справа №176/1940/16-к
провадження №1-кп/176/118/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою загальною освітою, розлученого, такого, що має дитину ОСОБА_4 , не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2016 року за №0000558,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2016 року приблизно о 23 годині, за місцем мешкання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , між ОСОБА_3 та його співмешканкою ОСОБА_9 , на грунті неприязних стосунків, у присутності малолітньої доньки співмешканки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла словесна сварка.

В подальшому, приблизно о 00 год. 05 хв. 16 травня 2016 року, ОСОБА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків до малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , яка висловила намір викликати карету швидкої допомоги для матері, маючи умисел на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_6 , у коридорі вище вказаної квартири, стоячи обличчям до потерпілої, умисно кулаком правої руки наніс їй один удар в область правого ока, спричинивши малолітній потерпілій ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірі нижньої повіки правого ока з лінійним зсадненням надшкір`я на тлі синця. Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи №46 від 17.05.2016 року, тілесне ушкодження, виявлене у потерпілої ОСОБА_6 , має незначні, скороминучі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою, згідно п.п. 2.3.2 «б» та 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, відносяться до категорії легких.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину не визнав. Суду дав показання про те, що потерпіла ОСОБА_10 і свідок ОСОБА_11 дають суду неправдиві свідчення. Спочатку вони давали одні покази, а потім давали інші покази. Свідок ОСОБА_11 давала покази в поліції 16 та 17 травня, але в реєстрі ці покази з`явились лише 22 травня. Телефон у ОСОБА_12 він ніколи не забирав і ніколи не забороняв розмовляти по телефону. В день всіх подій він викликав ОСОБА_12 швидку допомогу, оскільки вона скаржилась на головний біль. О котрій саме це було годині він не пам`ятає. Після виклику швидкої він приблизно через 40 хвилин покинув квартиру. Спочатку він викликав швидку допомогу, потім телефонував ще одній людині, а потім викликав таксі. Це було приблизно о 00 год. 20 хв. О котрій годині викликав швидку він не пам`ятає. Потерпіла під час здійснення ним дзвінків знаходилась у квартирі, однак де саме він не пам`ятає. Він ніколи не погрожував ОСОБА_13 фізичною розправою. Ніколи не вимагав від соціальних органів, щоб ОСОБА_13 забрали до інтернату. Вони добровільно з матір`ю ОСОБА_13 особисто їздили до інтернату і домовлялись, щоб ОСОБА_13 хоча б на півроку віддати до інтернату. Їхня сім`я була за заявою ОСОБА_12 поставлена на облік до соціальних органів для здійснення контролю за дівчинкою. Однак жодного разу, жоден соціальний працівник не з`явився до них додому та не перевіряв їх. З приводу того, що їх сім`я була поставлена на облік через порушення прав дитини у сім`ї, пояснити нічого не може, оскільки неодноразово сам звертався до працівників школи, де навчалася ОСОБА_13 і балакав із завучем та директором школи. Чи наносив удар дитині він не пам`ятає. Приводу бити дитину у нього не було. Відносини із потерпілою були складні. Дитина із складним характером і до нього вона теж відносилася погано. Тому неодноразово просив працівників школи звертати увагу на те, як дитина навчається, щоб записувала у щоденник всі домашні завдання. Всі конфлікти були із-за ОСОБА_13 . Після всіх подій, під час огляду судово-медичним експертом у нього не було виявлено жодних тілесних ушкоджень, жодних синців на руках або саден. Окрім подряпини в 5 мм. У відділенні поліції знаходився з 02 год. 00 хв. ночі і до 16 травня до 21 години. Можливості вийти або зателефонувати йому не надавали. Якісь підписував документи. Але які саме не пам`ятає. Всі події відбувалися 15 травня 2016 року. Він знаходився на роботі до 19 год. 00 хв. Після цього поїхав до гаража, поставив машину і пішов додому. Спиртні напої вживав приблизно о 20 год. 00 хв. Додому в квартиру АДРЕСА_3 повернувся близько 23 год. 00 хв. Чи був у стані алкогольного сп`яніння сказати не може, але в зв`язку із вживанням алкогольних напоїв почував себе погано. Вдома були ОСОБА_12 та потерпіла ОСОБА_13 . ОСОБА_13 не бачив, оскільки вона була у своїй кімнаті. До кімнати дівчинки він спочатку не заходив. Його зустріла ОСОБА_12 і висловила йому своє неподобство з приводу того, що він зареєструвався на сайті знайомств. Він пішов забрати свої документи і хотів піти з квартири. Під час конфлікту ОСОБА_12 повідомила, що в неї дуже болить голова. Потім він викликав швидку з мобільного телефону ОСОБА_12 . О 23 год. 45 хв. він зателефонував своїй знайомій, щоб зустрітися. Викликав зі свого мобільного телефону таксі і покинув квартиру. ОСОБА_13 на той момент коли він викликав швидку вийшла зі своєї кімнати. Чи розмовляв він з ОСОБА_13 він не пам`ятає. Однак перед цим ОСОБА_12 повідомила, що ОСОБА_13 знову не виконала домашнє завдання. Він нічого не казав ОСОБА_13 і не запитував її. Коли він вийшов із квартири ОСОБА_13 та ОСОБА_12 залишались в квартирі. ОСОБА_12 пішла до ванної кімнати. Чи наносив ОСОБА_13 удари він не пам`ятає. У відділення поліції його було доставлено приблизно о 02 годині ночі і перебував до 21 години 16 травня. В кімнаті в поліції він знаходився сам. В період перебування в поліції до нього заходив працівник поліції і він давав покази. Після цього його завели до слідчого Нероби. Там йому віддали телефон. Він зателефонував на номер ОСОБА_12 . На дзвінок відповіла ОСОБА_13 . Декілька раз його возили до судово-медичного експерта. Під час продування алкотестера «Драгер», алкотестер нічого не показав. Хімічні лабораторні дослідження йому не проводилось. Які документи складалися посадовими особами відділення поліції пояснити не може. Письмово з проханнями не звертався, просив усно надати телефон, щоб здійснити дзвінок рідним, просив щоб надали право на захист. Коли зателефонував до родичів і попросив надати правову допомогу, всі захисники відмовлялись здійснювати його захист. Саме в той день коли був у поліції питання свого захисту не вирішував. Більше всього його хвилювало питання щодо ОСОБА_12 . На той час він був у шоковому стані і в зв`язку з цим відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме: показаннями малолітньої потерпілої, свідків та письмовими доказами, які надані прокурором та досліджені в судовому засіданні.

Так, малолітня потерпіла ОСОБА_6 , яка допитувалась в присутності законного представника ОСОБА_7 та психолога Комунального закладу соціального захисту «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ОСОБА_14 , суду пояснила, що на протязі всього дня мама ОСОБА_15 намагалася додзвонитися до обвинуваченого, але останній не відповідав на дзвінки. Через це мама почала нервувати. Коли ввечері мама зателефонувала ОСОБА_16 , він відповів на дзвінок і в грубій формі запитав, що їй треба від нього. Коли мама запитала де він, ОСОБА_16 відповів, що не має різниці. Після цього мама почала плакати і більше не телефонувала йому. О 21 год. 00 хв. вона пішла спати і проснулася приблизно о 23 год. 00 хв. від того, що мама ОСОБА_12 плакала. Вона проснулася, відкрила очі, однак не вставала, спостерігаючи за тим що відбувається. Мама стояла на колінах та просила ОСОБА_16 , щоб він її не чіпав. ОСОБА_17 трималась за голову і плакала. Вона дуже хвилювалась за маму і спитала, що сталося. Потім мама пішла у ванну кімнату, а ОСОБА_16 підійшов до неї та запитав хто був у них дома, на що вона відповіла, що нікого не було. Після цього ОСОБА_16 пішов до мами у ванну кімнату. Через деякий час вона почула грохот у ванній кімнаті. Вона встала і пішла туди, відчинивши двері побачила, що ОСОБА_16 стоїть, нагло посміхається і сказав, що він нічого не робив, що мама сама. Коли мама вийшла із ванної кімнати, вся спина у неї була мокрою. Потім ОСОБА_16 пішов до кімнати і сказав, щоб ми збирали речі і йшли геть з квартири. Коли мама сказала, що їм не має куди скласти речі, ОСОБА_16 відповів, що йому байдуже і знову повторив, щоб вони збиралися і йшли геть. Тоді мама сказала, що вона йшла одягатися. Коли вона пішла одягатися до своєї кімнати ОСОБА_16 в цей час стояв на порозі біля вхідних дверей кімнати. Мама теж прийшла одягатися. Коли мама сиділа одягалася ОСОБА_16 підійшов до неї і вдарив її правою рукою по голові в область віска. Мама спитала, що він робить і сказала, що їй боляче. ОСОБА_16 знову повторив, щоб вони одягалися. Після цього він пішов до їхньої з мамою кімнати, мама пішла за ним. ОСОБА_16 взяв пістолет і зробив декілька пострілів, але куди саме вона не знає. Після цього він зайшов до її кімнати, до письмового столу, взяв кулі і став заряджати пістолет. Мама сиділа в кріслі і просила ОСОБА_16 , щоб він не робив цього. Потім ОСОБА_16 направив пістолет на маму. Вона почала заступатися за маму і ОСОБА_16 направив пістолет на неї. Тоді мама закрила її собою. ОСОБА_16 зробив постріл з пістолету мамі у груди і від цього у неї на грудях з`явився синець. Потім вони з мамою пішли взуватися в коридор. Вона подала мамі взуття, щоб та взувалася, а її взуття стояло біля ОСОБА_16 . Вона взяла своє взуття, вони з мамою взулися і хотіли виходити з квартири. ОСОБА_16 погрожував мамі і казав, що вона пошкодує про це. Коли мама хотіла відчинити двері ОСОБА_16 вдарив маму кулаком в голову. ОСОБА_17 стала кричати, що в неї дуже сильно болить голова. Тоді ОСОБА_16 покликав її до себе, обійняв її і сказав, щоб вона йшла відпочивати. Однак до ліжка мама дійти не могла і сіла в крісло. Мама постійно казала, що в неї дуже сильно боліла голова. ОСОБА_16 стояв біля мами. Вона запропонувала викликати швидку допомогу, на що ОСОБА_16 заперечував. Потім вона хотіла взяти телефон і заховати його, на що ОСОБА_16 підійшов до неї та вдарив її в обличчя. Від цього удару у неї з`явилася шишка и синець під оком. Мама встала з крісла та сказала ОСОБА_16 , щоб він не чіпав її. ОСОБА_16 схопив маму за руки і посадив у крісло знову. Потім мама встала і тримаючись за голову пішла до ванної кімнати. У мами почалася блювота. У ванній кімнаті було чути як тече вода і вона подумала, що мама умивається. ОСОБА_16 в цей час пішов до їхньої з мамою кімнати і почав збирати якісь документи і хотів піти взяти машину. Через 10 хвилин вона почула що вода у ванній досі біжить і почула якийсь хрип. Коли відчинила двері ванної кімнати, то побачила як мама сиділа на підлозі і хрипіла, як начеб - то спала. Тоді вона виключила воду і почала будити маму, однак остання на її слова не реагувала. Коли вона сказала про це ОСОБА_16 , той подивившись на маму із коридору, сказав що вона спить, що вона в стані алкогольного сп`яніння і що так хриплять люди в стані алкогольного сп`яніння. На що вона почала заперечувати тому що мама вагітна і не вживала спиртні напої. ОСОБА_16 стверджував, що мама в стані алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_16 зібрався і пішов з квартири. Вона почекала поки ОСОБА_16 вийде із під`їзду і пішла будити маму. Коли хотіла підняти маму, мама була без тями і в неї були блювотні позиви. Тоді вона взяла мамин телефон і зателефонувала маминій рідній сестрі і розповіла про те, що сталося. ОСОБА_18 сказала, щоб вона викликала негайно швидку допомогу. Вона викликала швидку допомогу і знову зателефонувала тітці. ОСОБА_18 сказала, щоб вона залишалася постійно на зв`язку. Коли вона подивилася у вікно, то побачила, що біля під`їзду стояла машина таксі білого кольору і стояв ОСОБА_16 . Вона злякалася, що він знову прийде в квартиру. Коли подзвонили в квартиру, вона підійшла до квартири і запитала хто там, їй відповіли, що це швидка допомога. Вона відчинила двері і до квартири зайшли лікарі. Буряка не було. Лікарі оглянули маму і сказали, що забирають її у лікарню. А коли лікар побачив у неї синець під оком, то викликав ще і поліцію. Коли приїхали співробітники поліції, вони дочекались доки маму забере швидка допомога, забрали її і вони всі разом поїхали до лікарні. ОСОБА_19 вже до лікарні, через деякий час привезли ОСОБА_16 . Вже в лікарні розповіли про те що сталося. Потім вона лягла спати, а наступного дня вона поїхала до відділу поліції давати пояснення. ОСОБА_16 до всіх цих подій, погано ставився до неї, не однократно замахувався на неї ногами, забрав телефон, зламав всі картки мобільного зв`язку, залишивши її без зв`язку. Раніше він застосовував фізичне насильство до неї. З того моменту як він ударив її в око і до того як вона викликала швидку допомогу пройшло приблизно 30-40 хвилин. Коли ОСОБА_16 ударив її, в цей період вона стояла біля вхідних дверей у квартиру, а ОСОБА_16 біля вхідних дверей її кімнати, на відстані приблизно 10 метрів. В цей час вона сиділа на стільці обличчям до ОСОБА_16 . Потім вона встала і намагалася закрити обличчя оскільки боялась, що ОСОБА_16 ударить її в обличчя, однак закритись не вдалося. Він її все одно ударив. Лікарі не застосовували ніякого лікування даного синяка. ОСОБА_16 вдарив її два рази. Перший раз коли вона була у своїй кімнаті, він замахнувся на неї ногою, зачепив її, однак мама захистила її і відтягла ОСОБА_16 . А другий раз він ударив її під око в обличчя. Він це робив для того, щоб вона не телефонувала до швидкої допомоги. ОСОБА_16 до швидкої допомоги не телефонував. ОСОБА_16 наносив ударив кулаками і ногами. На неї він замахувався перший раз ногою у голову. Удар був скользячий і в неї не було від цього тілесних ушкоджень. А другий раз кулаком у голову. Швидку допомогу вона викликала з маминого телефону, номер якого НОМЕР_1 .

