АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 13 липня 2017 року апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участі: прокурора підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено з задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив, що слідчим та прокурором не надано доказів на підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватися від досудового слідства. Крім того, в матеріалах провадження відсутні зворотні повідомлення про вручення повістки про виклик підозрюваного до слідчого чи прокурора. Також прокурором не надано суду доказів на підтвердження того, що знаходячись на волі підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Автор апеляційної скарги вважає, що оскаржувана ухвала не може залишатися в силі та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
Так, на думку прокурора, слідчим суддею не враховані дані, про особу підозрюваного, в тому числі про його сімейний стан, репутацію, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Крім того, слідчим суддею не враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з відповідним розподілом ролей між підозрюваними, що в свою чергу значно підвищує суспільну небезпечність скоєних кримінальних правопорушень.
На думку сторони обвинувачення на даний час існують ризики, а саме відповідно до п. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній систематично не з`являвся до слідчого, внаслідок чого був оголошений в розшук по даному кримінальному провадженню.
Крім того, відповідно до п. 3 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків, потерпілого та інших підозрюваних шляхом схиляння їх для дачі неправдивих показів, оскільки місцезнаходження підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на цей час органом досудового розслідування не встановлено. Враховуючи вказані обставини, підозрюваний ОСОБА_6 може повідомляти решту підозрюваних про хід досудового розслідування та сприяти ухиленню їх від кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженню.
Також, відповідно до п. 5 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не має стабільного джерела прибутку, свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом та у випадку не викриття злочинної діяльності співучасників по вказаному кримінальному провадженню останній міг продовжити злочинну діяльність та вчинення аналогічних кримінальних правопорушень на території міста Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи підозрюваного проти задоволення апеляційної скарги та необхідності залишення без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 22 лютого 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002330, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 185 КК України.
15 березня 2017 року відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
24 березня 2017 року, ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.
12 травня 2017 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою слідчого судді дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року у задоволенні вищевказаного клопотання органу досудового розслідування було відмовлено.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Відмовляючи у задоволенні клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія судді, що прокурором у кримінальному провадженні не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та в матеріалах провадження відсутні зворотні повідомлення про вручення повісток про виклик підозрюваного до слідчого чи прокурора.
Разом з тим, колегія суддів враховує і те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчилося 11 липня 2017 року, про що повідомив у судовому засіданні прокурор.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі справи не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, відмовив у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22 травня 2017 року, якою відмовлено з задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2928/2017 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1