Провадженя № 1-кс/331/2485/2017
ЄУН № 331/4644/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000078, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2017 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чемужівка, Зміївського району, Харківської області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, працюючого начальником відділення кадрів військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а також скаргу захисника ОСОБА_5 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про порушення прав та незаконного затримання її підзахисного,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000078, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2017 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що 13 червня 2017 року командир військової частини НОМЕР_1 викликав ОСОБА_7 , та інших жінок військовослужбовців з роти зв`язку з військової частини НОМЕР_1 та повідомив про необхідність відрядження їх до АДРЕСА_3 .

Після чого, в цей же день, військовослужбовець за контрактом військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_7 , звернулась до начальника відділення кадрів військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_6 щодо неможливості виїзду у тривале відрядження для проходження навчання строком на 6 місяців до м. Золочів, Львівської області у зв`язку з тим, що остання самостійно виховує малолітню дитину та на має родичів на території України. В ході розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 що їй потрібно надати останньому грошові кошти у сумі 300 доларів США за вирішення питання щодо не направлення ОСОБА_7 у відрядження до м. Золочів, у разі не надання грошових коштів останню буде відряджено до м. Золочів, Львівської області.

Також, 24.06.2017 по 25.06.2017, у вихідні дні, ОСОБА_7 разом зі своєю дитиною перебувала на відпочинку у м. Бердянськ, Запорізької області. Після чого 26.07.2017 ОСОБА_7 викликав ТВО командира військової частини ОСОБА_8 та повідомив про те, що він змушений провести службове розслідування з приводу виїзду останньої до м. Бердянськ у період 24.06.2017 по 25.06.2017 без погодження рапорту щодо виїзду за межі м. Запоріжжя, а також що зазначена подія маже слугувати підставою для звільнення ОСОБА_7 з військової служби.

Після чого, ОСОБА_7 при спілкуванні з ОСОБА_6 , повідомила що відносно неї планується проведення службового розслідування щодо виїзду за межі м. Запоріжжя до м. Бердянськ, Запорізької області, без погодження відповідного рапорту про дозвіл на зазначений виїзд, а також щодо відрядження останньої до м. Золочів, Львівської області, для проходження навчання. В ході розмови ОСОБА_6 повідомив що ОСОБА_7 потрібно надати останньому грошові кошти у сумі 300 доларів США за вирішення питання щодо не направлення ОСОБА_7 у відрядження до м. Золочів та вирішання питання щодо не звільнення останньої з військової служби, у разі не надання грошових коштів останню буде відряджено до м. Золочів, Львівської області та буде вирішуватись питання щодо звільнення з військової служби.

07 липня 2017 року, приблизно о 17 год. 15 хв. майор ОСОБА_6 , будучи начальником відділення кадрів військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у власному службовому кабінеті, за адресою АДРЕСА_4 , одержав від старшого солдата військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , неправомірну вигоду у сумі 300 доларів США., за вчинення в інтересах ОСОБА_7 , перелічених вище дій, а саме не направлення у тривале відрядження до навчального центру м. Золочів, Львівської області на навчання терміном 6 (шість) місяців та вирішення питання щодо не звільнення з військової служби.

Таким чином за викладених обставин, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

07.07.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, за якою ОСОБА_6 повідомлено про підозру, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжких.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: протоколом обшуку від 07.07.2017 року, показаннями свідка ОСОБА_7 , іншими матеріалами досудового розслідування.

Під час досудового розслідування були встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за яким, останньому пред`явлено підозру.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатися на волі.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а також те, що ОСОБА_6 будучу військовослужбовцем, залишаючись на волі, може ухилитися від слідства та суду або від виконання процесуальних рішень у провадженні, здійснюючи незаконний вплив на свідків з метою дачі ними неправдивих показань чи відмови від дачі показань, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 та до 10 років, тобто тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам

На підставі викладеного, просить слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до підозрюваноого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10 липня 2017 року в провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від захисника ОСОБА_5 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , надійшла скарга про порушення прав та незаконне затримання її підзахисного, в якому порушується питання щодо визнання затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконним та його негайного звільнення з-під варти.

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні військової прокуратури Запорізького гарнізону перебуває кримінальне провадження № 0000078, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як зазначено в протоколі обшуку, 07.07.2017 року прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 , на підставі ст. 233 КПК України, у зв`язку із безпосереднім переслідуванням особи, а саме, ОСОБА_6 , в період з 18 год. 40. хв. до 21 год. 50 хв. проведено обшук приміщення службового кабінету ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 (територія військової частини НОМЕР_1 ).

Під час проведення обшуку службового кабінету ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 (територія військової частини НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 , через підкорення наказу змушений залишатися поряд із уповноваженою службовою особою у приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Після проведення обшуку приміщення службового кабінету ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 (територія військової частини НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 було затримано.

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 фактично був складений 07.07.2017 року о 21 год. 55 хв., однак у протоколі затримання, слідчим невірно вказано час затримання ОСОБА_6 , а саме. 21 год. 55 хв., оскільки повинно було зазначено 18 год. 40 хв.
Прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону подано до суду клопотання про обрання запобіжного заходу після спливу 60 годин після моменту затримання, тобто з порушенням строку, визначеного КПК України.

