Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/58/2017 Справа № 641/3793/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2017 року Комінтернівський районний суд м.Харкова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участі прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

обвинуваченої ОСОБА_12

перекладача ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000489 щодо ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянки України, із неповною середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судимої 26.08.2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
9 березня 2016 року близько 6.00 години ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , знаходячись в квартирі своєї знайомої ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою помсти за образу ОСОБА_14 її співмешканцем ОСОБА_10 та на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення смерті ОСОБА_10 , заздалегідь взявши за місцем свого мешкання ( кВ. АДРЕСА_3 ) кухонний ніж, тримаючи його в правій руці підійшла до ОСОБА_10 , який сидів в кріслі в одній з кімнат квартири ОСОБА_14 та діючи умисно нанесла удар кухонним ножем в передню поверхню лівої половини грудної клітини у проекцію 4-5 ребер по лівій середньо ключичній лінії ОСОБА_10 , спричинивши колото-різане поранення лівої половини груді, яке проникає в плевральну порожнину без ушкодження внутрішніх органів, що є тяжким тілесним ушкодженням.

Далі ОСОБА_12 з метою доведення свого злочинного наміру, направленого на спричинення смерті ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, намагалась нанести йому ще один удар вказаним ножем в область грудної клітини зліва, однак, свій намір до кінця не довела через те, що ОСОБА_10 почав вставати, прикривши лівою рукою ділянку попередньо спричиненого ушкодження.

В результаті цього, ОСОБА_12 влучила в тильну поверхню лівої кисті, в проекції другої п`ясткової кістки потерпілого, спричинивши різану рану лівої кисті, що є легким тілесним ушкодженням, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

Після цього, ОСОБА_10 , усвідомлюючи реальну загрозу для свого життя, вийшов з кімнати та покинув квартиру ОСОБА_14 , вийшовши на вулицю де випадковий перехожий викликав швидку медичну допомогу, працівники якої вчасно надали першу медичну допомогу потерпілому та доставили його до медичного закладу, тим самим врятувавши його від настання смерті, що позбавило ОСОБА_12 можливості довести свій злочинний намір до кінця.

Одже, ОСОБА_12 вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення смерті ОСОБА_10 , однак з причин, що не залежали від її волі не змогла довести свій злочинний намір до кінця тому, що потерпілий покинув місце вчинення кримінального правопорушення та йому вчасно надано медичну допомогу.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_12 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України не визнала, пояснивши, що умислу на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_10 вона не мала та зазначила, що потерпілого ОСОБА_10 вона знає з 2015 року, він жив з ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_2 . 08 березня 2016 року вони разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вживали алкогольні напої десь до 24:00 год. Потім ОСОБА_17 пішла до себе, а ОСОБА_18 пішов в кіоск придбати алкогольних напоїв. Приблизно через п`ять хвилин повернулась ОСОБА_17 та сказала, що хоче вигнати ОСОБА_10 , а він не уходить, душить та б`є її. Вона пішла разом з ОСОБА_14 до неї додому, ОСОБА_10 лежав спав на дивані. ОСОБА_17 стягувала ОСОБА_10 з дивану, він сів у крісло та почав обзивати ОСОБА_14 та її. Вона була у стані алкогольного сп`яніння, взяла ніж, хотіла налякати ОСОБА_10 та підійшла до нього. ОСОБА_10 взяв її за руку, і вона впала на нього в крісло, оскільки була п`яна. Він її відштовхнув, вона встала та побачила ніж в крові. ОСОБА_17 сказала їй, що ОСОБА_10 пішов у ванну кімнату, змити кров. Вона попросила ОСОБА_19 вивести ОСОБА_10 на вулицю. Вона нанесла ОСОБА_10 лише один удар ножем ненавмисно, а коли впала на нього.

Однак, вина обвинуваченої ОСОБА_12 повністю підтверджується дослідженими судом доказами :

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що 08 березня 2016 року він перебував в квартирі своєї співмешканки ОСОБА_14 , вони напередодні з нею посварилися і вона пішла до сусідів. 9.03.2016 року біля 6 години він сидів у кріслі та чекав на повернення ОСОБА_14 .

