солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із вищезазначеною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) щодо невнесення відомостей за її заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), мотивуючи свої вимоги з урахуванням своїх пояснень в судовому засіданні наступним.

11.01.2017 ОСОБА_3 звернулася до НАБУ із заявою (повідомленням) про скоєння злочину, в якому повідомила про ймовірне вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_4 , яке полягає, на її думку, в тому, що слідчий суддя «підробила матеріали справи кримінального провадження», що само по собі, за переконанням ОСОБА_3 , виразилося в тому, що слідчий суддя в судовому засіданні під час розгляду скарги ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України долучила копію ухвали, яку не мала б права долучати, за твердженням заявника, фактично, ОСОБА_3 висловила таким чином свою незгоду із такими діями слідчого судді в судовому засіданні. Також ОСОБА_3 повідомила, що її обурило і рішення (ухвала) слідчого судді, яким слідчий суддя відмовив їй в задоволенні її скарги.

В той же час, уповноважена особа НАБУ в судове засіданні з розгляду скарги не з`явилася, відповідно до ст.306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

При цьому, продовжуючи надавати пояснення по суті скарги, зазначила, що вона, ОСОБА_3 , навмисно звертається спочатку до двох органів, а саме СБУ та НАБУ із заявами «про злочин», а потім - відповідно до слідчих суддів Шевченківського та Солом`янського районного судів м. Києва із скаргами на таку, на її думку, бездіяльність СБУ та НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявами «про злочин». І в подальшому, коли за однаковими, як вона наполягає обставинами, одні судді її скарги задовольняють, а інші навпаки, відмовляють, звертається до органів досудового розслідування із заявами «про злочин» щодо таких суддів, оскаржуючи в подальшому бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР щодо таких слідчих суддів також до слідчих суддів інших судів.

На питання, яка мета такої поведінки заявника, остання відповіла, що має бажання встановити справедливість та притягнути винних до відповідальності.

Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 11.01.2017 ОСОБА_3 звернулася до НАБУ із заявою (повідомленням) про скоєння злочину, детальний зміст якої наведений вище, слідчим суддею Кагарлицького районного суду Київської області.

В той же час, відомості за його заявою уповноваженими особами НАБУ до ЄРДР внесені не були.

Слідчий суддя вважає, що такі дії детективів НАБУ відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на діючому законодавстві.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України)

Таким чином, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана до НАБУ ОСОБА_3 заява названа нею як «повідомлення про скоєння злочину», остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення суддею Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

Згідно ст.126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України і розкриття змісту цих понять зводиться в тому числі і у виявленні поваги до постановлених судом будь-якої юрисдикції і ланки судової системи рішень за надання реальної можливості їх оскарження у передбаченому відповідним законом порядку.

Судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, а вплив на них у будь-який спосіб забороняється. Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємними складовими їхнього статусу та гарантуються Конституцією та законами України.

Гарантії незалежності і недоторканності суддів як носіїв судової влади та самостійності судів як судових органів визначено Конституцією та законами України. Недопустимо втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, прояв неповаги до суду та встановлено відповідальності за такі діяння.

Недоторканність суддів не є особистим привілеєм, а як один з елементів статусу суддів має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя незалежним, неупередженим і справедливим судом. При чому заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання посади судді (статті 3, 8, 55 Конституції України)

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Заява про вчинення ймовірного злочину професійним суддею в тому кожному разі, коли та чи інша особа не погоджується із рішенням суду, є прямою загрозою незалежності судової влади. Будь-яких інших обґрунтувань своєї заяви заявником слідчому судді не наведено. ОСОБА_3 в судовому засіданні неодноразово підтверджувала, що підставою заяви про злочин є фактично її незгода із ухваленим слідчим суддею рішенням.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для кваліфікації бездіяльності уповноважених осіб НАБУ по невнесенню відповідних відомостей за заявою ОСОБА_3 в ЄРДР як протиправної.

Щодо заяв ОСОБА_3 з приводу того, що нібито за аналогічними заявами вже винесені рішення про задоволення її скарг, то в даному конкретному випадку слідчий суддя позбавлений можливості перевірити автентичність таких заяв, а по-друге, не наділений процесуальною можливістю надавати оцінку рішенням своїх колег інших районних судів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України, - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 17.02.2017