Свідок ОСОБА_20 суду дав показання про те, що він працює фельдшером в швидкій допомозі, в день його чергування надійшов виклик. Це було в ніч з 15 на 16 травня 2016 року. Причиною виклику була блювота у жінки. Швидку допомогу викликала дитина. Коли швидка приїхала за адресою, біля під`їзду стояло таксі. Коли вони зайшли до під`їзду, їм на зустріч із під`їзду вибіг незнайомий молодий чоловік до таксі, як вже потім з`ясувалось, що це був обвинувачений. Коли вони піднялись на другий поверх та подзвонили у квартиру, із за дверей дитячий голос запитав «хто там?». Вони повідомили, що це швидка допомога. Дівчинка запитала чи вони самі і це дуже здивувало їх. Коли вона відчинила двері і вони зайшли до квартири, то побачили у ванній кімнаті лежала жінка. На ній були блювотні маси. Жінка була вагітна, у неї було хрипле дихання та вона була без свідомості. Жінку витягли з ванної кімнати у коридор. Оглянувши її зрозуміли, що треба було викликати лікарську бригаду. Було викликано лікарську бригаду та міліцію. Коли запитали у дівчинки, що сталося то побачив, що у дівчинки був теж синяк під оком. Зі слів дівчинки стало відомо, що вітчим вдарив маму декілька раз і мама вдарилась об двері, а також те, що вітчим вдарив і її у обличчя. Приблизно через 5-7 хвилин приїхала лікарська бригада та поліція. Жінку допомогли винести до машини швидкої допомоги і з жінкою вже працювали лікарі, а їм дали наступний виклик і вони поїхали. Через деякий час повернувшись до приймального відділення лікарні, він побачив вже там обвинуваченого, який був з працівниками міліції.

