ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2984/16-к
Провадження № 1-кс/210/1046/17

"09" червня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку ст.107 КПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, винесене по кримінальному провадженню №00000258 від 26 березня 2015 року, слідчим в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області, радником юстиції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області, радником юстиції ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, має середню освіту, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радник юстиції ОСОБА_4 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до наказу начальника Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області №367 о/с від 23 вересня 2014 року призначений на посаду помічника оперуповноваженого сектору карного розшуку Дзержинського районного відділу Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, та мав спеціальне звання сержант міліції.

26 березня 2015 року наказом начальника Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області №194 дск. для конвоювання підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України ОСОБА_6 , для проведення слідчих дій на території обслуговування Інгулецького РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області був виділений конвойний наряд у складі: старшого конвою, - оперуповноваженого СКР Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , конвоїрів, - оперуповноваженого СКР Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та помічника оперуповноваженого СКР Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , водія спеціального автомобіля, - оперуповноваженого СДСБЕЗ Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 будучи у складі конвойного наряду відповідно до п.4.21 «Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України» затвердженої наказом МВС України від 20 січня 2005 року №60 дск. під час охорони й конвоювання затриманих і взятих під варту осіб мав право застосовувати фізичну силу, спеціальні засоби та вогнепальну зброю у випадках і в порядку, передбачених чинним законодавством України.

В цей же день ОСОБА_5 для несення служби у складі конвойного наряду Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області пройшов цільовий інструктаж та отримав табельну вогнепальну зброю «ПМ» калібру 9 мм, серії НОМЕР_1 , 1990 року випуску.

Приблизно о 16:10 годині, на виконання доручення слідчого СВ Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №000454 від 21 лютого 2015 року на проведення слідчих дій у порядку ст.40 КПК України про вилучення речових доказів за місцем проживання у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , за участю ОСОБА_6 , виїхав ОСОБА_5 у складі конвойного наряду.

Приблизно о 16:40 годині 26 березня 2015 року, конвойний наряд прибув на місце проведення слідчих (розшукових) дій.

Для проведення слідчих дій ОСОБА_5 у складі конвойного наряду разом з ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , супроводжуючи підозрюваного ОСОБА_6 , який перебував у наручниках, прийшли до квартири АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 , маючи намір на побіг з-під варти та реалізуючи його, раптово вистрибнув з балкону зазначеної квартири та почав тікати.

У свою чергу ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпочали переслідування ОСОБА_6 , вибігши на двір через під`їзд будинку.

Приблизно о 17:00 годині цього ж дня, ОСОБА_5 , який першим став наздоганяти підозрюваного ОСОБА_6 , побачивши, що той сідає на переднє пасажирське сидіння автомобіля таксі, марки «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , який стояв між будинками АДРЕСА_3 та попередив ОСОБА_6 , щоб той зупинився.

Після цього, побачивши, що його законні вимоги не виконуються, ОСОБА_5 , здійснив попереджувальний постріл вгору, підбігши до вказаного автомобіля спереду та, усвідомлюючи, що його законні вимоги ОСОБА_11 та ОСОБА_6 не виконуються, останні його вимогам не підкорюються, автомобіль розпочав рух, у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_11 , після чого, ОСОБА_5 , уникаючи наїзду, перебуваючи на шляху руху автомобіля, відбіг на декілька шагів убік та знаходячись на відстані приблизно 3-4 метри попереду по ходу руху вказаного автомобіля справа, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 не озброєний та окрім нього в салоні автомобіля знаходиться ще одна особа на місці водія, маючи можливість пошкодити транспортний засіб, запобігаючи втечі з-під варти останнього, в порушення вимог ст.15 ч.1 п.5, 6 Закону України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20 грудня 1990 року, згідно якої працівники міліції як крайній захід мають право застосовувати вогнепальну зброю для затримання особи, яка намагається втекти з-під варти та зупинки транспортного засобу шляхом його пошкодження, якщо водій своїми діями створює загрозу життю чи здоров`ю громадян або працівника міліції, будучи зобов`язаним при застосуванні зброї враховувати ступінь суспільної небезпечності діяння ОСОБА_6 у вигляді замаху на втечу з-під варти, його неозброєність та необхідність пропорційного застосування зброї до неозброєної особи та співмірності заподіяння шкоди правопорушникові, явно виходячи за межі наданих йому законом прав та повноважень, в метою заподіяння смерті ОСОБА_11 здійснив три постріли з табельної вогнепальної зброї «ПМ» калібру 9 мм, серії НОМЕР_1 , в бік правої передньої частини автомобіля марки «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_2 , в тому числі один постріл в низ правих передніх дверцяток автомобіля, в лобове скло та праве переднє бокове скло автомобіля, в результаті чого ОСОБА_11 заподіяно два вогнепальних поранення, його було госпіталізовано до КЗ «Криворізька лікарня №11 ДОР», де о 23:20 годині 26 березня 2015 року від отриманих вогнепальних поранень настала його смерть.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №625 від 22 квітня 2015 року та 27 квітня 2015 року на тілі ОСОБА_11 виявлено сліпі кульові поранення: рана №1: Вхідний отвір на передній поверхні правого плеча у верхній третині на 146 вище підошвенної поверхні стоп, на 55 см вище верхнього краю лобка. Раневий канал проходить по м`яким тканинам груді з ушкодженням тканин 5-го міжребір`я та верхнього краю 6-го ребра по правій пахвиній лінії, діафрагми, печінки. Рана №2: Вхідний отвір по правій передньопахвовій лінії на 104 вище підошвенної поверхні стоп, на 13 см. вище верхнього краю лобка. Раневий канал у напрямку зправа-наліво, дещо спереду назад, довжиною 21 см. з ушкодженнями, черевної стінки, клубної кістки, тканин та судин правої клубної області, міжхребцевого диску 5-го поперекового хребця.

