Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
25 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 08 лютого 2017 року, з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 08 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду та звільнити ОСОБА_6 умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Зазначає, що ОСОБА_6 відбув більше двох третин строку покарання, позитивно характеризується та має вісім заохочень.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали суду без змін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є сумлінна поведінка засудженого і ставлення до праці.
П. 15 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26 квітня 2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання застосовуються суддею районного (міського) суду за місцем відбування засудженим покарання за спільним поданням органу, що відає виконанням покарання та спостережної комісії. Тому висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження засуджений ОСОБА_6 звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.
Із особової справи вбачається, що ОСОБА_6 28 грудня 2005 року засуджений вироком Камінь-Каширським районним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст.121, ст.304 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 13 років.
Початок строку відбування покарання: 13.10.2005 р.
Кінець строку відбування покарання: 27.05.2018 р.
На момент подання засудженим клопотання до суду першої інстанції останній відбув дві третини строку призначеного покарання.
Відмовляючи у застосуванні відносно засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції припустився помилки, оскільки згідно характеристики виправної колонії та пояснень наданих під час апеляційного розгляду її представником ОСОБА_8 засуджений за період відбування міри покарання в Катеринівській ВК (46) характеризується позитивно. Працевлаштований на виробництві колонії на ДРОК-1 каменотесом протягом 11 років у зв`язку з чим має захворювання правобічної пахової кили, до роботи відноситься добросовісно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує їх законні вимоги, свідомо дотримується правил поведінки, будує позитивні плани на майбутнє. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними.
Із довідки про наявність стягнень та заохочень засудженого ОСОБА_6 вбачається, що усі стягнення, на момент розгляду справи судом першої інстанції, погашенні. Вказане свідчить, що протягом останнього року до засудженого стягнення не застосовувалися. Натомість ОСОБА_6 має 8 заохочень.
Покликання прокурора про стягнення, яке було накладено 08.02.2017 року не заслуговує на увагу, оскільки розгляд справи судом першої інстанції відбувся та передував його накладенню.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 , які викликані тим, що на момент звернення до суду з клопотанням, мету покарання було досягнуто, засуджений виправився і немає необхідності в подальшому відбуванні реального покарання у виді позбавлення волі.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, ст.81 КК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Сарненського районного суду від 08 лютого 2017 року стосовно засудженого ОСОБА_6 - скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного Камінь-Каширським районним судом Волинської області від 28.12.2005 року задовольнити .
Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання умовно-достроково на 1 рік 1 місяць.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3