№ 336/7742/15-к
пр. № 1-кп/336/68/2016
УХВАЛА
Іменем України
08 серпня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у АДРЕСА_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2, ст. 310 ч. 2 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у АДРЕСА_2 , у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2, ст. 310 ч. 2 КК України, та ОСОБА_5 , у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, просив призначити справу до розгляду.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору через його невідповідність вимогам КПК України, а саме у зв`язку з неконкретністю пред`явленого обвинувачення, вказівки в обвинувальному акті того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підозрюються у скоєнні кримінальних правопорушень, замість зазначення того, що вони обвинувачуються злочинів, не зазначення підстав для кваліфікацій дій обох обвинувачених з застосуванням кваліфікаційної ознаки в місцях масового перебування громадян, тощо.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання захисника.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав клопотання іншого захисника щодо повернення обвинувального акту.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника.

Відповідно до ст. 314 КПК України за результатами проведення підготовчого судового засідання суд має право прийняти наступні рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

При дослідженні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 291 ч. 2, 4 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Відповідно до положень ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинні викладатись конкретні обставини скоєння злочинів, у якому обвинувачуються саме особи, які мають статус обвинувачених, а не дії свідків.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Однією з основних засад кримінального провадження є законність, яка визначає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Стаття 6 ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення щонайменше такі права:

a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Таким чином, для забезпечення ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення пред`явлене особі обвинувачення повинно бути детальним, повним, чітким та зрозумілим та містити у собі усі відомості щодо події кримінального правопорушення, виду та розміру шкоди, форми вини, мотиву та мети кримінального правопорушення, тощо.

Однак, вищевказаним вимогам обвинувальний акт не відповідає у зв`язку з наступним.

Статтею 28 КК України визначено, що злочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.

Злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Так, по першому епізоду ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 27.04.2017 року за попередньою змовою з ОСОБА_5 групою осіб вчинила незаконні перевезення та зберігання наркотичного засобу з метою збуту та збут наркотичного засобу у місці масового перебування громадян, а саме направилась на автомобілі до одинадцятого під`їзду будинку № 32 по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжя, де заклала пачку з-під цигарок синього кольору ЛМ з фольгова ним згортком, у якому був завернутий паперовий згорток з поліетиленовим згортком з кристалічною речовиною у сміттєву урну, після чого повідомила ОСОБА_8 місце перебування наркотичного засобу.

ОСОБА_5 у свою чергу за цим епізодом обвинувачується у незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у місці масового перебування громадян, а саме у тому, що 27.04.2017 року ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_9 про необхідність переказу грошових коштів на карту ПриватБанку, а ОСОБА_9 у свою чергу переказ на платіжну картку 400 гривень, після чого ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_4 та повідомила про необхідність здійснити закладку.

Водночас суд зауважує, що ОСОБА_4 обвинувачується за цим епізодом у скоєнні за попередньою змовою з ОСОБА_5 незаконних зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу в місцях масового перебування громадян, натомість як ОСОБА_5 обвинувачується лише у незаконному збуті наркотичного засобу.

Отже, застосовуючи кваліфікуючу ознаку скоєння злочину за попередньою змовою групою осіб, прокурором одночасно висунуте обвинувачення одній особі у незаконних зберіганні, перевезенні та збуті наркотичного засобу, а іншій співучасниці лише у збуті наркотичного засобу, що прямо суперечить вимогам КК України, адже не зрозуміло за попередньою змовою з якою особою ОСОБА_4 вчинила незаконні перевезення та зберігання наркотичного засобу, враховуючи що ОСОБА_5 у скоєнні таких дій не обвинувачується.

Також суд погоджується із тим, що в обвинувальному акті прокурором не вказано підстав для застосування кваліфікуючої ознаки скоєння злочину у місцях масового перебування громадян.

Так, місцями масового перебування громадян у розумінні ст. 307 КК України є вокзали, пристані, ринки, підземні переходи, вулиці, площі, місця масового відпочинку - багатолюдні пляжі, парки, дитячі майданчики тощо. Натомість не зрозуміло з яких причин сміттєва урна біля під`їзду будинку є місцем масового перебування громадян.

Таким саме чином викладено обвинувачення і за другим епізодом 10.05.2017 року о 12.30 годині з зазначенням того, що якийсь згорток з кристалічною речовиною білого кольору було закладено (далі мовою оригіналу) «біля зеленого насадження у вигляді дерева» біля першого під`їзду будинку № 24 по вул. Чевоній у м. Запоріжжя, що також не зрозуміло чому вказане «зелене насадження у вигляді дерева» є місцем масового перебування громадян

При цьому при описанні дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взагалі не вказано який саме наркотичний засіб був предметом злочину, його вага та кількість, адже такі відомості викладені лише при вказівки того, що ОСОБА_9 забрав якій згортки, натомість як ОСОБА_9 обвинуваченим у кримінальному провадженні не є.

