцінка свідком такого запиту слідчого) для з`ясування факту лікування, при цьому, чинив на нього тиск, називаючи ОСОБА_5 особливо небезпечним злочинцем.

Оцінку показам даного свідка зроблено у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження, а саме, що даний свідок міг суб`єктивно оцінювати з власної точки зору законні дії слідчого в рамках досудового розслідування, а свідчення даного свідка суперечить свідченням всіх інших лікарів лікувальних закладів.

Дійсно, як і зазначено в оскаржуваній постанові, допитаний в якості свідка також і лікар - ординатор Коломийської районної інфекційної лікарні ОСОБА_14 (лікуючий лікар в період перебування на стаціонарному лікуванні підозрюваного цьому закладі) заперечив наявність будь-якого тиску слідчим ОСОБА_8 , а хворий ОСОБА_5 був виписаний з даного закладу за покращенням стану його здоров`я, а не з інших підстав.

При цьому, слідчий суддя звернула увагу на те, що даний свідок ОСОБА_7 , є також депутатом обласної ради, про що зазначено в протоколі допиту свідка, що на переконання слідчого судді, слід такі свідчення оцінити також і з цих підстав критично, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 також був депутатом 6-го скликання.

Тому, дані доводи скарги, в цій частині щодо чинення тиску на лікарів зі сторони слідчого ОСОБА_8 , не є підтверджені та спростовуються зібраними доказами у кримінальному провадженні.

Щодо доводів скаржника і його адвокатів про те, що під час досудового розслідування не було досліджено факту неможливості проведення слідчих дій ОСОБА_8 при зупиненому кримінального провадження, не надано оцінку клопотань слідчого ОСОБА_8 до суду про дозвіл на затримання, обшук житла, зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , не надано оцінку дій слідчого ОСОБА_8 щодо неприпинення незаконного розшуку ОСОБА_5 з 20.04.2016р. при наявності даних його місцезнаходження, не перевірено достовірність показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (процесуальних керівників), не допитано процесуального керівника ОСОБА_11 , яка не підтримала клопотання слідчого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , то такі доводи на думку слідчого судді, також не є доведені при розгляді даної скарги, враховуючи наступне.

Так, чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення. При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

За ст.280 ч.5 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Отже, всі дії після зупиненого слідчим кримінального провадження були спрямовані останнім на встановлення місцезнаходження підозрюваного. При зупиненні кримінального провадження, слідчий вправі вчиняти заходи на встановлення істинності щодо конкретних повідомлених обставин чи даних, якщо є сумнів в їх достовірності з метою усунення будь-яких сумнівів. Тому, направлення запитів, допит лікарів щодо факту такого лікування підозрюваного, не є тими процесуальними діями, на переконання слідчого судді, які не можуть вчинятися під час зупиненого провадження.

Не заслуговують на увагу доводи скарги щодо неперевірення достовірності показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (процесуальних керівників), що не допитано процесуального керівника ОСОБА_11 , яка не підтримала клопотання слідчого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , призначення судово-медичної експертизи (клопотання таке не заявлялось стороною захисту чи підозорюваним), неприпинення незаконного розшуку ОСОБА_5 з 20.04.2016р. при наявності даних його місцезнаходження, оскільки, як вже зазначено вище, слідчий самостійно визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за його переконанням, для прийняття вмотивованого рішення щодо них.

Окрім того, твердження скаржника та адвокатів про незаконні процесуальні дії та рішення ОСОБА_8 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000241, зокрема оголошення в розшук, зміна запобіжного заходу та інші, можуть бути виключно предметом оскарження в рамках кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 , як і подання скарг на дії чи бездіяльність слідчого за вимогами ст.303-304 КПК України під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_5 ..

Щодо додаткових доводів в судовому засіданні під час розгляду скарги про нереагування під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 27.05.2016 року на заяву про вчинення кримінального правопорушення слідчим ОСОБА_8 за ч.1 ст.366 КК України, поданою 27.10.2016р. ОСОБА_5 , то така заява, як встановлено в судовому засіданні, не була внесена до ЄРДР, досудове розслідування по ній не розпочато, дії по невнесенні в ЄРДР даної заяви про злочин від 27.10.2016р. не оскаржувались в судовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 365 КК України перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб

Об`єктивну сторону перевищення влади або службових повноважень складає сукупність трьох ознак: 1) вчинення дій, які явно виходять за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень; 2) наслідки у виді істотної шкоди зазначеним у законі охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян; 3) причинний зв`язок між дією і наслідками.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя звертає увагу на те, що в рамках даного кримінального провадження, відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення кримінального правопорушення слідчим за ч.1 ст.365 КК України. Інші належні докази, які б підтверджували неправомірність дій слідчого, що завдали істотної шкоди, сторона потерпілого не надавала.

За висновком слідчого судді, при розгляді даної скарги з підстав які зазначені в скарзі, в рамках даного кримінального провадження слідчим було вжито всіх процесуальних заходів, здобуто всі можливі докази, які могли бути досліджені в цьому провадженні.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З врахуванням вищевказаного, слідчий суддя приходить до переконання, що досудовим слідством не здобуто переконливих доказів, які підтверджують наявність у діях слідчого ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення.

За вимогами ст..110 (ч.5) КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Дана постанова відповідає вимогам ст..110 КПК України.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже скаржником не доведено обґрунтованість поданої скаргу, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу прокуратури Івано-Франківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_6 від 30.11.2016 року про закриття кримінального провадження №0000090 від 27.05.2016 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали проголошено 27.12.2016 року.