АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/3084/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/454/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001123 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українка, громадянка України, раніше не судима, зареєстрована: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.3 ст.15- ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити свій вирок, зазначивши у його мотивувальній частині, що обвинувачена ОСОБА_6 винна за ч.3 ст.15- ч.3 ст. 185 КК України за ознаками: незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, не доведена до кінця з причин, що не залежали від волі особи.

За обставин, встановлених судом першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України та детально викладених у вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року обвинувачена ОСОБА_6 16 квітня 2017 року, близько 16 годині 15 хвилин, проходячи неподалік будинку АДРЕСА_3 , де звернула увагу на відчинену хвіртку будинку АДРЕСА_3 та вирішила зайти на територію даного будинку, в цей час у ОСОБА_6 виник раптовий злочинний намір на таємне проникнення на територію будинку АДРЕСА_3 , з метою викрадення чужого майна і обернення його на свою користь.

Того ж дня, близько 16 години 25 хвилин ОСОБА_6 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисних намірів, упевнившись у відсутності можливих свідків - очевидців, усвідомлюючи, що її дії носять таємний характер, застосовуючи фізичну силу, шляхом ривку відчинила вхідні двері приміщення, що розташовано на території будинку АДРЕСА_3 , таким чином проникла до приміщення домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , за місцем мешкання потерпілої - ОСОБА_8 , де продовжуючи реалізацію злочинного наміру направленого на таємне викрадення чужого майна і обернення на свою користь, з корисних намірів знаходячись на території вказаного домоволодіння, таємно викрала, належне потерпілій ОСОБА_8 майно, а саме: металеву миску білого кольору в кількості 1 штука, металеву підставку для ялинки в кількості 1 штука - майнової вартості для потерпілої не має, дитячий велосипед марки «Profi» Bicycle 14», в кількості 1 штука, вартістю 1382,67 гривень згідно висновку товарознавчої експертизи № 37/12.1-193 від 27.04.2017 року, про те, не виконала всі дії, які вважала необхідними для реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна та у повній мірі не довела свій злочинний намір до кінця щодо розпорядження викраденим майном, з причин що не залежали від її волі, оскільки ОСОБА_9 була зупинена та викрита чоловіком потерпілої ОСОБА_10 , який одразу викликав працівників поліції. Своїми злочинними діями ОСОБА_9 намагалась таємно викрасти майно, належне ОСОБА_8 вартістю 1382,67 гривень, проте не довела свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Дії ОСОБА_6 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст. 15- ч.3 ст. 185 КК України за ознаками: незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, не доведена до кінця з причин, що не залежали від волі особи.

Вироком суду першої інстанції дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст. 15- ч.3 ст. 185 КК України за ознаками: незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведена до кінця з причин, що не залежали від волі особи.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст. 185 КК України і призначено покарання за ч.3- ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину, а також відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Питання з речовими доказами вирішено.

Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 395,48 грн. на користь держави.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що судом першої інстанції при винесені вироку суду відносно ОСОБА_6 було допущено неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, що виразилося в невідповідності висновків суду, викладених у вироку , фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку із чим судом першої інстанції при кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України не зазначено кваліфікуючу ознаку крадіжки, як поєднану з проникненням у житло, при тому що відповідно до обвинувального акту саме таке обвинувачення висувалось ОСОБА_6 .

Під час апеляційного розгляду прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні у повному обсязі, вирок суду першої інстанції скасувати та постановити свій вирок.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримано не було у зв`язку із чим, на думку колегії суддів, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, крім іншого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зі змісту ч.2 ст. 411 КПК України невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження має місце тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, а також на правову кваліфікацію діяння.

Так, як вбачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , дії останньої органами досудового слідства кваліфіковано за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України за ознаками: незакінченого замаху на таємне викрадання чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, не доведена до кінця з причин, що не залежали від її волі і обвинувачення ОСОБА_6 і в таких межах обвинувачення ОСОБА_6 було підтримано прокурором під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції.

Однак, судом першої інстанції у мотивувальній частині вироку викладено формулювання обвинувачення ОСОБА_6 без зазначення кваліфікуючої ознаки «проникнення у інше приміщення», яка є кваліфікуючою ознакою ч.3 ст. 185 КК України - крадіжки майна, що свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, допущені судом порушення кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними і такими, що перешкоджали ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Разом з тим, порушення судом першої інстанції вищенаведених вимог кримінального процесуального закону не відноситься до передбаченого в ч. 1 ст. 415 КПК України переліку безумовних підстав призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Проте, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Колегія суддів вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права та законність, дотримання яких не було забезпечено судом під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому, не підлягають задоволенню вимоги прокурора про скасування вироку суду з ухваленням, відповідно до вимог ст. 420 КПК України, нового вироку з огляду на те, що це пов`язано з повторним дослідженням обставин, встановлених під час розгляду цього кримінального провадження судом першої інстанції, тоді як розгляд провадження судом відбувався за скороченою процедурою, передбаченою ч.3 ст. 349 КПК України, без дослідження усіх доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_6 допустив неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, та які виключають можливість ухвалення апеляційним судом нового вироку, а тому апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, який має бути проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, та в ході якого належить усунути вищевказані порушення і ухвалити законне, обґрунтоване, належним чином вмотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409,411, 412, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001123 відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.15- ч.3 ст. 185 КК України, скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3