Свідок ОСОБА_21 суду показала: що саме сталося в м. Жовті Води їй не відомо, але це сталося у травні, їй зателефонувала онука ОСОБА_13 та повідомила, що мама у тяжкому стані. Вона сказала щоб онучка одразу ж викликала швидку допомогу, а сама першим автобусом приїхала із міста Дніпропетровськ до міста Жовті Води. Донька була у комі, у онуки пів обличчя, а саме лобна частина, око, щока та весь бік з правої сторони було синього кольору. Онучка була із соціальним працівником і вже потім, коли її повели до слідчого, там від слідчого їй стало відомо, що донька знаходиться в комі. Що вона народила хлопчика, який був у дуже тяжкому стані і його відправили до лікарні міста Дніпропетровськ. З онукою вони були у слідчого та медичного експерта. У дівчинки було зафіксовано тілесні ушкодження. Як їй стало відомо, обвинувачений забороняв давати онучці телефони і планшет, всі телефони розбивав. Як саме все сталося їй невідомо, оскільки до м. Жовті Води вона ніколи не приїжджала. Зі слів ОСОБА_22 їй стало відомо, що обвинувачений прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння, у них з мамою виникла сварка, після чого ОСОБА_16 ударив кулаком маму у груди і їй стало погано. ОСОБА_13 сказала, що буде викликати швидку допомогу, однак обвинувачений заборонив їй це робити і наніс ОСОБА_13 удар в обличчя. На даний час дитина проходить курс лікування з психологами в центрі соціальної реабілітації. Дане лікування необхідне після отриманої травми в голову, в зв`язку подіями, що сталися.

