УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
представника Житомирської ВК (№4) ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання.
В судове засідання засуджений ОСОБА_3 не з`явився, просить справу розглядати у його відсутність. Суд за погодженням з учасниками судового провадження, розглядав справу у відсутності засудженого.
Представник Житомирської виправної колонії (№4) пояснив, що засуджений ОСОБА_3 позитивно характеризується, працює, має заохочення, але у зв`язку з тяжкістю скоєного ним злочину та значною невідбутою частиною покарання адміністрація установи вважає,що застосування до нього ст.81КК України є передчасним.
Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 .
Заслухавши представника ЖВК(№4), думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 05.07.2006р. Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.115КК України на 15 років позбавлення волі. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 29.02.2016р. зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.02.2006р. по 12.09.2006р. згідно ч.5 ст.72КК України з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку: 28.02.2006року; кінець строку: 13.08.2020 року. 3/4 строку відбув 13.11.2016р.
Як вбачається із характеристики затвердженої начальником Житомирської виправної колонії (№4) засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі з 08.03.2006року. Під час тримання в Житомирській установі виконання покарань (№8) характеризувався посередньо. Порушень режиму тримання не допускав. Заохочень та стягнень не мав.
З 21.09.2006р. відбуває покарання в Житомирській виправній колонії (№4). За час відбування покарання допустив чотири порушення режиму тримання, за що один раз був покараний правами начальника відділення та три рази правами начальника колонії, з яких 13.09.2011р. був поміщений в ДІЗО строком на 15 діб. Після проведених профілактичних бесід виховного характеру свою поведінку змінив на краще. Характеризувався позитивно. По прибуттю до колонії був працевлаштований в господарській обслузі, останнім часом бригадиром їдальні. До праці ставився сумлінно. Двадцять разів заохочувався адміністрацією колонії.
На спільному засіданні Житомирської виправної колонії (№4) та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі 27.11.2015р. було прийнято рішення про застосування до засудженого ОСОБА_3 ст.ст.100,101КВК України та 03.12.2015р. відповідно до постанови начальника колонії він був переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації. За час відбування покарання в дільниці соціальної реабілітації порушень режиму тримання не допускає, стягнень немає. Працевлаштований робітником. До праці ставиться сумлінно, один раз заохочувався начальником колонії. Приймав участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія». Згідно висновку засуджений ОСОБА_3 довів своє виправлення, але у зв`язку з тяжкістю скоєного злочину та значною невідбутою частиною покарання адміністрація установи вважає, що застосування до останнього ст.81КК України буде передчасним.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
За таких обставин, враховуючи, що хоча засуджений за даний час під час відбування покарання в ЖВК (№4) стягнень не має, з урахуванням особи ОСОБА_3 , який відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, наявних в матеріалах особової справи характеристик засудженого, отримання останнім заохочень (в тому числі одного в 2016р.) за сумлінну поведінку та ставлення до праці, свідчить, що він стає на шлях виправлення. Проте з врахуванням позиції адміністрації колонії, суд вважає, що це не може свідчити про те, що засуджений беззаперечно довів своє виправлення.
Враховуючи викладене суд вважає, що відносно засудженого ОСОБА_3 не можуть бути застосовані вимоги ст.81КК України, так як засуджений хоча і відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, однак не довів свого виправлення, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання засудженого.
Керуючись ст.81КК України, ст.ст.537,539КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від покарання залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1