ОСОБА_14 повернулась із сусідкою - ОСОБА_12 , що перебувала в стані алкогольного сп`яніння та побачила чергову сварку між ним та ОСОБА_20 .. Після цього ОСОБА_12 кудись пішла, а повернувшись підійшла до нього та сказала, що «порве за подругу», і він відчув удар у груди,як поштовх, він підвівся з крісла та відчув удар в руку, якою тримався за ліву частину груді, потім побачив ніж в правій руці ОСОБА_12 . Він пішов у ванну кімнату змивати кров та перемотав руку туалетним папером, одягнувся та вийшов на вулицю. Він сів на лавку, оскільки не міг йти далі. Перехожі, побачивши його, викликали швидку медичну допомогу;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що ОСОБА_12 знає з 2013 року, а проживала вона у нього з 2015 року. В ніч з 08 березня на 09 березня 2016 року, близько 02:00 год. до них прийшла сусідка ОСОБА_21 , яка була дуже збуджена, та попросила викликати працівників поліції, оскільки посварилась з ОСОБА_10 і не хотіла з ним знаходитись в одній квартирі. ОСОБА_14 викликала працівників поліції та залишилась чекати на них в їх квартирі. Він, на прохання ОСОБА_14 , придбав алкогольні напої, спочатку горілку, а потім пиво. Потім до них зайшов сусід ОСОБА_22 і вони разом вживали алкогольні напої. Він ще виходив купляти алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_22 пішов до себе додому, а він побачив, що двері в кімнату ОСОБА_14 відкриті. ОСОБА_14 попросила його провести ОСОБА_10 на вулицю. Коли він його проводжав, ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_12 ударила його ножем. Він не звернув на це увагу, крові у ОСОБА_10 не бачив, та повернувся додому, а потім до них приїхали працівники поліції та забрали ОСОБА_12 ;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що з листопада 2015 вона разом проживала з ОСОБА_23 . З 08 березня на 09 березня 2016 року вона посварилась з ОСОБА_10 та прийшла до своїх сусідів ОСОБА_12 та ОСОБА_19 і розповіла про сварку. В неї не було телефону, вона не могла викликати працівників поліції, ОСОБА_24 запропонував їй викликати працівників поліції. Вона хотіла вигнати ОСОБА_10 з квартири. В квартирі ОСОБА_19 вона перебувала деякий час, разом з ОСОБА_12 вони вживали спиртні напої. Не дочекавшись приїзду працівників поліції, вона пішла до своєї квартири разом із ОСОБА_12 , яку вона попросила піти з нею. ОСОБА_12 бачила їх чергову сварку з ОСОБА_10 та кудись пішла. Вона сіла на диван та дивилась телевізор, ОСОБА_12 повернулась, підійшла до ОСОБА_10 та про щось спілкувалась з ним, про що, вона не чула. ОСОБА_10 сидів у кріслі, ОСОБА_12 стояла навпроти нього. Коли ОСОБА_10 підвівся, вона побачила, що з його руки тече кров і він пішов в ванну кімнату, а вона пішла за ним. Удару вона не бачила та жодних звуків не чула. ОСОБА_12 вийшла з їх квартири, коли вона пішла за ОСОБА_10 у ванну кімнату. Потім ОСОБА_10 одягнувся та пішов на вулицю, а вона побачила у ОСОБА_12 в руці ніж;

-протоколом огляду місця події від 09.03.2016 року - квартири АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено ніж з нашаруванням рідини бурого кольору та ватний тампон зі змивами рідини бурого кольору з кухонного столу;
-протоколом огляду місця події від 09.03.2016 року , в ході якого оглянуто квартиру ОСОБА_14 АДРЕСА_4 , під час якого було вилучено змиви рідини бурого кольору з підлоги кімнати, коридору, ванної кімнати та рукомийника ;

-протоколом затримання ОСОБА_12 в порядку ст..208 КПК України від 9.03.2016 року, з якого вбачається, що під час обшуку ОСОБА_12 в неї було вилучено: джинси синього кольору з ременем,майку чорного кольору,спортивну кофту на змійці, пару кросівок біло блакитного кольору;

-постановами від 10.03.2016 року та від 19.04.2016 року про визнання та приєднання як речових доказів ножа, брюк із джинсової тканини темно-синього кольору, жіночих кросівок, жіночої куртки, жіночої майки та змивів речовини бурого кольору з квартир АДРЕСА_5 та протоколами їх огляду від 10.03.2016 року та від 19.04.2016 року, які також були оглянуті під час судового розгляду;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.04.2016 року за участі потерпілого ОСОБА_10 , в ході якого він розповів та показав, як відбувалися події 09.03.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 , як наносила йому удари ОСОБА_12 та відеозаписом цієї слідчої дії, які підповідають його показанням під час судового розгляду.

