12.09.14
Провадження № 1-кс/200/5510/14
12 вересня 2014 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю захисника ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та про зобов`язання вчинити дії, -
03 вересня 2014 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 у якій він прохає постановити ухвал, якою зобов`язати прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська вжити заходів щодо негайного повернення йому вилученого у нього 16 квітня 2014 року, у ході проведення обшуку у б. АДРЕСА_1 , майна, з підстав визнання вилучення та утримання майна незаконним.
У судовому засіданні захисник скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надала аналогічні її тексту.
Згідно з вимогами п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України, в ухвалі про обшук житла чи іншого володіння особи повинні міститись відомості про речі, документи та осіб, для виготовлення яких провадиться обшук. Відповідно до вимог ч.ч. 5, 7 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен провадитися у обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку; при обшуку слідчий та прокурор мають право оглядати та вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження; вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожний, хто законно затримав особу у порядку, передбаченому ст.ст. 207-208 КПК України. Нормою ч. 2 ст. 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно негайно повинно бути повернуто особі, у якої його було вилучено. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (процесуальні дії), які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, володільцем тимчасово вилученого майна, його захисником. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, заслухавши пояснення захисника, з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Також, враховуючи те, що строк дії ухали слідчого судді про накладення арешту на вилучене при обшуку майно закінчився ще 28 червня 2014 року, власник майна має право на звернення до слідчого про повернення майна, на яке було накладено арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 26, 303, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та про зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1