У Х В А Л А
про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчого експерименту
18.05.2017р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 під час розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, клопотання захисника про проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Городоцького районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки слідчий експеримент за його участю 03.12.2015р. проведений з численним порушеннями КПК України, його слід визнати недопустимим доказом, оскільки у ОСОБА_7 на той момент відбиралися пояснення в якості свідка, відтак суд не може брати їх до уваги під час розгляду справи в суді. Поза тим, в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що слідчий перекрутив його дані і невірно відобразив їх у протоколі слідчого експерименту. Він протокол підписав, зауважень до нього не мав, проте за станом здоровя на тоді не міг брати участь у слідчому експерименті, не до кінця розумів, що підписує. Покази ОСОБА_7 як свідка, викладені у протоколі слідчого експерименту від 03.12.2015р., як доказ підстав, передбачених ст.ст.86, 87 КПК України, а також судової практики КСУ та ВСУ є недопустимими доказами. Сторона захисту згідно ст.93 КПК України має право збирати докази в тому числі шляхом ініціювання проведення слідчих дій. З метою перевірки і уточнення відомостей, що містилися в показах обвинуваченого ОСОБА_7 , одержаних під час його допиту в судовому засіданні, які мають значення для встановлення невинуватості його у вчиненні злочину, просять провести слідчий експеримент за його участю з метою відтворення обстановки і обставин події ДТП, яка мала місце 18.05.2015р.. Отримані результати такої слідчої дії матимуть для сторони захисту ключове значення для проведення у справі автотехнічної експертизи на договірних умовах з експертом.

Прокурор, потерпілі та представник потерпілого висловилися за відмову у задоволенні клопотання захисника з тих підстав, що покази ОСОБА_7 суперечать не лише висновкам інженерно-технічних експертиз, а й усім показанням потерпілих та свідка. Проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 в якості свідка відповідало вимогам КПК України, оскільки на той момент до отримання висновків відповідних експертиз усі учасники ДТП були в статусі свідків. Відповідно слідчому не було відомо про те, що ОСОБА_7 буде підозрюваним у даному кримінальному провадженні. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 був присутній, давав пояснення, не відмовлявся від проведення такої слідчої дії, підписував протокол, жодних зауважень не мав, а відтак розцінюють таке клопотання як затягування розгляду справи.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

На думку суду, проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні було проведено з дотриманням вимог КПК України, метою проведення слідчого експерименту є не отримання показів особи, а перевірка і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а відтак сам факт перебування особи на момент проведення такої слідчої дії в якості свідка у випадку подальшого визнання такої особи підозрюваною не тягне за собою недопустимість такого доказу. Крім того, ОСОБА_7 підписав спірний протокол слідчого експерименту, не мав зауважень до нього, про що сам розписався, не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що за станом здоровя 03.12.2015р. він не міг брати участі у слідчій дії чи не розумів значення своїх дій.

Окрім того, покази обвинуваченого, дані ним в судовому засіданні, суперечать численним показанням свідка та потерпілих, іншим доказам, дослідженим у судовому засіданні, які є послідовними, логічними, не виключають одне одного і не суперечать один одному, а відтак суд повинен критично оцінювати покази обвинуваченого, оскільки ОСОБА_7 безпосередньо заінтересований в результатах розгляду даного провадження, пояснення дає не під присягою на відміну від свідка та потерпілих. Зокрема, експертом було визнано технічно спроможними показання свідків, на відміну від показань ОСОБА_7 , що підтверджується двома висновками інженерно-технічних експертиз. При цьому показання ОСОБА_7 визнані неспроможними експертом не лише в частині розміщення його т/з відносно осьової лінії дорожньої розмітки в момент виконання маневру повернення на свою смугу руху, а й в інших частинах.

З огляду на наведене суд не може покласти в основу необхідності та доцільності проведення такої слідчої дії як слідчий експеримент виключно показання обвинуваченого, ігноруючи усі інші наявні докази у справі, які суперечать поясненням обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. При цьому, на думку суду, призначення слідчого експерименту та відкладення судового розгляду за відсутності достатніх підстав, передбачених ст.333 КПК України, порушує розумні строки тривалості судового провадження, що, в свою чергу, є порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок права сторони на ефективний засіб юридичного захисту своїх прав в національному органі.

З огляду на наведені обставини відсутні підстави для задоволення клопотання захисника.

Керуючись ст.333 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_8 про проведення слідчого експерименту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1