За результатом розгляду скарги просить слідчого суддю визнати затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 незаконним та негайно звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з під варти.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2017 року об`єднано в одне провадження справу № 1-кс/331/2485/2017 за скаргою захисника ОСОБА_5 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про порушення прав ОСОБА_6 та його незаконного затримання, зі справою № 1/331/2486/2017 за клопотанням прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000078, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2017 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

07 липня 2017 року о 21 годині 55 хвилин підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08 липня 2017 року прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

10 липня 2017 року о 09 годині 00 хвилин підозрюваному ОСОБА_6 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

10 липня 2017 року підозрюваного ОСОБА_6 доставлено до приміщення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000078, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2017 року.

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, в судовому засіданні клопотання підтримали та просили слідчого суддю його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що ОСОБА_6 наразі утримується органом досудового розслідування незаконно, оскільки військовою прокуратурою не виконано вимог КПК України щодо своєчасної доставки ОСОБА_6 до слідчого судді. Також зазначила, що ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, про що свідчать надані суду копії документів; ОСОБА_6 на кожний виклик органу досудового розслідування буде з`являтися та не мав і не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування. Вважає, що в даній справі відсутні будь-які ризики, які б давали слідчому судді підстави обирати відносно ОСОБА_6 найсуворіший запобіжний захід, оскільки заявлені слідчим припущення щодо можливих ризиків є голослівними. Просила також прийняти до уваги і те, що підозра є необґрунтованою, оскільки мало місце провокативні дії зі сторони працівників правоохоронних органів. На підставі викладеного, просила суд відмовити у застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Додатково захисник ОСОБА_5 надала суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки депутатами Запорізької міської ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при цьому додавши письмові зобов`язання зазначених осіб.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, про що свідчать надані суду копії документів (характеристики, колективне звернення, тощо). Також зазначив, що ОСОБА_6 на кожний виклик органу досудового розслідування буде з`являтися та не мав і не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування. Вважає, що в даній справі відсутні будь-які ризики, які б давали слідчому судді підстави обирати відносно ОСОБА_6 найсуворіший запобіжний захід, оскільки заявлені слідчим припущення щодо можливих ризиків є голослівними. Просив також прийняти до уваги і те, що підозра є необґрунтованою, оскільки мало місце провокативні дії зі сторони працівників правоохоронних органів. На підставі викладеного, просив суд відмовити у застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю підтримав позицію своїх захисників та просив суд у задоволенні клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні прийшов до наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати обєктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України; наявністю ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч. 1 ст.177 КПК України); незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч. 1 ст.177 КПК України); іншим чином перешкодити кримінальному провадженню (п.4 ст.177 КПК України); вчинити нове кримінальне правопорушення (п. 5 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_7 , протоколами огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр року; протоколом обшуку від 07.07.2017р., речовими доказами, вилученими у ОСОБА_6 під час проведення обшуку, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, в порушення наведеної норми процесуального права, прокурором та слідчим в суді не доведено існування тих ризиків, на які вони посилаються в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманніпід вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися Факторів, пов`язаних з характеро особи, її моральністю, місцем родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором також не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; ОСОБА_6 має незадовільний стан здоровя, про що свідчать надані в судовому засіданні відповідні медичні документи; є особою, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, перебуває у шлюбі, має постійне місце реєстрації та проживання; наявні в матеріалах справи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 свідчать про стійкість його соціальних зв`язків.

У судовому засіданні виявили бажання поручитися за виконання ОСОБА_6 процесуальних обовязків два громадянина, а саме: депутати Запорізької міської ради ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Опитавши вказаних осіб, слідчий суддя встановив, що вони раніше знайомі з підозрюваним, характеризують його з позитивного боку, мають постійне місце роботи та проживання, надали письмові заяви про бажання взяти на поруки ОСОБА_6 .. На переконання суду, зазначені громадяни в силу їх статусу та обставин, що характеризують їх особи, заслуговують на довіру. Наслідки порушення підозрюваним умов застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки вказаним громадянам відомі.

Аналізуючи обставини справа, дані про особу підозрюваного, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя приходить до висновку, що в даній, конкретній справі, найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваного ОСОБА_6 може бути особиста порука громадян з достатністю визначення поручителями двох осіб: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , із покладенням на підозрюваного обовязків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З приводу скарги захисника ОСОБА_5 про порушення прав та незаконне затримання її підзахисноого, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Згідно ч. 4, 5 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 07 липня 2017 року прокурором у присутності захисника ОСОБА_4 .

Вивченням зазначеного протоколу про затримання ОСОБА_6 від 07 липня 2017 року встановлено, що прокурором при виконанні своїх посадових обов`язків у відповідності до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України виконані вимоги КПК України та дотримані права підозрюваного ОСОБА_6 .

А тому, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_5 в цій частині задоволенню не підлягає через недоведеність та встановлення спростовуючих фактів в ході судового засідання.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000078, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2017 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді у вигляді особистої поруки громадян строком на 60 днів з 10 липня 2017 року до 08 вересня 2017 року, включно.
Призначити поручителями підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таких осіб:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Біляєвка, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , який є депутатом Запорізької міської ради;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , який є депутатом Запорізької міської ради.

Роз`яснити поручителям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що у разі невиконання взятих на себе зобов`язань на них накладається грошове стягнення в розмірі від десяти до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати.

На підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, а саме:

1) з`являтися до органів досудового слідства і суд, за першим викликом та у призначений час;

2) не відлучатися за територію Запорізької області, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

5) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

6) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Попередити підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Контроль за виконанням ухвали покласти на військову прокуратуру Запорізького гарнізону.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , два місяці, тобто до 08 вересня 2017 року.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі судового засідання.

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про порушення прав ОСОБА_6 та його незаконного затримання, відмовити.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
10.07.2017