Показання допитаних свідків суд вважає правдивими.

В ході судового розгляду кримінального провадження сторона обвинувачення прокурор відмовилася від заявленого раніше клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 . Прокурор свою відмову мотивувала тим, що необхідності у допиті вказаного свідка не має.

Керуючись вимогами ст.22 КПК України, норми якої визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, з огляду на те, що суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення та захисту, а також враховуючи те, що прокурор відмовився від допиту свідка сторони обвинувачення, суд не здійснював допит вище вказаного свідка.

Під час судового розгляду кримінального провадження судом, відповідно до ст.359 КПК України, здійснено відтворення звукозапису і демонстрація відеозапису в ході проведення такої слідчої (розшукової) дії як слідчий експеримент, що міститься на флеш-карті і який є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.05.2016 року /а.п.87-90/.

Зокрема, на флеш-карті містяться відеозапис проведеного 21.05.2016 року слідчого експерименту за участю малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , її законного представника ОСОБА_7 , в присутності понятих, судово-медичного експерта ОСОБА_24 , соціального педагога ОСОБА_25 . Слідчий експеримент проведено з метою перевірки та уточнення відомостей викладених малолітньою потерпілою ОСОБА_6 у протоколі допиту. Малолітня потерпіла ОСОБА_6 на місці, в квартирі АДРЕСА_2 , показала механізм спричинення ОСОБА_3 їй тілесних ушкоджень /нанесення удару/ /а.п.103/.

Окрім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується іншими письмовими доказами:

- прийняття посадовою особою Жовтоводського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повідомлення від батька малолітньої дитини ОСОБА_7 про вчинення стосовно його доньки ОСОБА_6 кримінального правопорушення ОСОБА_3 , зокрема спричинення тілесних ушкоджень у вигляді гематоми та забоїв м`яких тканин обличчя, що мало місце 16.05.2016 року близько 00 год. 05 хв. /а.п.81/;

- протоколом від 16.05.2016 року прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_6 , що мало місце 16.05.2016 року, за вище вказаних обставин /а.п.82/;

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої записані: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_9 /а.п.83/;

- довідкою приймального відділення ДЗ СМСЧ-9 про те, що 16.05.2016 року в приймальне відділення даної медичної установи звернулася ОСОБА_6 , встановлено їй діагноз: гематома, удар м`яких тканин голови /а.п.84/;

