АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/305/17 Справа № 184/10/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року про накладення арешту на майно та зобов`язати посадових осіб Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ланцюг, виготовлений із золота 585 проби, загальною вагою 18,31 грамів, який було вилучено у відокремленому підрозділі - ломбардному відділенні ПТ «Ломбард «Гроші тут», розташованого за адресою: м. Нікополь, проспект Трубніков, 2-А.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги ОСОБА_6 зазначає, що арешт на вказане майно було накладено необґрунтовано. Звертає увагу на те, що цінності, які були вилученні, а саме: ланцюг, виготовлений із золота 585 проби, загальною вагою 18,31 грамів, було передано в заставу її сином ОСОБА_9 в якості забезпечення виконання зобов`язань за діючим кредитним договором, укладеним з ПТ «Ломбард «Гроші Тут» та який знаходився у ломбардному відділенні на відповідальному зберіганні, тобто цінності, які були вилучені працівниками поліції, є її особистою приватною власністю, що підтверджується відповідними бірками із заводу та з магазину і були передані в ломбард в якості предмету закладу на строк дії кредитного договору. Зазначає, що ПТ «Ломбард «Гроші Тут», вона ( ОСОБА_6 ) та її син ( ОСОБА_9 ) не є підозрюваними в кримінальному провадженні № 0001199.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 11 січня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року про тимчасовий доступ до речей та документів з ломбарду ПТ «Гроші ТУТ», розташованого по просп. Трубників, 2-А у м. Нікополі Дніпропетровської області, а саме золотий ланцюжок.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального провадження, визнання вилучених речей речовими доказами та відшкодування в подальшому завданих збитків, у зв`язку з чим є правові підстави для накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідь судді, скаржника ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Колегією суддів встановлено, що Покровським ВП Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001199 від 29 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів, під час досудового розслідування було встановлено, що з квартири АДРЕСА_1 було викрадено золоті вироби, належні ОСОБА_10
02 січня 2017 року до Покровського ВП звернулася потерпіла ОСОБА_10 разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 , які пояснили, що на інтернет сайті ОЛХ знайшли оголошення з продажу золотого ланцюжка, який за зовнішніми ознаками схожий на ланцюжок, який було викрадено 28 грудня 2016 року з квартири АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_10 . Крім того, було встановлено, що вказане оголошення розмістив ОСОБА_9 , який вказаний золотий ланцюжок заклав до ломбарду ПТ «Гроші Тут», розташованого за адресою: проспект Трубників, 2-А у м. Нікополі Дніпропетровської області. Під час допиту ОСОБА_9 показав, що вказаний золотий ланцюжок належить його матері.
11 січня 2017 року в період часу з 14.20 години до 14.45 години на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року про тимчасовий доступ до речей та документів з ломбарду ПТ «Гроші Тут», розташованого по просп. Трубників, 2-А у м. Нікополі Дніпропетровської області, було вилучено золотий ланцюжок, який до вказаного ломбарду 29 грудня 2016 року заклав ОСОБА_9 .
Колегія суддів враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що золотий ланцюжок, вилучений 11 січня 2017 року з ломбарду ПТ «Гроші Тут», розташованого по просп. Трубників, 2-А в м. Нікополі Дніпропетровської області, може бути визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженні, приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на золотий ланцюжок.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Що стосується посилань скаржника ОСОБА_6 на те, що арешт на майна накладено необґрунтовано, оскільки вона ( ОСОБА_6 ) та її син ( ОСОБА_9 ) не є підозрюваними в кримінальному провадженні, колегія суддів оцінює критично у зв`язку з тим, що при вирішенні питання про арешт тимчасово вилученого майна слідчим суддею враховані правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб та розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року, якою накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 11 січня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року про тимчасовий доступ до речей та документів з ломбарду ПТ «Гроші ТУТ», розташованого по просп. Трубників, 2А у м. Нікополі Дніпропетровської області, а саме золотий ланцюжок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

_____________ ____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4