Смерть ОСОБА_11 настала від вогнепальних кульових поранень тулуба з ушкодженнями тканин, органів та кровоносних судин. Травма супроводжувалась кровотечею з пошкодженнями тканин органів та кровоносних судин та ускладнилася розвитком гострої крововтрати, що і з`явилося безпосередньою причиною смерті.

Смерть його настала від двох вогнепальних кульових поранень тулуба з ушкодженням тканин, органів та кровоносних судин, які перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Таким чином, злочинні дії ОСОБА_5 , які виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуються за ст.115 ч.1 КК України.

24 березня 2016 року винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України стосовно ОСОБА_5 .

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 26 березня 2015 року місцевості біля будинку №27 по вул. Кармелюка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, на якій виявлено автомобіль «Сhevrolet Lacetti» державний номер НОМЕР_2 з пошкодженнями від куль, 1 кулю та 3 гільзи;

- протоколом огляду трупу ОСОБА_11 в лікарні від 27 березня 2015 року, згідно якого на його тілі виявлено 2 кульові поранення;

- висновком судово-медичної експертизи по трупу ОСОБА_11 від 27 квітня 2015 року №625;

- висновком судово-балістичної експертизи від 28 липня 2015 року №58/07-169, згідно якої кулі з тіла трупу ОСОБА_11 випущені з табельного ПМ ОСОБА_11 ;

- поясненням ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту ОСОБА_9

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно вимог, передбачених ст.ст.111 ч.3, 135 КПК України, у кримінальному провадженні вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, але вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик близьким родичам і членам сім`ї останнього, не представилося можливим, внаслідок не встановлення факту знаходження ОСОБА_5 на території населених пунктів, де органи державної влади повністю здійснюють свої повноваження, таким чином він переховується від органів досудового слідства та копія повідомлення про підозру вручена захисникові підозрюваного ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_12 .

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали установлено до 09 грудня 2016 року.

Постановою від 24 березня 2016 року ОСОБА_5 оголошено у розшук, із дорученням його здійснення працівниками УВБ в Дніпропетровській області ДВБ НП України.

УВБ в Дніпропетровській області ДВБ НП України матеріали для розшуку ОСОБА_5 передано до УКП ГУНП в Дніпропетровській області.

На виконання постанови про оголошення розшуку ОСОБА_5 . У(КР)КП ГУНП в Дніпропетровській області 07 квітня 2016 року, у відношенні останнього було заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №17016013.

Згідно листа відділу УкрБюро Інтерполу від 13 грудня 2016 року №3420/103/4-2016/015/789, за обліками інформаційно-пошукової системи е-ASF2 Генерального секретаріату Інтерполу встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває з 01 грудня 2016 року у міжнародному розшуку за ініціативи ПОО України з метою його арешту.

Зазначена вище інформація була надіслана 13 грудня 2016 року за вих№3419/103/4-2016/015/789 до УКР, УІЗ ГУНП в Дніпропетровській області для вжиття заходів щодо обрання судом вказаній особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та пропоновано вирішити питання щодо обрання судом вказаній особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як практика співпраці з правоохоронними органами інших держав щодо міжнародного розшуку злочинців показує, що без обрання розшукуваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, іноземні правоохоронні органи їх не встановлюють та не затримують, тому як ухвали судів про дозвіл на затримання розшукуваного злочинця не визнаються ними, як рішення про тримання особи під вартою та є неприйнятними для цілей екстрадиції, оскільки міжнародні договори встановлюють чітко і однозначно, - до запиту про видачу особи повинна додаватися ухвала компетентного суду про тримання особи під вартою.