- висновком експерта №46 від 17.05.2016 року, судово-медичної експертизи малолітньої ОСОБА_6 , з якого вбачається, що у ОСОБА_6 при огляді та за даними медичних документів виявлені наступні тілесні ушкодження: синець на шкірі нижньої повіки правого ока з лінійним зсадненням надшкір`я на тлі синця. Зазначене тілесне ушкодження могло бути спричинено одній дії (удар) твердого предмету, характерні особливості якого не знайшли відображення в наявному ушкодженні. Не можна виключити, що це ушкодження могло бути спричинене за тим механізмом, який вказано в постанові та на який посилається потерпіла, тобто при ударі кулаком. Давність спричинення цих тілесних ушкоджень може відповідати даті, яка вказані в постанові та даті, на яку вказує потерпіла, тобто 16.05.2016 року, що підтверджується характерними особливостями цього ушкодження (колір синця) та даними медичних документів на її ім`я. Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_6 має незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою, згідно п.п. 2.3.2 «б» та 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, відноситься до категорії легких /а.п.85-86/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.05.2016 року, проведеного слідчим за участю малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , її законного представника ОСОБА_7 , в присутності понятих, судово-медичного експерта ОСОБА_24 , соціального педагога ОСОБА_25 . Додатком до протоколу є фототаблиця із зображенням потерпілої ОСОБА_6 , яка показує механізм нанесення їй удару в обличчя, а також флеш-карта з відеозаписом проведеного слідчого експерименту. Слідчий експеримент проведено з метою перевірки та уточнення відомостей викладених малолітньою потерпілою ОСОБА_6 у протоколі допиту. Малолітній потерпілій ОСОБА_6 було запропоновано на місці, в квартирі АДРЕСА_2 , показати механізм спричинення їй тілесних ушкоджень. Малолітня потерпіла ОСОБА_6 при цьому пояснила та показала, що вона сиділа на стільці, розташованого в коридорі даної квартири. Коли вона запропонувала викликати швидку допомогу матері, ОСОБА_3 підійшов до неї, вона піднялась, розвернулась до ОСОБА_3 правою стороною, присіла біля дверей квартири та прикрила своє обличчя руками, але в цей час ОСОБА_3 кулаком правої руки наніс їй один удар в область правого ока, від якого відчула біль. Подивившись у дзеркало вона побачила на місці удару шишку /а.п.87-90/. Така слідча (розшукова) дія, як слідчий експеримент, може проводитися у відсутності підозрюваного /тобто залучення підозрюваного, його захисника це право слідчого, а не обов`язок/. Окрім того, станом на дату проведення такої слідчої дії, підозрюваної особи у рамках даного кримінального провадження не було, тобто жодній особі на той час про підозру у вчиненні даного кримінального провадження повідомлено не було. Вказана слідча дія проведена слідчим з дотриманням вимог ст.240 КПК України. Складений за результатами слідчого експерименту протокол є належним та допустимим доказом, оскільки відповідає вимогам КПК України.

- висновком експерта №51Д/46 від 23.05.2016 року судово-медичної експертизи, проведеної за результатами слідчого експерименту від 21.05.2016 року за участю малолітньої потерпілої ОСОБА_6 . Для проведення експертизи експерту надані медичні документи та протокол слідчого експерименту. Експертом ОСОБА_24 , на підставі даних отриманих за матеріалами кримінального провадження, протоколу слідчого експерименту від 21.05.2016 року, даних отриманих при проведенні судово-медичної експертизи від 17.05.2016 року, з огляду на відомі обставини справи, дано висновок про те, що тілесне ушкодження- синець на шкірі нижньої повіки правого ока з лінійним зсадненням надшкір`я на тлі синця, виявлене у потерпілої ОСОБА_6 , могло бути спричинене за тим механізмом, на які вона вказала при проведенні слідчого експерименту 21.05.2016 року з її участю, а саме: при ударі кулаком в обличчя, як це зафіксовано на фототаблиці №1 до протоколу проведення слідчого експерименту. /а.п. 91/;

- повідомленням ДЗ СМСЧ-9» від 24.05.2016 року, з якого слідує, що згідно журналу прийому викликів, 16.05.2016 року о 00 год. 25 хв., за адресою АДРЕСА_4 був здійснений виклик БШМД за моб.телефоном НОМЕР_1 , причина виклику без свідомості /а.п.92/;

- картою прийому виклику, з якої слідує, що 16.05.2016 року о 00 год. 25 хв. бригадою швидкої медичної допомоги прийнято виклик з моб. телефону НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_4 . Виїзд на місце здійснено 00 год.27 хв., прибуття на місце 00 год. 31 хв. За місцем оглянута ОСОБА_9 , встановлено попередній діагноз: ЗЧМТ, перелом лівої височної кістки, вагітність 32-33 тижні, кома. Бригада виїзду: Гівчак, Білокінь /а.п.93,94/;

- постановою від 25.07.2016 року про залучення до матеріалів даного кримінального провадження копії процесуальних документів з матеріалів іншого кримінального провадження №0000552, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, по факту спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , що мало місце 16.05.2016 року. /а.п.96,97/;

- протоколом огляду від 16.05.2016 року, проведеного з 06 год. 30 хв. до 07 год. 35 хв., предметом огляду є квартира АДРЕСА_2 . Зокрема, під час огляду в одній із житлових кімнат та у ванній кімнаті були виявлені блювотні маси. /а.п.98/.

Зазначені докази суд вважає належними та допустимими та в сукупності і взаємозв`язку між собою підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення.

