Номер провадження 11-кп/788/81/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне легке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004048 від 12.07.2015 року, за апеляційними скаргами особи, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2016 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, -

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги особи, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , в яких:

- особа, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 , за змістом апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою та винесеною без достатнього врахування всіх обставин справи;

- захисник ОСОБА_9 , посилаючись на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, незастосування закону, який підлягає застосуванню та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу суду стосовно ОСОБА_8 змінити або скасувати та прийняти нову ухвалу, якою застосувати на підставі п.1 ч.2 ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Викликати до суду судового експерта, який проводив у липні 2016 року судово-психіатричну експертизу ОСОБА_8 для обґрунтування викладеного у ній висновку щодо необхідності застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом;

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог КПК України. Дослідити аудиозапис судових засідань. Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру направити на новий судовий розгляд.

Згідно ухвали суду 11 липня 2015 року, близько 18.20 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на літньому майданчику кафе «Сандра», розташованому в м. Суми, вул. Іллінська, 12/2, умисно наніс потерпілому ОСОБА_11 удар кулаком в обличчя, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в області повік лівого ока, ран лінійної форми в області кінчика і крила носа справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2016 року ОСОБА_8 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В обґрунтування вимог поданих апеляційних скарг:

- особа, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 , зазначає, що під час судового засідання не було допитано жодного свідка та лікаря-психіатра, його захист не був ознайомлений із матеріалами справи, 18.11.2016 року йому не було оголошено текст ухвали, а остання була видана лише 21 листопада 2016 року, а також, що суд не взяв до уваги його письмову заяву. Крім того, ОСОБА_8 вказує, що примирився із потерпілим та відшкодував йому завдані збитки, що також не враховувалося судом. Також апелянт не погоджується з поставленим йому діагнозом та вважає його сфабрикованим;

- захисник ОСОБА_9 вказує, що застосований до ОСОБА_8 вид примусових заходів медичного характеру є явно несправедливим через суворість, оскільки за аналогією правил визначення покарання для обвинувачених передбачених у Кримінальному кодексі України, суд повинен був би врахувати тяжкість вчиненого ОСОБА_8 злочину, наявність у справі пом`якшуючих покарання обставин, таких як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, які мають місце, а також особу підсудного, який згідно висновку судово-психіатричної експертизи не вчиняє і не виявляє реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, і дані обставини підтверджуються тим, що ОСОБА_8 відвідував кожне судове засідання, надавав відповіді на запитання, надавав суду докази тощо. Також захисник зазначає, що суд першої інстанції неправомірно позбавив ОСОБА_8 свободи, що згідно з рядом міжнародних договорів України визначається катуванням, оскільки за такого психічного стану здоров`я доцільно було б застосувати більш м`яку форму примусових заходів медичного характеру. Також суд не надав належної правової оцінки довідці №382 від 17.06.2016 року, виданої Обласним КЗ «Сумський психоневрологічний диспансер», як доказу по справі, згідно якої ОСОБА_8 за власною ініціативою пройшов лікування свого психічного здоров`я у період з 07.06.2016 року по 17.06.2016 року та його виписці із лікувального закладу у зв`язку із поліпшенням стану психічного здоров`я, що зумовлює відсутність на сьогодні потреби у його лікуванні. За таких обставин, на думку апелянта, суд задля усунення суперечностей між вказаними документами не зажадав пояснень з цих питань у судового експерта-психіатра, який надавав експертний висновок. Крім того, захисник вказує, що суд безпідставно 18.11.2016 року відмовив захиснику ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, чим порушив право останнього на надання компетентної правової допомоги, не допитав свідків, потерпілого, належним чином не дослідив докази у справі. Крім того, резолютивна частина ухвали не містить визнання ОСОБА_8 неосудним, а також у ній невірно визначений строк апеляційного оскарження судового рішення, чим порушено право ОСОБА_8 на подання апеляційної скарги. Крім того, на думку захисника, ОСОБА_8 не було у законний спосіб ознайомлено слідчим із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки воно складено у формі, яка не відповідає вимогам чинного законодавства щодо його складення, так як не затверджено прокурором.

