1Справа № 335/6757/17 1-кс/335/4531/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_6 належить автомобіль марки ЗАЗ 1102, державний номер НОМЕР_1 . Однак, на даний час ОСОБА_6 позбавлений можливості вільно розпоряджатись належним йому майном у зв`язку із його обтяженням на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2016 р. про арешт майна, який накладався в межах кримінального провадження № 0002745від 24 червня 2016 р. Зазначає, що арешт на майно накладався з метою забезпечення зберігання речових доказів. Однак, арештований транспортний засіб не підпадає під визначення речових доказів, оскільки не є матеріальним об`єктом, який міг зберегти сліди злочину, а заявник не є учасником кримінального провадження. Заявник самостійно звертався до слідчого з клопотання про повернення майна, однак слідчим СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 у задоволенні клопотання було відмовлено. Посилаючись на приписи ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) просив скасувати арешт на грошові кошти на вищезазначених банківських рахунках.

У судовому засіданні представник заявника клопотання про скасування арешту підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти скасування арешту майна та повернення автомобіля володільцеві.

Заслухавши пояснення представника заявника та прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали клопотання про накладення арешту на майно № 335/7310/16-к, слідчий суддя встановив наступне.

Заявникові належить автомобіль марки ЗАЗ 1102, державний номер НОМЕР_1 .

Слідчим відділом Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0002745 від 24 червня 2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2017 р. накладено арешт на автомобіль марки ЗАЗ 1102, в кузові білого кольору, 1994 року випуску, номер шасі (Кузова, рами) № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 .

Зазначена ухвала була постановлена у відсутність власника майна.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п.58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

Своєю чергою, за положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Серед засад діючого кримінального процесуального законодавства закріплені, зокрема, верховенство права, доступ до правосуддя відповідно до ст. 7 КПК України.

За змістом положень ст. 3 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Поряд із цим, статтями 7, 16 КПК України установлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За нормою пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з пунктом 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Як встановлено слідчим суддею, накладення арешту на автомобіль марки ЗАЗ 1102, державний номер НОМЕР_1 , перешкоджає заявникові в реалізації його права на вільне розпорядження вказаним майном, органом досудового розслідування створено перешкоди для подальшого використання транспортного засобу.

При цьому, підстав для збереження арешту майна в межах проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не встановлено.

Так, що арешт на майно накладався з метою забезпечення зберігання речових доказів. Однак, арештований транспортний засіб не підпадає під визначення речових доказів, оскільки не є матеріальним об`єктом, який міг зберегти сліди злочину, а заявник не є учасником кримінального провадження. В межах зазначеного кримінального провадженні нікому не повідомлено про підозру.

Згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що прокурор у судовому засіданні не заперечує проти скасування арешту майна, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2016 р. на автомобіль марки ЗАЗ 1102, державний номер НОМЕР_1 , з огляду на що задовольняє клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 . Оскільки слідчий суддя дійшов висновку про скасування арешту майна, наявні підстави для його повернення заявникові.

Керуючись ст. ст. 170 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2016 року № 335/7310/16-к, 1-кс/335/4387/2016 на автомобіль марки ЗАЗ 1102, в кузові білого кольору, 1994 року випуску, номер шасі (Кузова, рами) № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 .

Зобов`язати слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 негайно повернути ОСОБА_6 автомобіль марки ЗАЗ 1102, в кузові білого кольору, 1994 року випуску, номер шасі (Кузова, рами) № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1