Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________________
Справа №503/1590/16-к
Провадження №1-кп/503/96/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2016 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і жителя АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, із середньою освітою, в шлюбі не перебуваючої, учениці Кодимського професійно-технічного аграрного училища, раніше не судиму,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 345 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , законний представник ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_3 , 23 червня 2016 року, близько 2 години 30 хвилин, перебуваючи в центрі села Будеї, Кодимського району, Одеської області на вулиці Леніна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що слідчий Кодимського відділення поліції, Балтського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , виконує свої службові обов`язки по розгляду заяви ОСОБА_8 щодо вчинення відносно неї неправомірних дій з боку ОСОБА_3 , з метою перешкоджання виконання працівником поліції своїх службових обов`язків, умисно двічі вкусила останнього за ліву і праву руку, спричинивши тому легкі тілесні ушкодження у вигляді саден та синців верхніх кінцівок.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину в скоєному визнала в повному обсязі, щиро покаялась і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. Так, дійсно, вона 23 червня 2016 року в нічний час, ходила на «розборки» до ОСОБА_9 в с. Будеї. Прийшла до помешкання, де живе ОСОБА_10 , стукала кулаками у вікна, лаялась нецензурною лайкою. Коли приїхали працівники поліції, то вона теж не підкорялась їхнім вимогами припинити хуліганити. Не зважаючи на те, що працівники поліції були у форменному одязі працівників поліції, її це не зупиняло. Вона хапала працівників поліції за одяг, а потерпілого ОСОБА_5 вкусила двічі за руки. Розуміє, що чинила не правильно. Просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні дав такі показання. Він працює слідчим Кодимського відділення поліції. В ніч на 23 червня 2016 року ніс службу в складі добового наряду. Після опівночі надійшло повідомлення по телефону до чергової частини поліції про те, що в с. Будеї хтось вчиняє хуліганські дії. Коли він в складі оперативної групи прибув в с. Будеї, то там з`ясувалось, що хуліганські дії вчиняє неповнолітня ОСОБА_3 .. Остання стукала у вікна помешкання ОСОБА_9 . Коли він запропонував обвинуваченій сісти в автомобіль для того щоб доставити до чергової частини поліції для складання відповідних документів про вчинення правопорушення, то ОСОБА_3 двічі вкусила його за праву і ліву руку, спричинивши тілесні ушкодження. Цивільний позов він не заявляв.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченої, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 умисно заподіяла працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а тому ці її дії кваліфікує за частиною другою статті 345 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу винної, яка за місцем проживання і навчання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, на час вчинення злочину була неповнолітньою, раніше не судима.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченої у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше, неповнолітній вік.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

З огляду на викладені обставини, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, призначивши їй покарання в межах санкції ст. 345 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.ст.75,76, 104 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового злочину.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 369,373,374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 345 ч.2 КК України, призначивши їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст. 75, 76, 104 КК України, звільнити засуджену від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона на протязі одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1