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 зазначає, що суд під час розгляду справи, в порушення вимог закону, по суті фактично самовільно обрав спрощений порядок дослідження доказів, не роз`яснивши учасникам провадження його наслідків та звівши з`ясування обставин справи лише до допиту ОСОБА_8 та дослідження висновку судово-психіатричної експертизи. Крім того, суд проігнорувавши вимоги ст.54 КПК України, прийнявши відмову ОСОБА_8 від захисника ОСОБА_12 , яка не з`явилася до суду з поважних причин, залучив іншого захисника, який вперше приймав участь в засіданні, яке відбулося 18.11.2016 року, позбавивши останнього права на ознайомлення з матеріалами справи і підготовки до участі в судовому засіданні. Також суд в порушення вимог ст.513 КПК України не прийняв рішення по суті отриманого клопотання та, крім цього, невірно визначив в ухвалі строки оскарження судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав як апеляційні скарги особи, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 , її захисника ОСОБА_9 , так і апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , прокурора ОСОБА_6 яка повністю підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 та частково апеляційні скарги особи, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_9 , частково задовольнивши клопотання захисника ОСОБА_9 та допитавши в судовому засіданні експерта ОСОБА_14 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги особи, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 513 КПК України, п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» при розгляді справи про застосування примусових заходів медичного характеру суд повинен з`ясувати: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Крім того, ухвала у справі має відповідати вимогам вищевказаної статті КПК України і містити в собі як формулювання суспільно-небезпечного діяння, визнаного судом встановленим, так і посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті.

Однак, колегія суддів зазначає, що всупереч вищевказаним вимогам закону, суд першої інстанції, при розгляді справи про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 обмежився лише допитом самого ОСОБА_8 , не досліджуючи інших доказів щодо суспільно-небезпечного діяння та причетності до нього останнього.

Крім того, ухвала суду про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 містить лише формулювання інкримінованого останньому суспільно-небезпечного діяння, без наведення доказів про його вчинення і причетності до цього самого ОСОБА_8 .

Також свій висновок про необхідність застосування примусового заходу медичного характеру до ОСОБА_8 у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом суд зробив на підставі висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 356 від 12.09.2016 року, при цьому, належним чином не досліджував його в ході судового розгляду.

Також, в ухвалі не наведено жодного доказу, дослідженого судом під час судового розгляду, на підтвердження або спростування зазначених у клопотанні слідчого обставин, а також позиції сторони захисту щодо інкримінованого ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, його психічного стану, на що обґрунтовано звернуто увагу прокурором, ОСОБА_8 та його захисником в апеляційних скаргах.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прийнявши відмову ОСОБА_8 від захисника ОСОБА_12 , яка не з`явилася до суду з поважних причин, суд своєю ухвалою від 28 жовтня 2016 року залучив іншого захисника адвоката ОСОБА_7 , який вперше приймав участь в засіданні, яке відбулося 18 листопада 2016 року. Перед початком розгляду клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 по суті, захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, проте суд безпідставно відмовив у задоволенні такого клопотання, продовживши розгляд справи, чим істотно порушив право ОСОБА_8 на компетентний захист та позбавив його можливості належним чином здійснювати свої процесуальні права та обов`язки.

Також, як вірно зазначає прокурор, за наслідками судового розгляду, в порушення вимог ст.513 КПК України, суд не прийняв рішення по суті отриманого клопотання, чим допустив істотні порушення вимог КПК України, та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, звільнивши при цьому особу від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевим судом під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів позбавлена можливості усунути допущені порушення в ході апеляційного перегляду ухвали, а тому ухвала суду на підставі ст.415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК України, скасовуючи ухвалу та призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому, при новому судовому розгляді місцевому суду належить з`ясувати усі фактичні обставини справи у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, та, перевіривши інші доводи, зазначені у поданих апеляційних скаргах, прийняти законне та обґрунтоване рішення, давши належну оцінку всім зібраним у справі доказам у їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги особи, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 задовольнити частково, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити повністю.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2016 року, якою відносно ОСОБА_8 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.