Справа № 510/2065/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000703 від 16.11.2016 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, -

Встановив:
Згідно виконавчого листа № 2-818, виданого на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 03.11.2005р. обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.09.2005 року до досягнення повноліття сином ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Однак, обвинувачений ОСОБА_5 всупереч вищеозначеному рішенню Ренійського районного суду про стягнення аліментів, систематично, протягом тривалого часу, а саме з 01.08.2010р., злісно ухиляється від сплати аліментів, у добровільному порядку кошти на утримання сина регулярно не виплачує, заходів для погашення заборгованості, що утворилася не приймає (не працює, на обліку в Центрі зайнятості не перебуває), внаслідок чого станом на 01.11.2016р. заборгованість по сплаті аліментів склала 15770,05 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від 15.11.2016р., виданого начальником ВДВС Ренійського районного управління юстиції, внаслідок чого потерпілому неповнолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяно матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України визнав у повному обсязі, в судовому засіданні визнав всі фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, які йому пред`явлено у обвинуваченні, погодився з кваліфікацією його дій за ст. 164 ч. 1КК України та сумою заборгованості по аліментам. Щиро кається в скоєному правопорушенні, має намір працювати і погасити заборгованість. Від дачі пояснень по суті ОСОБА_5 відмовився.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При судовому розгляді судом з`ясовано, що учасники розгляду правильно розуміють зміст встановлених фактичних обставин скоєного правопорушення, їх позиція істинна та добровільна, а також їм роз`яснено, що у випадку не дослідження зібраних доказів судом, вони будуть позбавлені права оспорювати означенні фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню в ході судового слідства, визнав можливим, обмежитися допитом законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчинені означеного кримінального правопорушення є доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильнокваліфіковані за ст. 164 ч. 1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання за скоєне, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України: характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, мотиви скоєного, особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , який за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває. Враховує суд і думку законного представника потерпілого відносно міри покарання за скоєне, а також обставини, які пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає: повне визнання вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням всього вищезазначеного, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливі без відбування ним реальної міри покарання, до обвинуваченого можливо застосувати дію ст. 75 КК України, визначити йому випробувальний строк та встановити обов`язки, перелічені у ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
Застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 1 (один) рік. та поклавши на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання

До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1