Дата документу 03.08.2017 Справа № 554/5934/17
Провадження №1-кс/554/5210/2017
УХВАЛА

Іменем України

03 серпня 2017 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0003323 від 31.07.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у якому просив накласти арешт на автомобіль MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на його відчуження, розпорядження, та користування, який буде зберігатися на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Полтавської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» за адресою: м.Полтава, вул. Європейська, 164, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Клопотання мотивоване тим, що Полтавським ВП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0003323 від 31.07.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 30.07.2017 близько 23-ї години 00 хвилин по вул. Пушкіна в м. Полтаві від вул. Гоголя у напрямку вул. Європейської рухався автомобіль MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поблизу буд. 24/18 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перетинав проїзну частину дороги поза межами пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження і був доставлений до Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського.

Слідчий вказує, що 30.07.2017 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та автомобіля MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 на ньому було виявлено механічні пошкодження, які утворилися при ДТП внаслідок контакту з тілом пішохода, у вигляді пошкодження правої частини переднього бампера на відстані 0,5 м від крайньої правої габаритної точки, зміщення з місця кріплення правої передньої протитуманної фари, деформації правої частини капоту на відстані 0,4 м від крайньої правої габаритної точки, пошкодження у вигляді розтріскування («павутиння») переднього вітрового скла на відстані 0,1 м від крайньої правої габаритної точки.

За результатами огляду 31.07. автомобіля MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 був вилучений і поміщений для подальшого зберігання на майданчик Полтавської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 164.

31.07.2017 року слідчим винесено постанову про визнання автомобіля MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадженні №0003323.

Слідчий стверджує, що у даному випадку є достатні та обґрунтовані підстави вважати автомобіль MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , прож.: АДРЕСА_1 , речовим доказом, та його може бути використано як речовий доказ у даному кримінальному провадженні.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження слідової інформації та загалом речового доказу, необхідністю встановлення обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування, у т.ч. шляхом можливих відповідних судових експертиз, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження автомобіля MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 , вирішення питання про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), є потреба в накладенні арешту на майно.

Під час розгляду слідчим суддею питань даного клопотання рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів судом не приймалось, клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування до суду не надійшло, що відповідає приписам статті 107 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути клопотання за вказаної явки учасників судового провадження.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити, надавши відповідні пояснення.

Власник майна, ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, у якому зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання про арешт майна в частині заборони відчуження, однак заперечує проти заборони експлуатації ним вказаного транспортного засобу.

Заслухавши думку слідчого, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню наступних підстав.

Судом встановлено, що старшим слідчим старшим слідчим Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003323 від 31.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якому автомобіль MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, вилучений 30.07.2017 року під час огляду місця ДТП.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , вищевказаний автомобіль марки MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску належить на праві власності ОСОБА_5 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 згаданої статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Постановою слідчого від 31.07.2017 року автомобіль MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003323.

З матеріалів клопотання вбачається, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення. Майно, на яке слідчий просить накласти арешт може бути доказом вчинення кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України

Відповідно до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль, який був вилучений 30.07.2017 року під час огляду ДТП, є предметом, який зберіг на собі сліди злочину, може бути доказом кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, суд дійшов до висновку про доцільність суд вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні та недопущення можливості його втрати або знищення.

Водночас, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, беручи до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, відноситься до категорії необережних, власник не чинить перешкод слідству на стадії досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню та необхідно накласти арешт на майно у виді заборони відчуження і розпорядження автомобілем марки MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, а в іншій частині клопотання відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт у виді заборони відчуження і розпорядження на автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , та який знаходиться на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Полтавської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» за адресою: м.Полтава, вул.Європейська, 164.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 , у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1