Номер провадження 1-кп/201/586/2016

У Х В А Л А
22 грудня 2016 року м. Дніпро
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопаду 2016 року призначено підготовче судове засідання за зазначеним обвинувальним актом.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловила думку про можливість призначення судового розгляду на підставі наданого суду обвинувального акту, вважаючи його відповідним вимогам ст. 291 КПК України. При цьому, зазначила, що потерпілий ОСОБА_6 за адресою, вказаною в обвинувальному акті, не проживає, місце знаходження останнього на даний час не встановлено, а тому забезпечити його явку до суду не представляється можливим.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 залишили вирішення даного питання на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст наданого суду обвинувального акту, суд приходить до висновку про неможливість призначення судового розгляду за цим обвинувальним актом, з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити наступні відомості, зокрема, анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Виходячи з вимог ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю потерпілого, його представника, тощо.
Вимогами п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 50, ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 58 КПК України передбачено, що потерпілого у кримінальному провадженні може представляти особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником, при цьому повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджується свідоцтвом про право зайняття адвокатською діяльністю та договором із адвокатом.
Як вбачається зі змісту наданого суду обвинувального акту потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який нібито проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Разом з цим, з метою забезпечення обов`язкової участі потерпілого у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , судом вживалися заходи щодо забезпечення участі потерпілого ОСОБА_7 , зокрема спрямовані судові виклики за єдиною відомою суду адресою, яка зазначена в обвинувальному акті.
Однак, як встановлено судом, потерпілий ОСОБА_7 не отримує кореспонденцію за тією адресою, яка вказана в обвинувальному акті, про свідчать конверти із рекомендованим повідомленням, які повернулися до суду через закінчення терміну зберігання.
Водночас інших адрес місця проживання потерпілого ОСОБА_7 , або номеру мобільного зв`язку, за допомогою якого можливо викликати останнього, суду не надано.
Таким чином, судом вичерпані всі передбачені законом заходи щодо належного повідомлення потерпілого ОСОБА_7 та забезпечення його явки у підготовче судове засідання.
Крім того, зазначенні стороною обвинувачення у якості представників потерпілого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 , судом не можуть бути визнанні такими, оскільки вони не мають укладеного договору безпосередньо з потерпілим ОСОБА_7 , а свідок ОСОБА_9 взагалі не є адвокатом за фахом.
Більш того, будь-яких об`єктивних даних відносно того, що якась особа діє в інтересах потерпілого ОСОБА_10 на укладення зазначеного договору від його імені з адвокатом ОСОБА_8 , суду не надано, відповідного клопотання або згоди від потерпілого не надходило.
При цьому, ані сторона обвинувачення, ані так званні представники потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не володіють інформацією щодо фактичного місця перебування потерпілого ОСОБА_7 та не впевненні, що останній проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Водночас, суд не може залишити поза увагою і той факт, що відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту і який є його невід`ємною частиною, взагалі відсутні відомості щодо проведення допиту потерпілого ОСОБА_7 під час досудового розслідування даного кримінального провадження, що, у свою чергу, викликає у суду обґрунтовані сумніви щодо дійсного встановлення особи потерпілого ОСОБА_7 , адже до допитуючи останнього, взагалі не можливо встановити його анкетні відомості, місце проживання, тощо.
Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність відомостей, зазначених у обвинувальному акті складеному стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , фактичному місцю проживання потерпілого ОСОБА_7 , що, у свою чергу, позбавляє можливості суд забезпечити обов`язкову участь потерпілого під час проведення судового провадження, та вказує на порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 372 КПК України, суд,
Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.
Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1