Справа № 573/2020/16-к
Номер провадження 1-кп/573/5/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

експерта СМЕ: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29 серпня 2016 року за №0000528, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Золочів Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, неодруженого, не працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інваліда, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24 серпня 2016 року у вечірній час доби ОСОБА_4 разом із ОСОБА_10 перебували за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_3 , де розпивали спиртні напої.

Після сумісного розпиття спиртного, між сп`янілими ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виникла словесна сварка на побутовому ґрунті, в ході якої ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, наніс останньому 3-4 удари стопою правої ноги в область грудної клітки та живота, в результаті чого ОСОБА_10 двічі падав на спину на дерев`яну підлогу та самостійно вставав. Після цього ОСОБА_4 наніс ОСОБА_10 один удар нижньою частиною долоні правої руки в потиличну частину голови.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: рани в задньо-тім`яній ділянці справа, крововиливу в м`які тканини голови в проекції рани; прямих переломів VІІІ та ІХ ребер зліва по середньо-ключичній лінії з крововиливами в м`які тканини, крововиливу в м`які тканини в ділянці лівої лопатки, п`яти крововиливів у брижейку тонкого кишечника; крововиливу в передню стінку живота зліва; чотирьох розривів брижейки тонкого кишечника; розриву тонкої кишки зліва, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №98 від 26 вересня 2016 року відносяться до різного ступеню тяжкості.

29 серпня 2016 року від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_10 помер за місцем свого мешкання.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №98 від 26 вересня 2016 року причиною смерті ОСОБА_10 є закрита тупа травма живота, що супроводжувалася розривами брижейки тонкої кишки, розривом тонкої кишки і ускладнилася перитонітом та інтоксикацією. Пошкодження у вигляді травми живота мають ознаки тяжких і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Пошкодження у вигляді травми грудної клітки мають ознаки середньої тяжкості та не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Всі інші пошкодження мають ознаки легких та не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Травма живота могла утворитись як від ударів кулаками, так і ногами. Більш характерним є нанесення ударів ногами. Всього в ділянку живота було нанесено близько чотирьох ударів. Удари потерпілому було нанесено спереду по відношенню до нього. При цьому потерпілий міг знаходитись як у вертикальному, так і в горизонтальному положеннях. З моменту травми до настання смерті пройшов час близько 3-4 діб. Після отримання травми ОСОБА_10 міг самостійно рухатись та здійснювати інші цілеспрямовані дії. Пошкодження у ОСОБА_10 не характерні для утворення їх власноручно та при падінні з висоти власного зросту.