В той же час при проведенні слідчого експерименту 20.04.2016 року за участі свідка ОСОБА_14 ( із відеозаписом цієї слідчої дії) вона показала на інше місце, де знаходився потерпілий ОСОБА_10 і ОСОБА_12 ,обставин нанесення поранень потерпілому вона не бачила. Побачивши в руках ОСОБА_12 ніж та кров у ОСОБА_25 , вона разом з ним пішла до ванної кімнати змивати кров, а ОСОБА_12 покинула квартиру ;

ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту 20.04.2016 року ( із відеозаписом цієї слідчої дії) показала, як відбувалися події 09.03.2016 року, як вона, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, взяла ніж, підійшла до ОСОБА_10 , нахилилася над ним, він взяв її за руку (передпліччя) та потяг на себе, від чого вона впала до нього в крісло, оскільки була п`яна. Він її відштовхнув, вона встала та побачила ніж в крові. Інших подробиць події вона не пам`ятає;

- висновком судово-медичної експертизи № 1850-ая/16, від 22.04.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_10 мали місце: колоте-різане поранення лівої половини груді, в проекції 4-5 ребер по лівій середньо-ключичній лінії, яке проникає в плевральну порожнину без ушкодження внутрішніх органів що є тяжким тілесним ушкодженням, а також різана рана лівої кисті , в проекції 2-ої п`ясткової кістки, - що є легким тілесним ушкодженням, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6-ти днів. Ці ушкодження утворилися від травматичної дії гострого предмету, який володіє колюче-ріжучими властивостями. Отримані пошкодження могли бути отримані не пізніше дати звернення та встановлення ушкодження у лікувальному закладі, тобто 09.03.2016 року;

- висновком судово-медичної експертизи № 2401-ая/16 від 22.04.2016 року, відповідно до якого не виключена можливість, що між подіями, які сталися 09.03.2016 року та тілесними ушкодженнями,які були виявлені на тілі ОСОБА_10 є причинно-наслідковий зв`язок.

Судити про послідовність утворення тілесних ушкоджень , виявлених у ОСОБА_10 не є можливим, у зв`язку з тим, що вони були спричинені у короткий проміжок часу;

- висновком судово-медичної експертизи № 2438-ая/16 від 25.04.2016 року,яким підтверджено висновки вищенаведених судово-медичних експертиз, а також зазначено, що показання ОСОБА_10 , надані ним при проведенні слідчого експерименту 20.04.2016 року, в цілому не суперечать наявним судово- медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень.

Згідно з наданою медичною документацією, раньовий канал в ділянці проникаючого колото-різаного поранення мав напрямок спереду-назад.

Не виключено, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_10 могли бути спричинені гострим предметом, який володіє колюче-ріжучими властивостями, в тому числі і ножем, який було представлено на дослідження, як речовий доказ;

-висновком судово-медичної експертизи № 351-ц/2016 від 15.04.2016 року, згідно з якою сліди крові, що виявлені та вилучені в ході огляду місця події в квартирі АДРЕСА_4 могли бути залишені потерпілим ОСОБА_10 ;

-висновком судово-імунологічної експертизи № 599-И/16 від 25.03.2016 року, згідно з якою виявлена на кросівку на праву ногу, вилученому у ОСОБА_12 , кров що могла бути залишена ОСОБА_10 ;

-висновком судово-медичної експертизи № 501-ц/2016 від 18.04.2016 року, відповідно до якої на кухонному ножі, виявленому та вилученому під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 виявлено кров, походження якої від ОСОБА_10 не виключається;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 20.04.2016 року, під час якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ніж, що був в руках ОСОБА_12 09.03.2016 року, яким вона наносила йому удари;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 20.04.2016 року, згідно з яким, свідок ОСОБА_17 впізнала ніж, що був в руках ОСОБА_12 09.03.2016 року.

Аналізуючи вищенаведені докази, суд вважає, що не вірити показанням потерпілого, показання якого є послідовними протягом досудового розслідування та судового розгляду, свідків у суду підстав немає, їх показання в основному співпадають між собою, з об`єктивними даними та як докази суд вважає їх достовірними.

Підстав оговорювати обвинувачену ОСОБА_12 потерпілим та свідками судом не встановлено.

До показань обвинуваченої ОСОБА_12 щодо відсутності в неї умислу на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_26 , неумисного нанесення йому одного удару, суд відноситься критично та вважає, що її показання є способом захисту та викликані бажанням ухилиться від відповідальності за вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення ( злочину). Її показання спростовуються вищенаведеними доказами, які суд визнав достовірними.

Посилання ОСОБА_12 на те, що в неї на руці залишився синець після схоплення її ОСОБА_10 спростовується медичною довідкою КЗОЗ «Харківська міська лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги» №10/ 2540 від 10.03.2016 року, відповідно до якої вона не скаржилася на стан свого здоров,я, патології не виявлено.

Постановою Пленуму Верховного суду України №2 від 7.02.2003 року роз`яснено , що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту та спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирувати виходячи з усіх обставин вчиненого діяння, зокрема ,враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість та локалізацію поранень, поведінку винного та потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Згідно з частиною другою ст.. 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння ( дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання.

Суд, виходячи із досліджених доказів, вважає, що ОСОБА_12 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання.

