11-сс/775/289/2017(м)

Категорія: ст. 194 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольське Старобешевського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.11.2014 року ОСОБА_9 вступив до складу непередбачених законом збройних формувань терористичної організації «ДНР» так названої військової частини № НОМЕР_1 Міністерства оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де був призначений на посаду водія та присвоєно звання рядовий, для приховування своєї злочинної діяльності ОСОБА_9 став використовувати позивний «Валєт».
22.12.2014 року учасник терористичної організації «ДНР», ОСОБА_10 видала ОСОБА_9 військовий квиток серії НОМЕР_2 , яким підтверджувалась участь ОСОБА_9 у зазначених непередбачених законом збройних формуваннях терористичної організації «ДНР».
29.12.2014 року була видана ОСОБА_9 вогнепальна зброя конструкції «Калашнікова» АК-74 № НОМЕР_3 та боєприпаси до неї 120 патронів калібру 5,45 мм.
Так, діючи у складі непередбачених законом збройних формувань терористичної організації «ДНР» так названої військової частини № НОМЕР_1 Міністерства оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_9 , використовуючи для приховування своєї злочинної діяльності позивний « ОСОБА_11 », став підпорядковуватись ОСОБА_12 , що використовував позивний « ОСОБА_13 », та ОСОБА_14 , що використовував позивний « ОСОБА_15 », та виконувати вказівки керівників терористичної організації «ДНР», спрямовані на досягнення загальної злочинної мети усієї терористичної організації зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, перевозив паливо-мастильні матеріали з населеного пункту Комсомольське до місць дислокації військової техніки непередбачених законом збройних формувань терористичної організації «ДНР».
22.02.2015 ОСОБА_9 , не бажаючи приймати участь у бойових діях, прийняв рішення залишити непередбачених законом збройних формувань терористичної організації «ДНР» так названої військової частини № НОМЕР_1 Міністерства оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та покинув їх, припинивши тим самим свою злочинну діяльність.
19.08.2017 року ОСОБА_9 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 20.08.2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.
За вказаним кримінальним провадженням 21.08.2017 року на розгляд слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшло клопотання слідчого погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , яке ухвалою слідчого судді від 21.08.2017 року задоволено, з визначенням строку тримання під вартою строком до 30 вересня 2017 року.
Не погодившись з вказаним рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, зобов`язавши його підзахисного прибувати до СУ СБ України за першою вимогою.
Апелянт вважає, що суд необґрунтовано вирішив питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та наявність обґрунтованої підозри, оскільки ОСОБА_9 добровільно здався правоохоронним органам України, прийшовши до цього висновку після того, як його хотіли залучити до бойових дій у лавах незаконних збройних сил т.з. «ДНР», видав військовий квіток т.з. «ДНР» на його ім`я, співпрацював зі слідством, повідомивши все, про що був обізнаний, у бойових діях участі не приймав, тяжких злочинів не скоював.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора та слідчого, які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали судової справи та дослідивши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Органом досудового слідства ОСОБА_9 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, яке відноситься згідно зі ст.12 КК України до особливо тяжкого злочину.
Згідно вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.
Слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України так і існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, а також дані про особу підозрюваного.
У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існує інформація, що він міг вчинити правопорушення, про що свідчать матеріали кримінального провадження та доведено прокурором, що не оскаржує і захисник в своїй апеляційній скарзі.
Стосовно апеляційних доводів про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то колегія суддів не може з ними погодитись.
Так, слідчий суддя послався на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , вказав на існування ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_9 , який зареєстрований не у м. Маріуполі, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків, його родичі наразі перебувають на непідконтрольній Україні території, тож усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема на непідконтрольній Україні території, може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або може продовжити злочинну діяльність, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а також згідно ч.5 ст.176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.
Таким чином, слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, так і існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про добровільну явку ОСОБА_9 та добровільне повідомлення ним правоохоронних органів про відповідну терористичну діяльність, сприяння розкриттю злочинів, вчинених у зв`язку із діяльністю вказаної організації, тобто фактично захисник посилається на вимоги ч.2 ст. 258-3 КК України, то колегія суддів вважає, що для звільняння від кримінальної відповідальності за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, необхідно перевірити чи немає складу іншого злочину в діях ОСОБА_9 , тобто провести досудове розслідування за вказаним кримінальним провадженням.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 є законним та обґрунтованим, а висновок про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з урахуванням вимог ч.5 ст. 176 КПК України, правильним.
З викладених вище підстав, колегія суддів вважає апеляційні вимоги захисника необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 серпня 2017 року про застосування щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 30 вересня 2017 року, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4