Наносячи ОСОБА_10 удари стопою правої ноги в область грудної клітки та живота, а також один удар нижньою частиною долоні правої руки в потиличну частину голови та спричиняючи таким чином тілесні ушкодження, які в подальшому призвели до смерті потерпілого, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння - протиправне посягання на здоров`я іншої людини, порушення анатомічної цілісності її тканин, органів та функцій, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків від своїх дій у вигляді завдання тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого і бажав їх настання, тобто діяв із прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав частково, показав, що 24 серпня 2016 року був у ОСОБА_10 вдома, за адресою: АДРЕСА_3 . У будинку вони з потерпілим розпивали спиртне. Паралізована дружина ОСОБА_10 поскаржилася на те, що останній не доглядає за нею. Розізлившись, він два - три рази вдарив ОСОБА_10 , який стояв навпроти нього, в область грудної клітки правою ногою, взутою в гумовий тапок, внаслідок чого потерпілий двічі падав на спину на дерев`яну підлогу і самостійно піднімався. Після цього вони продовжили розпивати спиртне. Коли алкоголь закінчився, ОСОБА_10 став кудись збиратися, у зв`язку з чим він один раз вдарив його зап`ястям правої руки по потилиці, в результаті чого ОСОБА_10 поточився, але не впав і пішов спати. Крім того обвинувачений також зазначив, що жив у домогосподарстві потерпілого до 29 серпня 2016 року. Весь цей час видимих тілесних ушкоджень на обличчі і тілі потерпілого не бачив, останній ні на що не скаржився. Ввечері 28 серпня 2016 року, приблизно о 16 годині ОСОБА_10 поскаржився на біль у животі. Вважаючи, що внаслідок постійного вживання спиртного у потерпілого заболів шлунок, він покормив його супом і дав таблетку знеболювального. Хоча це й не допомогло ОСОБА_10 , всі лягли спати. Наступного дня приблизно о 05 годині 45 хвилин він знайшов потерпілого мертвим у положенні сидячи біля печі, після чого пішов до сусідів, де попросив викликати швидку допомогу і поліцію. Вважає, що завдані ним тілесні ушкодження не змогли спричинити смерть ОСОБА_10 , так як удари останньому він наносив не з силою. Крім того, з моменту побиття ним потерпілого пройшов тривалий проміжок часу, протягом якого останній ні на що не скаржився, часто був відсутній вдома, а тому не виключає, що тілесні ушкодження, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_10 , міг спричинити будь-хто інший.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав частково, вина останнього повністю підтверджується показами потерпілого, свідків та судово-медичного експерта у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що про смерть батька, ОСОБА_10 , вранці 29 серпня 2016 року йому по телефону повідомив сусід останнього. В цей же день він приїхав до батьківського дому, де від співробітників поліції дізнався, що причиною смерті батька стали чисельні травми внутрішніх органів черевної порожнини. Крім того, потерпілий зазначив, що ОСОБА_4 знає приблизно три роки. Останній часто жив вдома у його батьків, де наглядав за хворою матір`ю, яка була паралізована і прикута до ліжка, а також розпивав спиртне з його батьком. Останній на обвинуваченого ніколи не скаржився, але зі слів сусідів, між ними бували конфлікти.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що у ОСОБА_4 бували періоди запою. В цей час він залишав домогосподарство своєї співмешканки ОСОБА_8 та йшов жити до ОСОБА_10 . Влітку 2016 року мав місце випадок, коли потерпілий з невідомих причин пішов жити в інше село до сторонніх людей, але після їхнього з селищним головою втручання, син останнього, ОСОБА_5 , повернув батька додому.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що востаннє бачив ОСОБА_10 з відрами за день до його смерті. Тілесних ушкоджень на тілі й обличчі в останнього не помітив. Про смерть потерпілого дізнався від ОСОБА_4 . Зайшовши в будинок ОСОБА_11 , побачив труп останнього на підлозі біля печі в положенні сидячи. Крім того зазначив, що ОСОБА_10 був спокійним і дивакуватим, часто був відсутній вдома, жив за рахунок тимчасових заробітків. Обвинувачений допомагав дружині потерпілого, яка у зв`язку з хворобою була прикована до ліжка.

Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що тривалий час співмешкала із ОСОБА_4 до його затримання. Бували періоди часу, коли останній зловживав спиртними напоями. На цьому ґрунті між ними виникали сварки, внаслідок чого ОСОБА_4 йшов жити до ОСОБА_10 . Починаючи з 24 серпня 2016 року і до моменту затримання, обвинувачений також жив у домогосподарстві потерпілого. В цей період часу вона бачила ОСОБА_10 на городі, видимих тілесних ушкоджень у останнього не помітила. ОСОБА_4 охарактеризувала як спокійну і не конфліктну людину, надійного чоловіка, вказавши єдиним недоліком зловживання спиртним. Вважає, що побиття ОСОБА_10 спровокувала його дружина, яка постійно скаржилася ОСОБА_4 на чоловіка і просила щось із ним зробити.

Судово-медичний експерт ОСОБА_9 у судовому засіданні свій висновок №98 від 26 вересня 2016 року підтримав, суду зазначив, що під травмою живота слід розуміти пошкодження у вигляді чотирьох розривів брижейки тонкого кишечника і розриву тонкої кишки зліва, які потягнули за собою крововилив у живіт і ускладнилася перитонітом та інтоксикацією. Вказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_10 . Тілесні ушкодження у виді розривів брижейки тонкого кишечника і розриву тонкої кишки та переломів ребер утворилися від різкого удару з достатньою силою. Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг пересуватися, виконувати певну роботу. Це залежить від індивідуальних властивостей організму та його чутливості. Тілесні ушкодження, які були виявлені під час судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_10 , відповідають строку їх спричинення 24 серпня 2016 року. Рана в задньо-тім`яній ділянці справа та крововилив у м`які тканини голови в проекції рани могли утворитися внаслідок падіння потерпілого на дерев`яну підлогу.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується також дослідженими судом письмовими доказами.

Так, у відповідності з протоколом огляду від 29 серпня 2016 року та фототаблицею до нього місцем події є домогосподарство, розташоване по АДРЕСА_3 , де в приміщенні будинку на підлозі в положенні сидячи біля печі виявлено труп ОСОБА_10 (а. с. 100-108).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №98 від 26 вересня 2016 року причиною смерті ОСОБА_10 є закрита тупа травма живота, яка супроводжувалася розривами брижейки тонкої кишки, розривом тонкої кишки і ускладнилася перитонітом та інтоксикацією.

На трупі ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у виді: рани в задньо-тім`яній ділянці справа, крововиливу в м`які тканини голови в проекції рани; прямих переломів VІІІ та ІХ ребер зліва по середньо-ключичній лінії з крововиливами в м`які тканини; крововилив в м`які тканини в ділянці лівої лопатки, п`ять крововиливів в брижейку тонкого кишечника; крововилив у передню стінку живота зліва; чотирьох розривів брижейки тонкого кишечника; розрив тонкої кишки зліва.

Описані пошкодження утворились від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкоджень. Травма живота могла утворитись як від ударів кулаками, так і ногами. Більш характерним є нанесення ударів ногами. Всього в ділянку живота було нанесено близько чотирьох ударів. Удари потерпілому були нанесені спереду по відношенню до нього. При цьому потерпілий міг знаходитись як у вертикальному, так і в горизонтальному положеннях. З моменту травми до настання смерті пройшов час близько 3-4 діб.

Пошкодження у вигляді травми живота мають ознаки Тяжких та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Пошкодження у вигляді травми грудної клітки мають ознаки Середньої тяжкості та не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Всі інші пошкодження мають ознаки Легких та не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Після отримання травми ОСОБА_10 міг самостійно рухатись та здійснювати інші цілеспрямовані дії. При своєчасному наданні потерпілому кваліфікованої медичної допомоги в умовах стаціонару, він міг залишитися живим. Пошкодження у ОСОБА_10 не характерні для утворення їх власноручно та при падінні з висоти власного зросту (а. с. 130-132).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним із застосуванням технічних засобів фіксування від 31 серпня 2016 року, відеозаписом і фототаблицею до нього, ОСОБА_4 продемонстрував механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 24 серпня 2016 року (а. с. 144-156)

У відповідності з висновком додаткової судово-медичної експертизи №65 від 26 вересня 2016 року механізм пошкоджень на тілі ОСОБА_10 , встановлений під час судово-медичного дослідження трупа останнього, може відповідати механизму, який продемонстровав підозрюваний ОСОБА_4 31 серпня 2016 року під час слідчого експерименту. Тілесні ушкодження у ОСОБА_10 могли утворитися у заявлений строк, тобто 24 серпня 2016 року (а. с. 159).

Згідно з протоколом додаткового огляду місця події від 30 серпня 2016 року та фототаблицею до нього, у домогосподарстві за місцем проживання потерпілого, за адресою: АДРЕСА_3 , на вхідних дверях до кімнати №2 будинку виявлено сліди речовини бурого кольору, які вилучені разом зі слідоносієм (а. с. 109 116).

У відповідності з висновком судово-медичної імунологічної експертизи №1011 від 21 вересня 2016 року на випилі деревини, вилученому під час огляду місця події 30 серпня 2016 року, за адресою: АДРЕСА_3 , знайдено кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_10 , так і від обвинуваченого ОСОБА_4 (а. с. 126-128).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 31 серпня 2016 року, у приміщенні Білопільського бюро СМЕ, за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Маяковського, 27, виявлено та вилучено штани синтетичні сірого кольору та сорочку чоловічу синтетичну з квадратами сірого та синього кольорів, які належали потерпілому ОСОБА_10 (а. с. 117-118).

Згідно з висновком судово-медичної імунологічної експертизи №1012 від 21 вересня 2016 року на сорочці, яка належала потерпілому ОСОБА_10 , знайдено кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_4 (а. с. 136-138).

У відповідності з висновком судово-медичної експертизи №159 від 26 вересня 2016 року у ОСОБА_4 виявлено пошкодження у виді чотирьох саден на передній поверхні правої гомілки, які відносяться до категорії легких. Описані пошкодження утворилися від дії тупого предмета, від нанесення чотирьох ударів. Неможливо виключити утворення пошкоджень при паднні з вертикального положення тіла. Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 мають термін давності більше трьох діб та могли утворитися 24 серпня 2016 року (а. с. 162-163).

З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №372 від 19 вересня 2016 року вбачається, що на даний час ОСОБА_4 будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 будь-яким психічними захворюваннями не страждав, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як особа, яка не є душевнохворою, ОСОБА_4 на теперішній час застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а. с. 166 - 169).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_12 у спричиненні ОСОБА_10 тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, у тому числі й тих, що потягли смерть потерпілого, знайшла своє повне підтвердження в ході судового слідства.

В основу вироку суд кладе покази потерпілого ОСОБА_5 , який підтвердив, що ОСОБА_4 проживав у домогосподарстві його батька ОСОБА_10 і між ними інколи виникали конфлікти. Покази свідка ОСОБА_7 , який зазначив, що вдень 28 серпня 2016 року бачив потерпілого, а наступного дня вранці обвинувачений повідомив його про смерть останнього. Після цього, зайшовши у будинок ОСОБА_10 , побачив його мертвим у положенні сидячи на підлозі біля печі. Покази свідка ОСОБА_8 , яка підтвердила, що в періоди запою, її співмешканець ОСОБА_4 йшов жити до ОСОБА_10 . Там вони разом випивали і, крім того, обвинувачений доглядав за паралізованою дружиною потерпілого. З 24 по 29 серпня 2016 року обвинувачений жив у домогосподарстві останнього. В цей період часу вона бачила потерпілого на городі без видимих тілесних ушкоджень. Покази свідка ОСОБА_6 , яка показала, що бували періоди, коли обвинувачений зловживав спиртними напоями. В цей період він жив у домогосподарстві потерпілого. Покази судово-медичного експерта ОСОБА_9 у судовому засіданні, який підтвердив, що причиною смерті потерпілого ОСОБА_10 є закрита тупа травма живота, яка супроводжувалася розривами брижейки тонкої кишки, розривом тонкої кишки і ускладнилася перитонітом та інтоксикацією. Супутніми тілесними ушкодженнями є переломи VІІІ та ІХ ребер зліва та кровоиливи на тілі, які відносяться до категорії відповідно середньої тяжкості і легких. Вказані травми могла утворитися від спричинення з достатньою силою трьох-чотирьох різких ударів, зокрема, ногою. Строк винекнення травми відповідає 24 серпня 2016 року.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_4 стосовно того, що удари потерпілому він наносив не з силою, з огляду на те, що від цих ударів потерпілий, який був приблизно однієї статури із обвинуваченим, двічі падав на підлогу на спину. Крім того, з відеозапису слідчого експеременту вбачається, що фактично удари ногою наносилися з розмаху.

Доводи обвинуваченого про те, що він наніс потерпілому два-три удари ногою в область грудної клітини, а не чотири удари в область живата як вказано в обвинувальному акті, суд оцінює критично з наступних підстав.

Так, як зазначив у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_9 , викзана в експертизі кількість ударів є приблизною, оскільки не всі удари могли відобразитися на тілі потерпілого, або ж від одного удару могло утворитися декілька тілесних ушкоджень.

Крім того, як підтвердив у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , удари потерпілому ОСОБА_10 він наносив всією стопою. За таких обставин, зважаючи на 42 розмір ноги, ОСОБА_4 міг спричинити потерпілому тілесні ушкодження у виді травм живота, перелому ребер та крововиливів, про що у судовому засіданні зазначив судово-медичний експерт.

Твердження ОСОБА_4 про те, що з дня побиття ним ОСОБА_10 і до дня смерті останнього пройшло майже п`ять днів, в цей період потерпілий часто був відсутній вдома, до вечора 28 серпня 2016 року, що передував дню смерті, на біль не скаржився, у зв`язку з чим смерть потерпілого не могла настати внаслідок завданих ним останньому ударів 24 серпня 2016 року суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Так, у відповідності з показами судово-медичного експерта ОСОБА_9 у судовому засіданні, які не суперечать дослідженим судом письмовим доказам, термін спричинення потерпілому тілесних ушкоджень відповідає даті 24 серпня 2016 року. Крім того, судово-медичний експерт у судовому засіданні зазначив, що залежно від характеру особи, індивідуальних властивостей організму та його чутливості ОСОБА_10 міг і не скаржитися на біль, міг пересуватися і, навіть, виконувати певну роботу.

Те, що ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав частково, заперечуючи факт спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, суд розцінює як спосіб захисту і бажання уникнути невідворотного покарання за вчинений злочин.

За таких обставин суд вважає, що в ході судового розгляду справи вина підсудного ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання, суд на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.

Особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, задовільно характеризується за місцем проживання, ніде не працює, власної сім`ї та утриманців не має (а. с. 170-180).

Доводи ОСОБА_4 про те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина, народжена під час спільного проживання з ОСОБА_13 , у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, а тому суд їх не приймає до уваги.

Крім того суд приймає до уваги обставини, що відповідно до ст. 66, ст. 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Суд не може визнати обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття, оскільки щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, а в даному випадку обвинувачений повністю не визнав свою вину, зазначав, що смерть потерпілого настала не внаслідок заподіяних ним тілесних ушкоджень, хоча на підставі проаналізованих судом доказів був зроблений висновок про наявність прямого причинного зв`язку між діями обвинуваченого і смертю потерпілого, а також умисний характер дій ОСОБА_4 щодо завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що вчинений ОСОБА_4 злочин є тяжким, внаслідок умисних суспільно небезпечних дій обвинуваченого, обтяжених станом алкогольного спяніння, була заподіяна смерть іншій людині, враховуючи думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має і при призначенні покарання поклався на розсуд суду, за таких обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання тільки з ізоляцією обвинуваченого від суспільства, у виді позбавлення волі і призначення такого покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Поряд з цим, суд також вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції, що діє на момент постановлення вироку, зарахувати у час відбування покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 , починаючи з дня застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 02 вересня 2016 року, по день набрання вироком законної сили із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази:

- виріз із дерев`яних дверей зі слідами крові, вилучений під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 ;

- марлевий тампон зі зразками крові ОСОБА_4 ;

- одяг з трупа ОСОБА_10 , а саме: чоловічу сорочку і штани, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області знищити;

- одяг та взуття ОСОБА_4 , зокрема, чоловічу футболку, штани та сандалі, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області, повернути обвинуваченому (а. с. 226-229).

Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у виді взяття під варту, який продовжувався судом і прокурором заявлено клопотання про залишення цього запобіжного заходу без змін до набрання вироком законної сили.

Враховуючи, що суд прийшов до переконання про призначення обвинуваченому покарання тільки у виді позбавлення волі, тому до набрання вироку законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити без змін для забезпечення виконання вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 02 вересня 2016 року.

Строк попереднього ув`язнення з 02 вересня 2016 року до дати набрання вироком законної сили зарахувати у строк відбуття покарання із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Речові докази:

- виріз із дерев`яних дверей зі слідами крові, вилучений під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 ;

- марлевий тампон зі зразками крові ОСОБА_4 ;

- одяг з трупа ОСОБА_10 , а саме: чоловічу сорочку і штани знищити;

- одяг та взуття ОСОБА_4 , зокрема, чоловічу футболку, штани та сандалі - повернути обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: