Ухвала
про залишення касаційної скарги без руху

24 квітня 2017 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000121,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пунктів 3-5 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, судове рішення, що оскаржується, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції, а також обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте, наведених положень процесуального закону засуджений належним чином не виконав.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вироки суду першої та апеляційної інстанцій, хоча насправді 18 січня 2017 року Апеляційним судом Одеської області постановлено ухвалу, якою вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 березня 2016 року щодо нього залишено без зміни.
При цьому у скарзі не зазначено у чому полягає незаконність оскаржуваних судових рішень, відсутнє обґрунтування необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412 - 414 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні допущені як місцевим так і апеляційним судом порушення закону, які згідно положень ст. 438 КПК є підставою для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Натомість у касаційній скарзі засуджений посилається на неповному судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно з вимогами статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, у скарзі ОСОБА_4 вказує на незаконність постановлених у кримінальному провадженні щодо нього ухвал суду першої інстанції, які відповідно до вимог ст. 424 КПК не можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без руху, надавши засудженому строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3