Після проведеного слідчого експерименту з участю малолітньої потерпілої ОСОБА_6 судово-медичний експерт ОСОБА_24 надав змістовний висновок про те, що тілесне ушкодження, виявлене у потерпілої ОСОБА_6 , могло бути спричинене за тим механізмом, на які вона вказала при проведенні слідчого експерименту 21.05.2016 року з її участю, а саме: при ударі кулаком в обличчя, як це зафіксовано на фототаблиці №1 до протоколу проведення слідчого експерименту. Даний висновок спростовує показання обвинуваченого та доводи захисника про те, що за тих обставин, при такому розташуванні осіб /учасників слідчої дії/ та механізмі нанесення удару, як показала потерпіла, обвинувачений не міг нанести потерпілій удар в обличчя.

В судовому засіданні психолог ОСОБА_14 , який був присутній під час допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , зазначив, що допит потерпілої був здійснений тактично, питання були кокректними і за своїм фахом баче, що дівчина відповідала відверто, дуже хвилювалась. Можливо розповіла все не так детально як все було насправді. Намагалася виокремити головні опорні моменти. По суті може підтвердити, що дівчинка веде себе доволі щиро і дуже хвилюється. Допит дівчини був проведений в рамках закону.

Надана суду письмова інформація з Жовтоводської середньої загальноосвітньої школи №10 про ученицю школи ОСОБА_6 не ставить під сумнів правдивість показань потерпілої ОСОБА_6 . Згідно даної інформації сім`я ОСОБА_10 перебуває на обліку з квітня 2016 року як така, що потрапила у складні життєві обставини через порушення прав дитини. Сім`я взята під соціально психолого-педагогічний супровід. В грудні 2015 року батьки ОСОБА_6 звернулися до адміністрації закладу з проханням допомоги у вихованні доньки. Матері та співмешканцю була надана консультація щодо поліпшення стосунків у сім`ї, уникнення конфліктів. Упродовж січня-квітня 2016 року батьки не зустрічалися з профільними спеціалістами, психологом школи, рекомендації не дотримувалися. Ситуація ускладнилась: погіршились стосунки між матір`ю та донькою, співмешканець виявляв агресію по відношенню до дівчинки, порушував права дитини. /а.п.95/.

Таким чином, дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Разом з тим, суд вважає необхідним виключити з обвинувачення ОСОБА_3 таке формулювання як спричинення останнім, в ході словесної сварки, тілесних ушкоджень співмешканці ОСОБА_9 за адресою проживання АДРЕСА_4 , що мало місце 15 травня 2016 року приблизно о 23 годині.

До такого висновку суд дійшов з таких підстав.

В рамках даного кримінального провадження № 0000558 обвинувачення ОСОБА_3 у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не висувалося, як і не було повідомлено обвинуваченому про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення. Окрім того, в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_9 не визнана потерпілою.

Встановлення винуватості ОСОБА_3 у спричиненні тілесних ушкоджень спімешканці ОСОБА_9 за вказаним вироком суду, без проведення досудового розслідування кримінального провадження по даному факту, за відсутності повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, є неприпустимим та є наслідком порушення права на захист обвинуваченого. Виключивши з формулювання обвинувачення ОСОБА_3 спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 суд жодним чином не погіршує становище обвинуваченого.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд оцінює критично та вважає їх способом захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. Показання обвинуваченого в цій частині спростовуються показаннями малолітньої потерпілої, свідків та письмовими доказами наданими стороною обвинувачення, що вище досліджувалися судом та їм дана відповідна правова оцінка з точки зору їх належності та допустимості.

Надані обвинуваченим 02.12.2016 року в судовому засіданні документи як докази у даному кримінальному провадженні, зокрема: відповідь Жовтоводської місцевої прокуратури, якою його звернення скеровано до Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровської області, фотокарта, на якій, зі слів обвинуваченого, зображена ОСОБА_9 , аркуш з найменуванням інтернет-сайтів, суд не бере до уваги, оскільки вказані документи не стосуються обставин даного кримінального правопорушення, не стосуються предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

Звернення обвинуваченого ОСОБА_3 до правоохоронних органів з приводу здійснення на його адресу погроз з боку ОСОБА_21 , погрозою здійснення тиску засобів масової інформації на нього, не є доказом винуватості чи невинуватості останнього у вчиненні кримінального правопорушення, яке мало місце 16.05.2016 року.