Про намір ОСОБА_12 вчинити вбивство ОСОБА_10 за прямим умислом свідчать: її бажання захистити свою подругу ОСОБА_14 , оскільки у останньої з ОСОБА_10 у її присутності відбувався конфлікт та вона на нього скаржилася, висловлювала погрози « за подругу порву»; спрямованість дій обвинуваченої, яка взяла кухонний ніж, довжиною леза 77 мм для вирішення конфліктної ситуації між вищезазначеними особами, підійшла до ОСОБА_10 та умисно, цілеспрямовано нанесла йому два удари кухонним ножем: один проникаючий в передню поверхню лівої половини грудної клітини у проекцію 4-5 ребер по лівій середньо ключичній лінії ОСОБА_10 , спричинивши колото-різане поранення лівої половини груді, яке проникає в плевральну порожнину без ушкодження внутрішніх органів та майже одразу намагалась нанести йому ще один удар вказаним ножем в область грудної клітини зліва, однак ОСОБА_10 почав вставати, прикривши лівою рукою ліву половину груди, в результаті чого ОСОБА_12 влучила в тильну поверхню лівої кисті, в проекції другої п`ясткової кістки потерпілого, спричинивши різану рану лівої кисті.

Свої протиправні дії ОСОБА_12 припинила, оскільки потерпілий ОСОБА_10 , у супроводі ОСОБА_14 , направився до ванної кімнати, де змив кров, одразу одягнувся та залишив квартиру. На вулиці йому стало погано та перехожі викликали швидку медичну допомогу та лікарями йому вчасно було надано медичну допомогу.

Попри те, що ОСОБА_12 після завдання нею поранень потерпілому ОСОБА_10 кухонним ножем, спрямованих в ліву частину його груді припинила свої злочинні дії, оскільки потерпілий ОСОБА_10 , у супроводі ОСОБА_14 , направився до ванної кімнати, де змив кров, одразу одягнувся та залишив квартиру, не може беззаперечно свідчити про її добровільну відмову від замаху на умисне вбивство ОСОБА_10 , оскільки вона вчинила усі дії, які вважала за необхідне виконати для його вбивства, але його смерть не настала з наведених вище причин.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_12 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились в закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині потерпілому ОСОБА_10 ( умисне вбивство), ОСОБА_12 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_12 встановлено,що вона раніше судима та вчинила кримінальне правопорушення в період випробування, за місцем проживання характеризується задовільно, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
ОСОБА_12 , згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №278 від 4.04.2016 року є осудною особою, під дію ст. 93 КК України не підпадає.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно зі ст.. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_12 , згідно зі ст.. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_12 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про її особу, обставини, що обтяжують покарання .
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_12 можливо лише в умовах ізоляції її та поміщення на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Оскільки ОСОБА_12 вчинила кримінальне правопорушення в період випробування, суд вважає за необхідне призначити їй покарання із застосуванням ст.. 71 КК України, частково приєднавши до покарання за цим вироком покарання не відбуте за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26.08.2015 року, скасувавши звільнення її від покарання з випробуванням.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили.
Суд вважає за необхідне строк покарання ОСОБА_12 обчислювати з 9 березня 2016 року, зарахувавши в строк відбуте нею покарання з 9 березня 2016 року по 9 червня 2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно зі ст.. 72 КК України.
Крім того суд вважає за необхідне скасувати вжиті ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11.03.2016 року заходи забезпечення кримінального провадження та зняти арешт з тимчасово вилученого майна.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст..100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_12 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 ( сім) років 6 ( місяців) .
На підставі ст.. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26.08.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 ( вісім) років.
Скасувати звільнення ОСОБА_12 від покарання з випробуванням, за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 серпня 2015 року.
Строк відбуття покарання обчислювати з 9 березня 2016 року, зарахувавши строк її попереднього ув`язнення з 9 березня 2016 року по 9 червня 2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань( Харківському слідчому ізоляторі №27) продовжити до набрання вироком законної сили.

Скасувати вжиті ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11.03.2016 року заходи забезпечення кримінального провадження та зняти арешт з тимчасово вилученого майна: кухонного ножа зі слідами рідини бурого кольору,джинсів синього кольору з ременем,майки чорного кольору,спортивної кофти на змійці, пари кросівок біло блакитного кольору.

Речові докази:
кухонний ніж зі слідами рідини бурого кольору знищити;

джинси синього кольору з ременем,майку чорного кольору,спортивну кофту на змійці, пару кросівок біло блакитного кольору повернути ОСОБА_12 , а при відмові в отриманні знищити,

змиви речовини бурого кольору з квартир АДРЕСА_5 , які знаходяться на зберіганні в камері схову Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області, квитанція №00302 знищити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м.Харкова.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2
ОСОБА_3