Справа № 755/5977/16-к
В И Р О К
іменем України
"07" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали у кримінальному провадженні №0005621 від 20.04.2016 року по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ст.191 ч.1 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним ,що 15.12.2014 року ОСОБА_3 на підставі власної заяви був прийнятий на роботу до ТОВ «Експресс-Транс» наказом 75-К від 15.12.2014 на посаду водія автотранспортних засобів з окладом згідно штатного розпису. 15.12.2014, ОСОБА_3 уклав з ТОВ «Експресс-Транс» договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого працівник, який обіймає посаду водія автотранспортних засобів, бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження довірених йому підприємством матеріальних цінностей, і, в зв`язку з викладеним, зобов`язується:

а) обережно поводитися з довіреними йому для перевезення цінностями і вживати заходів щодо запобігання шкоди, також оберігати рухомий склад підприємства, який був наданий для виконання перевезень;

б) своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, що загрожують безпеці зберігання довірених йому матеріальних цінностей;

в) своєчасно проводити контроль технічного стану рухомого складу до початку перевезень.

29.12.2015, в офісному приміщенні № 410 ТОВ «Експресс-Транс», що розташоване по вул. Алма-Атинська, 8, в м. Києві, ОСОБА_3 згідно видаткового касового ордеру отримав аванс на відрядження в сумі 12 830 грн. та 30.12.2015 на автомобілі «МAN» д.н.з. НОМЕР_1 , що належав ТОВ «Експресс-Транс», виїхав до м. Вінниця, для завантаження та замитнення вантажу, після чого направився в напрямку м. Житомир.

30.12.2015 ОСОБА_3 на стоянці АЗС «WOG», що розташована на 127 кілометрі автодороги Київ-Чоп залишив вказаний автомобіль, а сам відправився до м. Києва для святкування Нового року.

02.01.2016 ОСОБА_3 прибув до АЗС «WOG», що розташована на 127 кілометрі автодороги Київ-Чоп та виявив поломку автомобіля «МAN» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого викликав працівників ТОВ «Експресс-Транс». 03.01.2016 до ОСОБА_3 прибули працівники ТОВ «Експресс-Транс» які усунули поломку автомобіля «МAN» д.н.з. НОМЕР_1 . В цей же час, ОСОБА_3 являючись матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, з корисливих спонукань привласнення ввірені йому грошові кошти у сумі 12 830 грн. та на попутному транспорті направився до м. Києва, в результаті чого ТОВ «»Експресс-Транс» завдано матеріального збитку на вказану суму.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся в скоєному.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_3 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.191 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив привласнення чужого майна, яке було йому ввірене.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, відшкодування шкоди заподіяної злочином.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства, підстави для застосування додаткового покарання відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 грн.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
С у д д я :