АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0002038 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом 1 інстанції, прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2016 року, ухвалений стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пенькозавод Покровського району Орловської області РФ, громадянина України, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.06.2013 р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік з іспитовим строком 1 рік;

-11.11.2013 р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня2016 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Вирішено долю речових доказів.

Судом 1 інстанції ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 01 травня 2016 року приблизно об 11 годині 45 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , зустрів раніше не знайомого ОСОБА_10 , з яким у нього сталася сварка. В цей же час, на грунті раптово виниклих неприязних відносин між ними виникла бійка, в ході якої у ОСОБА_8 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 утримуючи в правій руці кухонний ніж, який знаходився при ньому, маючи намір на спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, наніс ОСОБА_10 один удар ножем в область грудної клітини зліва, тим самим спричинив ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колотого поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною на межі навкологрудинної та середньо-ключичної лінії в проекції 5-го міжребер`я (на відстані 125 см. вгору від підошовної поверхні стоп та на 6 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підкірно-жирової клітковини, далі проникає в плевральну порожнину ліворуч, з подальшим ушкодженням: перикарду та лівого передсердя, з явищами гепоперикарду та тампонади серця кров`ю (300 мл. крові в порожнині серцевої сорочки), яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинуваченим, захисником обвинуваченого та прокурором подані апеляційні скарги, в яких обвинувачений просить пом`якшити покарання, призначене вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська; захисник обвинуваченого просить вирок відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 роки. Згідно п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки. В іншій частині вирок залишити без змін. Прокурор просить скасувати вирок відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3-х років іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений посилається на те, що злочин вчинив через збіг обставин, в яких опинився, намагаючись захистити себе. Вказує, що під час судового розгляду знайшов з потерпілим спільну мову, сприяв досудовому розслідуванню. Зазначає, що на утриманні має сина.

В обґрунтування своїх вимог захисник обвинуваченого вважає, що вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого через суворість. Посилається на те, що суд, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 залишив поза увагою ту обставину, що обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному злочині, активно сприяв у розкритті злочину, завірив суд, що більше вчиняти злочини не буде, стане на шлях виправлення. Крім того, ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що не оскаржуючи доведеність вини і кваліфікацію дій обвинуваченого вирок суду є незаконним, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого з огляду на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 потерпілий окрім тілесних ушкоджень не зазнав психічного розладу здоров`я, претензій щодо моральної шкоди не має, цивільний позов не заявлено, раніше також був судимий за злочини проти власності, про що зазначив у судовому засіданні та примирився з обвинуваченим. При визначенні покарання суд не в повному обсязі врахував характеристику особи засудженого, який вину в скоєному злочині визнав повністю, що свідчить про те, що ОСОБА_8 у скоєному щиро розкаявся, а також активно сприяв розкриттю злочину. Крім того, обвинувачений продовжував допомагати потерпілому виходячи зі свого майнового стану, про що повідомив потерпілий, який наполягав на покаранні, не пов`язаному з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо підтримали вимоги, викладені в їх апеляційних скаргах, та просили пом`якшити покарання, призначене оскаржуваним вироком, позицію прокурора, який не підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом 1 інстанції, прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_9 , та просив залишити вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2016 року без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає подані апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом першої інстанції допущено не встановлено.

Що стосується доводів сторони обвинувачення та захисту про необхідність зміни вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого через суворість колегія судді зауважує, що при призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким та направлений проти життя та здоров`я потерпілого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприянні розслідуванню, обставину, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває та вірно дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення.

Таким чином, доводи обвинуваченого, його захисника та прокурора, які викладені в їх апеляційних скаргах, є необґрунтованими, та за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни покарання, призначеного обвинуваченому за ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_8 за вироком суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом 1 інстанції, прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 01 вересня 2016 року по 17 листопада 2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: