Справа № 304/1570/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп /777/214/17 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 25.01.2017.
Цим вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, без освіти, одружений, що має на утриманні сім неповнолітніх дітей, сезонний робітник, не судимий, засуджений:
- за ч.2 ст.286 КК України на 03 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 01 (один) рік.
На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речовий доказ: автомобіль марки «ГАЗ-66», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 - постановлено повернути власнику ОСОБА_7 ..
Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, ОСОБА_7 23.07.2015, біля 04 год. 30 хв., керуючи вантажним автомобілем марки «ГАЗ-66», державний реєстраційний номерний знак № НОМЕР_1 , рухаючись між селами Турички - Липовець, на відстані 2 км. від вул. Центральної в с.Турички Перечинського району Закарпатської області, грубо порушуючи вимоги п.п.31.4.1(б) та 31.4.1 (д) Правил дорожнього руху України, не врахувавши дорожню обстановку, що склалася, виїхав на підйом, де двигун автомобіля заглох, через що даний автомобіль заднім ходом з`їхав із грунтової дороги в потічок та вдарився в дерево, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_9 , яка в той час знаходилася в кузові вищевказаного автомобіля, отримала тілесні ушкодження у вигляді «ЗЧМТ,

-2-

струс головного мозку, закритий перелом лівої променевої кістки типовому місці із зміщенням кісткових фрагментів», які згідно висновку експерта №867 від 24.09. 2015 кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, та потерпілий ОСОБА_10 , який також знаходився в кузові даного автомобіля, отримав тілесні ушкодження у вигляді «ВЧМТ, забій головного мозку ІІ ст., перелом лобної кістки з переходом на основи черепа, пневмоцефалії, назальної ліквореї, гематоми обох орбітальних ділянок, забійна рана лобної ділянки голови», які згідно висновку експерта №866 від 25.09. 2015, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію діянь обвинуваченого, просить вирок суду від 25.01.2017 в частині призначення покарання - змінити, виключити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, у решті вирок суду від 25.01.2017 щодо ОСОБА_7 залишити без змін. Уважає, що при призначенні додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд першої інстанції не врахував у повній мірі обставин, що пом`якшують покарання, які впливають на підстави призначення додаткового покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди потерпілим, перебування на утриманні обвинуваченого семеро неповнолітніх дітей, яких треба забезпечувати, а оскільки по місцю проживання обвинуваченого роботи не має, наявність у останнього автомобіля та водійських прав є фактично єдиним джерелом доходів для сім`ї. Крім того, ОСОБА_7 позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, обставини що обтяжують покарання - відсутні. За таких обставин, сторона захисту вважає, що в суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для призначення ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, промову прокурора про законність та обґрунтованість вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ураховуючи, що обвинуваченим, його захисником та іншими сторонами кримінального провадження фактичні обставини щодо обвинувачення в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження не оспорюються, тому суд апеляційної інстанції в цій частині вирок суду першої інстанції не перевіряє.

Як установлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування й судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІУ КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України при обставинах указаних у вироку ґрунтуються на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

-3-

Відповідає вимогам ст. 65 КК України й призначене ОСОБА_7 основне покарання, яке призначене з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, даних про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, та відсутністю обставин, які обтяжують покарання.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України.

Обґрунтовано призначено і додаткове покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 01(один) рік.

Суд першої інстанції, з урахуванням конкретних обставин справи, характеру вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наслідків, що настали у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілого, дійшов обґрунтованого висновку про призначення мінімального за санкцією ч.2 ст. 286 КК України додаткового покарання, яке на думку колегії суддів у сукупності із призначеним основним покаранням є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для скасування додаткового покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 01(один) рік, колегія суддів не вбачає, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність у суду першої інстанції правових підстав для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з урахуванням викладеного, колегія суддів відхиляє.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при провадженні досудового розслідування та судового розгляду, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Перечинського районого суду Закарпатської області від 25.01.2017 щодо ОСОБА_7 - без змін.

На ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: