ун. № 759/6545/17 пр. № 1-кп/759/455/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаївка Слобідка Добровеличківського району Кіровоградської області, українка, гр-ка України, освіта неповна середня, студентка 1 курсу ДНЗ «Київський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судима, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 , її захисник ОСОБА_6 , інші учасники: законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_7 , представник потерпілого ТОВ «Група Рітейлу України» ОСОБА_8 , представник служби у справах дітей Святошинської РДА в м. Києві ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
27 березня 2017 року близько 17 год 05 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Караван», розташованого в м. Києві по вул. Сім`ї Сосніних, 17, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з торгових полиць засоби гігієни, косметики, цукерки та драже, а всього майна на загальну суму 340 грн. 87 коп., яке належить ТОВ «Група Рітейлу України» і намагалась винести з торгівельного залу, не розрахувавшись за нього. Проте, вчинивши всі дії, які вона, ОСОБА_5 вважала за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчила з причин, що не залежали від її волі, оскільки на виході з торгівельного залу була затримана, а привласнене нею чуже майно повернуто власнику.
Допитана обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнала у повному обсязі, щиро покаялась і дала показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення неї злочину, пояснивши, що дійсно, 27 березня 2017 року близько 17 год 05 хв вона намагалась вчинити таємне викрадення з приміщення гіпермаркету «Караван», розташованого в м. Києві по вул. Сім`ї Сосніних, 17, засоби гігієни, косметики, цукерки та драже, загальну вартість яких у 340 грн. 87 коп. не оспорювала, вважаючи, що за її діями ніхто не спостерігав. Проте, вчинивши всі дії, які вона вважала за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчила з причин, що не залежали від її волі, оскільки на виході з торгівельного залу була затримана, а привласнене нею чуже майно повернуто власнику.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 27 березня 2017 року вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, а тому ці її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про можливість призначення неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. ст. 65, 68 та 103 КК України, ст. ст. 485 та 487 КПК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ступень здійснення злочинного наміру та причини, за яких крадіжку не було доведено до кінця, дані про особу винної, яка: характеризується в цілому позитивно, має нормальний стан загального розвитку, навчається задовільно, після вчинення злочину не допускала інших правопорушень, належно себе поводить у побуті, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в її осудності, має належні умови життя та виховання у сім`ї, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалась. Обставинами, що пом`якшує її покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, її вік. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також і те, що обвинувачена не має самостійного доходу, власних коштів та майна, не працює, стан її здоров`я, вважаючи, що на момент постановлення вироку внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки ОСОБА_5 не потребує реального застосування покарання, суд знаходить правові підстави для її звільнення відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України від покарання за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру, які сприятимуть її виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Вирішуючи питання про обсяг застосування до неповнолітньої ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру, суд крім наведеного вище враховує і те, що ОСОБА_5 має належні умови життя та виховання у сім`ї, яка має достатній рівень матеріального забезпечення і здатна забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітню та постійний контроль за її поведінкою.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, ч. 3 ст. 497 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_10 від покарання і застосувати до неї примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення вимог до її поведінки строком на три місяці, а саме заборонити їй: перебувати у вечірній та нічний час (після 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин) без нагляду матері або поза домівкою ( АДРЕСА_2 ,); спілкуватися з особами, раніше судимими незалежно від їх віку, а також з неповнолітніми особами, які знаходяться на обліку в ВКМСД Святошинського ГУ НП в місті Києві; виїзд в іншу місцевість, без супроводу матері.

Речові докази після набрання вироком законної сили передати належному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_11