Справа №760/69/17
Провадження №1-кс/760/438/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва
ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі засідань суду, в м. Києві скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання детектива НАБУ вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
04 січня 2017 до суду подано скаргу ОСОБА_3 , про зобов`язання детектива НАБУ вчинити певні дії, у якій просила зобов`язати детектива НАБУ ОСОБА_4 та процесуального керівника спеціалізованої антикорупційної прокуратури в кримінальному провадженні №0000488 від 14.12.2016, надати процесуальну відповідь, щодо клопотань від 26.12.2016, від 29.12.2016, в установлений ст. 220 КПК України термін та у відповідності усіх інших положень КПК України.
У скарзі посилається на те, що вона 26.12.2016 та 29.12.2016 звернулась до детектива Національного антикорупційного бюро України з клопотаннями, однак, вказані клопотання детективом розглянуті не були, у зв`язку з чим вона звернулася до суду.
Особа, що подала скаргу ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала скаргу, просила задовольнити у повному обсязі вимоги.
Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.
За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність представника органу досудового розслідування, чия бездіяльність є предметом розгляду, при цьому слідчий суддя враховує положення ст.ст. 26, 306 КПК України.
Вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази, заслухавши обґрунтування особи, яка подала скаргу, слідчий суддя приходить до наступного.
У скарзі вказано, що Еаціональним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України, щодо вчинення службовими особами Київської міської державної адміністрації службової недбалості, а саме не відведення місця для поховання померлої особи на Бортничанському кладовищі.
Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_3 вказала, що 26.12.2016 та 29.12.2016 звернулась до детектива Національного антикорупційного бюро України з відповідними клопотаннями.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно з ч. 5 ст. 218 КПК України, спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України, вирішує Генеральний прокурор України або його заступник.
Прокурор, який здійснює нагляд за досудовими розслідуваннями, які проводяться детективами Національного антикорупційного бюро України, своєю постановою може віднести кримінальне провадження у злочинах, передбачених абзацом першим цієї частини, до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України, якщо відповідним злочином було заподіяно або могло бути заподіяно тяжкі наслідки охоронюваним законом свободам та інтересам фізичної або юридичної особи, а також державним чи суспільним інтересам. Під тяжкими наслідками слід розуміти заподіяння шкоди життєво важливим інтересам суспільства та держави, зокрема державному суверенітету, територіальній цілісності України, реалізації конституційних прав, свобод і обов`язків трьох і більше осіб, за ст. 216 КПК України.
За ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, та, як визначено ч. 1 ст. 39 вказаного Кодексу, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.
Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відтак, обов`язок щодо контролю та організації проведення досудового розслідування покладено законодавством на керівника органу, який його здійснює у кримінальному провадженні та на процесуального керівника - прокурора. При цьому, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
У своєму клопотанні скаржниця посилається на невиконання вимог ст. 220 КПК України прокурором, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.
За нормою ст. 220 КПК України, слідчий, прокурор розглядають клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій, задовольняючи їх за наявності відповідних підстав, або відмовляючи у повному обсязі чи частково у задоволенні, про що виноситься вмотивована постанова.
У своєму клопотанні скаржниця просить прийняти процесуальне рішення, що не передбачено ст. 220 КПК України, оскільки не є тотожним поняттю процесуальна дія, що є професійним актом суб`єкта кримінального процесу, який є засобом реалізації його прав і обов`язків. Натомість процесуальні рішення є правозастосовними актами, пов`язаними з вирішенням правових питань, що виникають у процесі провадження у справі та містять владні приписи щодо вчинення певних правових дій. Процесуальне рішення оформлюється постановою слідчого, прокурора, що виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка його прийняла.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Оскільки постанова про відмову у задоволенні клопотання не приймалася, то слідчий суддя приходить до висновку, про відмову в задоволенні клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 218, 220, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні скарги.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1