З третім епізодом ОСОБА_4 обвинувачується у незаконних придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичного засобу з метою збуту, вчинене повторно, а саме у тому, що 10.05.2017 року при невстановлених обставинах ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 придбала чотири поліетиленових згортки з речовиною білого кольору, після чого, зберігаючи зазначену речовину у сумці, направилась на автомобілі до будинку АДРЕСА_3 , де о 17.10 годині була затримані співробітниками поліції в порядку ст. 208 КПК України.

Натомість при описанні безпосередньо дій ОСОБА_4 ані слова не вказано про те, що ОСОБА_4 придбала, перевезла та зберігала саме наркотичний засіб, який саме наркотичний засіб та у якій кількості, а вказано лише, що такі дії ОСОБА_4 вчинила щодо поліетиленових згортків з речовиною білого кольору, що очевидно не є предметом злочину, передбаченого ст. 307 КК України.

Також в описовій частині цього злочину вказано, що такі дії вчинені ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , натомість як при кваліфікації дій ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки скоєння злочину за попередньою змовою групою осіб не застосовано, а дії ОСОБА_5 в цій частині не описані взагалі.

ОСОБА_5 у свою чергу обвинувачується у тому, що при невстановлених досудовим розслідування обставинах, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , придбала чотири поліетиленових згортки з речовиною білого кольору, після чого направилась до місця свого мешкання, а саме до приміщення кв. АДРЕСА_4 , де зберігала зазначену речовину у приміщенні кухні.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані як незаконні придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, у місці масового перебування громадян.

Натомість в обвинувальному акті при описанні дій ОСОБА_5 не зазначено, що предметом злочину був наркотичний засіб, а вказано лише про згортки з речовиною білого кольору, не визначені дії ОСОБА_4 , з якою ОСОБА_5 , за версією сторони обвинувачення. Діяла за попередньою змовою, а також взагалі не вказано яке місце масового перебування громадян є у цьому випадку та які саме дії, чи придбання чи зберігання наркотичного засобу були вчинені саме у місці масового перебування громадян, враховуючи, що придбання відбулось за невстановлених обставин, а зберігання було у квартирі за місцем проживання.

Також суд зауважує, що бульвар Шевченка, а саме таким чином визначено в обвинувальному акті місце зберігання наркотичного засобу ОСОБА_5 територіально відноситься до Вознесенівського (Орджоінікідзевського) району м. Запоріжжя, тож не зрозуміло з яких підстав в цій частині обвинувальний акт за епізодом злочинної діяльності, вчиненої у Вознесенівському районі м. Запоріжжя всупереч положенням КПК України, відповідно до яких кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, направлено до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя замість Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

ОСОБА_4 також обвинувачується у тому, що маючи умисел на незаконне вирощування рослин роду конопель, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 висадила в приміщенні квартири шляхом внесення у грунт у пластикових стаканах насіння роду конопель у кількості тринадцяти штук, після цього шляхом культивування вирощувала їх, доглядала за насінням в грунті, поливала та вдобряла їх протягом невстановленого досудовим розслідуванням часу.

При цьому, без вказівки часу скоєння такого злочину, органом обвинувачення дії раніше не судимою ОСОБА_4 кваліфіковані як незаконне вирощування рослин роду конопель, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Також суд погоджується і з доводами захисника щодо недопустимості вказівки в обвинувальному акті про те, що особа підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення.

Так, статтею 110 КПК України вказано, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Таким чином, вказівка в обвинувальному акті про те, що особа підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) є неприпустимою, адже в обвинувальному акті особа може лише обвинувачуватись у вчиненні певних діянь, а аж ніяк не підозрюватись.

Таким чином, суд вважає, що в обвинувальному акті відсутній повний, докладний та зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, що безумовно перешкоджає здійсненню обвинуваченими ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення, а обвинувальних акт не відповідає вимогам, які встановлені КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд з урахуванням неконкретності пред`явленого обвинувачення, суперечливості викладених в обвинувальному акті обставин. наявності суперечностей між фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, та правовою кваліфікацією дій обвинуваченого, вбачає підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. 314, 392, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2, ст. 310 ч. 2 КК України, та ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2 КК України, повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів після її оголошення через суд, який її ухвалив.

Суддя ОСОБА_1