01.06.17

Провадження № 1-кп/200/16/17
Справа № 202/4562/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження № 0006284, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нова Прага, Олександрівського району, Кіровоградської області, з середьо-технічною освітою, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.3 ст. 289, ч.3

ст. 190 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Дніпропетровська, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.3 ст.289, ч.3 ст. 190 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 289 КК України.

01 червня 2017 року до спливу продовженого строку під час розгляду кримінального провадження, виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на 60 днів, оскільки ОСОБА_7 не має реєстрації, а також міцних соціальних зв`язків, а тому може переховуватися від суду, також здійснювати вплив на свідків, які до цього не допитані.

Заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як прокурором не доведені зазначені ризики перешкоджання здійсненню кримінального провадження, а також можливість впливу обвинуваченого на свідків.

Також вказали, що ОСОБА_7 вже досить тривалий час перебуває під вартою, а тому зазначені прокурором ризики є неактуальними, у зв`язку із чим просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на особисте зобов`язання - відмовити, з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено.

Ухвалою колегії суддів від 11квітня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 червня 2017 року, включно.

При цьому, судом при продовженні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати розгляду справи по суті.
Судова колегія вважає, що вказані ризики, а саме ризик можливості переховування обвинуваченого від суду та ризик впливу на свідків, перешкоджання розгляду справи, на час розгляду в суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати, з наступних підстав.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, в тому числі до 12-ти років.

Суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , та серйозність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику того, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду.

Крім того, ОСОБА_7 реєстрації не має, офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, не одружений, тобто міцних соціальних зв`язків не має.

Також, враховуючи стадію судового провадження, коли свідки до питані, а також не всі докази судом досліджені, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_7 впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадження іншим чином.

Таким чином, колега суддів приходить до висновку щодо необхідності задовольнити клопотання прокурора та вважає доцільним продовжити застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вищезазначене свідчить про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі особисте зобов`язання, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 злочину й не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, а твердження обвинуваченого та його захисника, що ризики втратили свою актуальність, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу, так як вищезазначені доводи, з урахуванням обставин інкримінованого злочину, не свідчать про наявність у ОСОБА_7 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду.
Щодо доводів захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про тривалий термін перебування під вартою обвинуваченого як підставу для зміни запобіжного заходу, судова колегія вважає дані доводи необґрунтованими, так як тривалий розгляд справи обумовлений поважними причинами, пов`язаними із призначенням справи з урахуванням графіку роботи учасників кримінального провадження, а також неодноразовою неявкою потерпілих, свідків, організацією допиту ряду свідків та потерпілого в режимі відеоконференцій.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 176-177, 183, 194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 задовольнити.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30 липня 2017 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3