Справа № 296/2741/16-к
У Х В А Л А
Іменем України

10 березня 2017 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Корольовським районним судом м. Житомира розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.357 КК України .

Ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою, термін дії якого закінчується 18.03.2017 року. Наступне судове засідання призначене на 28.04.2017 року.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого. Захисник поклався на розсуд суду. Обвинувачений відмовився їхати в судове засідання .

Вислухавши думку сторін, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_5 неодноразово судимий за умисні злочини, обвинувачується у вчиненні серії умисних злочинів. ОСОБА_5 ухилився від суду і ухвалою Корольовського районного суду 22.07.2016 року був оголошений в розшук . 25.08.2016 року ОСОБА_5 затриманий працівниками національної поліції і йому було обрано міру запобіжного заходу- тримання під вартою. Зазначене дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченого у суспільстві, його можливість вплинути на встановлення істини по справі та в подальшому перешкодити виконанню процесуальних рішень по справі.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим серії кримінальних правопорушень і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях за ч.2 ст. 185 КК України, і незважаючи на те, що обвинувачений хворіє, суд вважає, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, що у сукупності свідчить про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1, 2, 3 та 5 частини 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, при цьому існування вказаних ризиків, в тому числі обумовлюється тим, що обвинувачений раніше неодноразово засуджувався за вчинення крадіжок, відбував покарання в місцях позбавлення волі і знову підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів .

Крім того, за змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь - якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її до провадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

При цьому суд враховує, що відповідно до неодноразових рішень Європейського Суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

За таких обставин суд задовольняє клопотання прокурора і вважає необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою . Клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 194, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 - тримання під вартою продовжити на 60 днів до 09.05.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1