Справа № 522/4664/17
№ 1-кс/522/4419/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого по кримінальному провадженню № 0000591,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії слідчого СУ ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 щодо вилучення майна під час проведення обшуку в складському приміщенні № 9 ТОВ «АРОН», яке зазначено в Додатку № 1 до Протоколу обшуку від 06.10.2016 року - протиправними; визнати бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 щодо неповернення вилученого під час обшуку майна по кримінальному провадженню № 0000591, яке зазначено в Додатку № 1 до протоколу обшуку від 06.10.2016 року протиправною та зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 повернути майно ТОВ «АРОН» тимчасово вилучене під час обшуку, проведеного в складському приміщенні № 9 ТОВ «АРОН», яке зазначено в Додатку № 1 до Протоколу обшуку від 06.10.2016 року.

Заявник в судове засіданні не з`явився.

З матеріалів скарги вбачається, що 11.01.2016р. між TOB «АРОН» (Зберігач) та ОСОБА_4 (Клієнт) укладено договір відповідального зберігання № 04/01. Предметом вказаного договору є прийняття та зберігання на (неопалюваному) складі, який належить Зберігачеві, товару. Зберігання товару здійснюється в охоронюваному приміщенні, яке знаходиться за адресою: м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Паромна, 1.

Відповідно до п. 3.2.7. Договору, Зберігач зобов`язаний по першій вимозі видати в повному обсязі або частково товари.

Так, ОСОБА_4 , звернувся до ТОВ «АРОН» з вимогою видати належний йому товар, проте ТОВ «АРОН» відмовило в такій вимозі.

Як стало відомо, 23 вересня 2016 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси розглянувши клопотання слідчого, погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про проведення обшуку по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000591.

В результаті чого, було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою Одеська область м. Чорноморськ с. Малодолинське вул. Паромна 1, в складському приміщенні № 9, за місцем розташування ТОВ «АРОН», з метою відшукання та вилучення постільної білизни в асортименті для подальшого огляду та долучення до провадження в якості, речового доказу.

06.10.2016 року було проведено обшук в складському приміщенні № 9, за місцем розташування ТОВ «АРОН», за результатами обшуку було складено Протокол обшуку, згідно з якого в вищенаведеному складському приміщенні дійсно знаходилася постільна білизна, але вона була не виготовлення Китаю або Туречини, як зазначено в Ухвалі, постільна білизна, яка знаходилась в наведеному складі належала приватним підприємцям які зберігали її на підставі договорів зберігання з ТОВ «АРОН» та була виготовлена в Пакистані, на підтвердження чого слідчому були надані всі необхідні документи, які підтверджували країну походження наведеної білизни, але останнім попри усі зауваження як комірника так і власника ТОВ «АРОН» з того приводу, що це зовсім інше майно ніж то яке зазначено в Ухвалі суду про обшук - його було вилучено та передано на відповідальне зберігання у відповідності до Додатку № 1 до протоколу обшуку.

Враховуючи вищевикладене, вважає що на сьогоднішній день така міра як вилучення майна та знаходження його на відповідальному зберіганні у комірника ТОВ «АРОН» - є недоцільною та такою, що порушує права законних власників, так як наведене вилучене майно ніяким чином не відноситься до кримінального провадження №0000591 та ніяким чином не може належати ОСОБА_7 (потерпілому), так як постільна білизна яка зазначена в Ухвалі та підлягає вилученню виготовлена в Китаї та Туреччині, а білизна яку було вилучено з Пакістану, тобто вищенаведене майно підлягає поверненню з огляду на наведене:

Частина 2 ст. 167 КПК України вказує, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Частина 2 ст. 168 КПК України зазначає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

В той же час ми вважаємо, що слідчий вийшов за межі своїх повноважень, вилучаючи майно, якого не було зазначено в ухвалі, незважаючи на усні та письмові попередження про це директора ТОВ «АРОН», комірника та власника ТОВ «АРОН».

Стаття 169 КПК України визначає, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частина 5 ст. 171 КПК визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Наскільки відомо, арешт на дане майно не було накладено, оскільки згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. На адресу ТОВ «АРОН» жодних судових викликів не надходило.

Крім, того 28.10.2016 року по телефону слідчий СУ ГУНП в Одеській області, старший лейтенант поліції - ОСОБА_5 , повідомив, що дійсно арешту накладено на майно не було.

Повернути вилучене майно необхідно для передання його власникам (по договору зберігання). У разі неповернення наведеного майна на ТОВ «АРОН» будуть застосовані штрафні санкції у відповідності до укладених договорів, що в свою чергу вже спричинить порушення прав нашого підприємства та матеріальних збитків.

Відповіднодо ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Тобто, протиправність дій слідчого полягає в тому, що останній, по-перше: вилучив майно яке не було зазначено в Ухвалі, по-друге: не подав клопотання про арешт майна, а потім не повернув наведене майно його володільцю (ТОВ «АРОН»).

Прокурор в судове засідання з`явився та показав, що кримінальне провадження № 0000591 на теперішній час перебуває в провадженні Чорномосрького ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області.

Розглянувши скаргу, вислухавши прокурора, приходжу до висновку, що необхідно закрити провадження по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо не підлягає розгляду в цьому суді.

Стаття 307 КПК України не передбачає повернення скарги.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Зважаючи на те, що кримінальне провадження № 0000591 на теперішній час перебуває в провадженні Чорномосрького ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, вважаю необхідним роз`яснити право ОСОБА_4 на звернення до суду за місцем знаходження органу досудового розслідування.

Керуючись ст. 304 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Провадження по скарзі ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого по кримінальному провадженню № 0000591 закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

03.05.2017