Справа № 643/2963/14-к
Номер провадження 1-в/643/547/16
УХВАЛА

06.12.2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові за заявою Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення порядку виконання вироку суду,
Московський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській обл. звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити порядок виконання вироку Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/2963/14-к від 19.05.2014 р. Московським районним судом м. Харкова, про конфіскацію на користь держави всього майна, що є власністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В заяві представник ВДВС зазначив, що 17.07.2014 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З метою виявлення майна боржника 17.07.2014 року направлено запити до управління держкомземства, інспекції сільського господарства, відділу ДАІ у Московському районі м. Харкова, адресного бюро, КП «ХМБТІ».
17.07.2014 року винесено постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
17.07.2014 року ХФ ДП «Інформаційний центр» проведено державну реєстрацію обтяження.
06.10.2014 року винесено постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
06.10.2014 Реєстраційною службою ХМУЮ в Х/обл. проведено реєстрацію обтяження.
Відповідно до повідомлення від ДПС України від 12.05.2016 та 12.05.2016 про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами або фізичними особами-підприємцями інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила. Згідно електронної відповіді ДАІ-2000 за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані.
Згідно відповіді від 12.05.2016 Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності зареєстрована за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , - на підставі свідоцтва про право власності, виданого УКМтаПЦ(в)ПДЖФ від 20.12.2006 р. № 506-272656.
Згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 року, визначено частку боржника у спільній власності, яка склала 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .
В ході примусового виконання встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані неповнолітні діти, про що свідчить відповідь КП «ЖИЛКОМСЕРВІС».
В зв`язку із цим державний виконавець звернувся до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради із зверненням щодо надання дозволу на реалізацію квартири Боржника.
Але, листом вих. № 05-42/2887-16 від 11.10.2016 р. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради такого дозволу державному виконавцеві не надало.
19.09.2016 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника та встановлено, що майна, належного боржнику та на яке можливо звернути стягнення, не виявлено.
Згідно п.3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 р., «у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування або відповідне рішення суду».
Згідно ст. 3 Конвенція про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 16 Конвенція про права дитини, жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність.
Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно ст. 12 Закону України «Про основу соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє та захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.
Згідно з ч.1 ст.368 Цивільного Процесуального Кодексу України, питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.
З урахуванням вищевикладеного, а також беручи до уваги той факт, що відомості про визначення фактичного порядку користування спірною квартирою, в матеріалах справи відсутні, суд не може задовольнити заяву Московського ВДВС не порушуючи при цьому прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітніх осіб.
Керуючись: ч.1 ст. 368 ЦПК, ст. ст. 3, ст. 16 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей»,
В задоволенні заяви Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Московський районний суд м. Харкова протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова ОСОБА_1 .