У зв`язку із цим, 04 січня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було подано клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 10 січня 2017 року, стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.

Також, 04 січня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області направлено клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України.

Ухвалою від 10 січня 2017 року Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, вказане клопотання задоволено та призначено спеціальне досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000258 від 26 березня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України відносно ОСОБА_5

30 січня 2017 року обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому здійснювалося у порядку спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.115 ч.1 КК України, скеровано до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою від 12 квітня 2017 року Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000258 повернуто прокурору для усунення недоліків.

Вказане рішення оскаржувалося прокурором до Апеляційного суду Дніпропетровської області та 11 травня 2017 року рішення про повернення обвинувального акту прокурору залишено без змін.

В той же час встановлено, що в ухвалі Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено термін її дії до 10 березня 2017 року.

Таким чином термін дії вказаної ухвали закінчився.

23 травня 2017 року до Другого СВ слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області надійшов лист відділу Інтерполу та Європолу ГУНП в Дніпропетровській області від 15 травня 2017 року, вих.№8/17/015/72/2163, згідно якого до ГУНП в Дніпропетровській області надійшла термінова службова телеграма Департаменту Інтерполу та Європолу НП України за вих.№ІР/9993/16/С87/12329/АG1/R1/1 про необхідність надсилання копій матеріалів з перекладом на російську мову стосовно розшукуваного, у зв`язку із запитом НЦП Інтерполу в Російській Федерації наступного змісту: «В связи с наличием информации о нахождении фигуранта на территории Российской Федерации просим предоставить в наш адрес: копию постановления суда об избрании меры пресечения в виде заключения под стражу».

08 червня 2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000258 відновлено.

Враховуючи вищевказане, та те, що, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 05 років, на даний час не має постійного місця роботи та не встановлено його місце проживання та знаходження, він переховується від органів досудового розслідування та суду, що унеможливлює запобігання ризику його подальшого ухиляння від слідства та суду шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Оскільки ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук з метою його арешту, необхідно вжити заходи щодо обрання судом вказаній особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку, визначеному ст.193 ч.6 КПК України, згідно якої суд приймає рішення про обрання зазначеного заходу за відсутності особи лише у разі оголошення її міжнародного розшуку.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав, прохав його задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання.

Прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити з підстав, наведених слідчим.

З підстав, передбачених ст.193 ч.6 КПК України, клопотання розглянуто за відсутності підозрюваного.

Заслухавши доводи слідчого, з`ясувавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципів правової визначеності та презумпції невинуватості, особа вважається невинуватою, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку; кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Так, статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод №ETS 005 від 04 листопада 1950 року, ратифікована 17 липня 1997 року, набрала чинності 11 вересня 1997 року, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до принципів Конвенції, - пропорційності та забезпечення рівності інтересів, - коли мова йде про обмеження тих чи інших прав і свобод, суд завжди звертає увагу на кілька параметрів, встановлених Конвенцією, яким мають відповідати застосовані державою заходи щодо цих прав, а саме: 1) наявність правових підстав для обмеження прав і свобод; 2) наявність легітимної мети для застосування обмежень; 3) пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, якої держава намагалася досягти.

Згідно з вимогами ст.196 ч.4 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначати в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.197 ч.1 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Нормою ч.2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.

Відповідно до вимог ст.193 ч.6 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Виходячи із викладеного, очевидно, що місце перебування ОСОБА_5 не встановлено, його процесуальний статус не визначений та підтверджень того, що він дійсно оголошений у міжнародний розшук слідчому судді не надано, оскільки ксерокопії про внесення його до системи пошуку, на думку суду, не є доказом перебування особи в міжнародному розшуку.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що слідчий та прокурор, надавши нібито підтвердження оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук, у той же час у своєму клопотанні обмежуються лише викладенням фабули інкримінованого останньому кримінального правопорушення, що само по собі не свідчить про обґрунтованість відповідної підозри, а посилання слідчого та прокурора на те, що ОСОБА_5 може вчиняти спроби переховування від органів досудового розслідування, обґрунтовується лише міркуваннями суворості можливого покарання, які не є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що неодноразово зазначав у своїй практиці Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Винесене по кримінальному провадженню №00000258 від 26 березня 2015 року, слідчим в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області, радником юстиції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області, радником юстиції ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1