Окрім того, суд не бере до уваги доводи сторони захисту про порушення під час досудового розслідування права на захист обвинуваченого з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КК України підозрюваний, обвинувачений має право, в тому числі, знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують; бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення; на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату; не говорити нічого з приводу підозри проти нього, обвинувачення або у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання; давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати.

Відповідно до ч.1 ст.48 КПК України, захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон чітко встановлює час набуття права фізичної особи /громадянина/ на захист та участь захисника у кримінальному провадженні. Це коли особа набуває статусу підозрюваного /під час досудового розслідування/, обвинуваченого /з моменту передання обвинувального акту до суду/, а також з часу затримання особи за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Участь захисника у даному кримінальному провадженні не є обов`язковою.

Під час досудового розслідування, посадовою особою Жовтводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 не затримувався, про що свідчить відповідь т.в.о. начальника Жовтоводського ВП ГУНП /а.п.142/.

Як слідує з повідомлення про підозру в рамках даного кримінального провадження, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України 22 липня 2016 року. Одночасно, з дотриманням вимог ст.ст.42,48 КПК України, в той же день, 22 липня 2016 року, ОСОБА_3 вручено Пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки як підозрюваної особи, в тому числі право мати захисника на першу вимогу. Процесуальні права та обов`язки підозрюваному ОСОБА_3 слідчим були роз`яснені та зрозумілі, про що міститься відмітка у пам`ятці та підпис останнього. Окрім того, зазначені відомості містяться у повідомленні про підозру. /а.п.134-135, 137/.

Підозрюваний ОСОБА_3 22 липня 2016 року відмовився від участі захисника на час вручення йому підозри та допиту, про що ним власноручно зазначено у заяві про відмову від захисника. У заяві ОСОБА_3 зазначив, що участі захисника не потребує, свої права буде захищати самостійно, це не пов`язано з його матеріальним становищем. Заяву прийняв слідчий ОСОБА_26 /а.п.136/. Тобто на той час, обвинувачений ОСОБА_3 скористався своїми процесуальними правами на власний розсуд, відмовляючись від захисника.

Згодом, 26.07.2016 року, ОСОБА_3 надав слідчому ОСОБА_26 заяву, в якій просить надати йому захисника за рахунок держави, у зв`язку з відсутністю у нього коштів на оплату послуг захисника. /а.п.138/.

Зазначені обставини, зокрема підписання процесуальних документів, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував.

Слідчий ОСОБА_26 , з дотриманням вимог ст.ст.42,48,49 КПК України, 26.07.2016 року виніс постанову про залучення захисника у кримінальному провадженні, якою доручив Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області призначити адвоката для здійснення захисту підозрюваного ОСОБА_3 за призначенням /а.п.139/.

На виконання постанови слідчого, Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області, 27.07.2016 року, призначив ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_27 для здійснення захисту підозрюваного за призначенням. Таким чином, захисник ОСОБА_27 здійснював захист на підставі доручення Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області /а.п.140/.

Під час завершення досудового розслідування, підозрюваному ОСОБА_3 , в присутності його захисника ОСОБА_27 , та захиснику надано доступ до матеріалів кримінального провадження, про що складено відповідний протокол. В протоколі містяться відомості про те, що ОСОБА_3 з матеріалами кримінального провадження ознайомлений. Протокол підписаний підозрюваним ОСОБА_3 та його захисником. /а.п.141/ .

Таким чином, з огляду на вище наведені обставини, під час проведення досудового розслідування право на захист обвинуваченого ОСОБА_3 не було порушено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. /а.п. 99/.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується наступним чином: скарг від сусідів на його поведінку не надходило. /а.п.105/.

На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога в ДЗ «СМСЧ-9» обвинувачений не перебуває /а.п.100,101/.

Згідно повідомлення Жовтоводського міського центру обвинувачений ОСОБА_3 перебуває на обліку з 13.11.2015 року та отримує виплату допомоги по безробіттю /а.к.102/.

Обставини, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину щодо малолітньої особи.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, з огляду на наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що пом`якшує покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частини та статті кримінального закону, за якими його дії кваліфіковані, у виді громадських робіт зі встановленням максимального строку.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Витрат на залучення експерта не має.

Речових доказів у кримінальному провадженні не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 /двісті/ годин.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок суду проголошено 05 грудня 2016 року.

Суддя