233 № 233/1889/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000363 від 01 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України,
перевіривши надані матеріали клопотання у кримінальному провадженні № 0000363 від 01 квітня 2017 року, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по доданих матеріалах, заслухавши прокурора, слідчого, -
в с т а н о в и в :
У провадженні СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 01 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що 31.03.2017 року до чергової частини Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від невідомого про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , працюють гральні автомати.
Даний факт зареєстрований у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 2983 від 31.03.2017 р.

Згідно наданої документації приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» гральний бізнес - діяльність, пов`язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера;

азартна гра - будь-яка гра, обов`язковою умовою участі в якій є сплата гравцем грошей, у тому числі через систему електронних платежів, що дає змогу учаснику як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості.

Згідно ст. 2 вищевказаного Закону, в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.
Таким чином, у ході досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 203-2 КК України. Своїми противоправними діями невстановлені особи здійснюють діяльність, пов`язану з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор, що є порушенням Закону України «Про гральний бізнес в Україні», тим самим зазіхають на суспільні відносини у сфері моральності, грубо порушуючи конституційні принципи пріоритету прав та свобод людини і громадянина, захисту здоров`я населення, заборони використання власності на шкоду людині і суспільству.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 203-2 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено відповідальність у вигляді штрафу понад двадцять п`ять тисяч гривень.
31 березня 2017 року у період часу з 13 год. 40 хв. до 16 год. 00 хв., за адресою АДРЕСА_1 , ст. слідчим СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_6 було проведено обшук, під час якого в приміщенні виявлено: 9 моніторів; 9 системних блоків; 9 клавіатур; 9 комп`ютерних мишок.

Виявлені 9 моніторів, 9 системних блоків, 9 клавіатур, 9 мишок, необхідні для проведення експертиз, які мають значення для досудового розслідування по даному кримінальному проваджені за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

01 квітня 2017 року 9 моніторів, 9 системних блоків, 9 клавіатур, та 9 мишок, були визнані по кримінальному провадженню речовими доказами і залучені до справи в якості речових доказів.

Необхідність арешту вилученого 31.03.2017 майна у кримінальному провадженні зумовлюється запобіганням можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження та його метою є забезпечення збереження речових доказів.

Беручи до уваги, що речі, які були вилучені під час вищевказаних слідчих дій зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідно до ст. 98 КПК є речовим доказом.

03 квітня 2017 року слідчий СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором про арешт вищезазначеного тимчасово вилученого майна.
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000363 від 01 квітня 2017 року відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Згідно з ч.7 ст.237 КПК України, вказані предмети є тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України (в редакції від 18.02.2016) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, достатні підстави вважати, що воно є, зокрема, предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається, зокрема, підозрюваний, треті особи.
Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Слідчим, прокурором доведено підстави необхідності накладення арешту на майно, тому, вважаю, що клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000363 від 01 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, підлягає задоволенню та слід накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуку від 31 березня 2017 року майно, оскільки: 9 моніторів; 9 системних блоків; 9 клавіатур; 9 комп`ютерних мишок, які зберігаються у Костянтинівському ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області по вул. Злагоди 2 м. Костянтинівка Донецької області мають суттєве значення речових доказів по кримінальному провадженню, останні носять на собі сліди кримінального правопорушення, є засобами та предметами вчинення кримінального правопорушення.
Керуючись ст.ст. 167,170-173 КПК України, -
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000363 від 01 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 31 березня 2017 року, а саме: 9 моніторів; 9 системних блоків; 9 клавіатур; 9 комп`ютерних мишок, у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , зберігати у Костянтинівському ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, заборонивши їх відчуження.
Копію ухвали направити слідчому ОСОБА_4 , прокурору ОСОБА_3 .
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1