Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/113/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 189 (86-1, 86-2, 144) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.03.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.03.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226, та накладено арешт на майно належне ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.03.2017 року, задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 , про арешт майна, та накладено арешт на належне ОСОБА_8 майно, а саме:

- комп`ютерний процесор чорного кольору без маркування;

- комп`ютерний процесор сірого кольору з написом «LG»;

- ноутбук чорного кольору «LENOVO G50» з блоком живлення;

- планшет чорного кольору «ONOMI А07000»;

- мобільний телефон чорного кольору «ONOMI 401»;

- дерев`яна бейсбольна бита;

- маска білого кольору;

- джинси синього кольору «VEROMCA»;

- балаклава чорного кольору з зображенням черепу;

- балаклава чорного кольору з зображенням черепу;

- шорти зеленого кольору;

- шорти камуфльовані;

- футболка чорного кольору;

- футболка червоного кольору;

- футболка салатного кольору з написом «NY style»;

- футболка з капюшоном білого кольору з зображенням тигра;

- футболка червоно-синього кольору;

- шорти джинсові з написом «NEW TRADE MARK ONE STYLE»;

- футболка блакитного кольору з зображенням трьох черепів;

- кросівки чорного кольору з білими полосами з написом «Kelaifeng»;

- бинти чорного кольору для замотування рук при боксуванні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом прокуратури Кіровоградської області 16.12.2016 року на підставі повідомлення УСБУ в Кіровоградській області №61/к/2369/нт від 16.12.2016 року про виявлення кримінального правопорушення до ЄРДР внесено відомості за фактом вимагання мешканцями м. Кропивницький від мешканців регіону передати майно чи право на нього, або вчинити будь-які дії майнового характеру, застосовуючи для цього насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, чи погрози застосування вказаного насильства та розпочато досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000226, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда 26.02.2017 року за адресою проживання ОСОБА_8 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено вказані в клопотанні речі та документи.

Слідчим суддею встановлено, що є розумні підстави вважати про можливість використання вказаного в клопотанні майна як доказу у даному кримінальному провадженні, тому надавши оцінку доказам, які надані до матеріалів клопотання, з урахування пояснень учасників судового засідання та наданих під час розгляду клопотання захисником підозрюваного в обґрунтування заперечень проти клопотання матеріалів, слідчий суддя встановив необхідність застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки він забезпечить збереження речових доказів, виконання можливого покарання у виді конфіскації майна.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.

Свої вимоги мотивує тим, що вирішуючи питання про накладення арешту на майно слідчий суддя зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майна слідчий суддя проігнорував вимоги ст. 172 ч. 3 КПК України, а саме слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. Частина 2 ст.171 КПК України визначає перелік відомостей, які повинні містити клопотання про накладення арешту на майно.

Однак в клопотанні слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області про арешт майна порушенні всупереч ч.2 ст. 171 КПК України не було зазначено, як того вимагає закон: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, що зазначалося стороною захисту, але було проігноровано слідчим суддею.

Слідчим в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області не були надані докази що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним ОСОБА_8 , третіми особами ( ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) таким майном. Стороною захисту до суду надані документи, які підтверджували право власності на вилучену слідчими техніку щодо належності вилученого майна. Даний факт слідчим суддею було проігноровано.

Крім того, апелянт зазначає, що всупереч вимогам КПК України слідчий суддя взагалі не враховував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що йому інкримінується, оскільки матеріали клопотання про накладення арешту містили тільки ухвалу суду про дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 та протокол обшуку, що таким чином виключає можливість надати оцінку обґрунтованості висунутої підозри, що є обов`язковою умовою при вирішенні слідчим суддею питанням про арешт майна, що передбачено ст. 173 КПК України.

На час розгляду клопотання про накладення арешт на майно речі, що було вилучено 26.02.2017 року за місцем проживання ОСОБА_8 не мали статусу речових доказів, про що зазначив прокурор в судовому засіданні та свідчать матеріали клопотання про накладення арешту на майно.

Крім того, ОСОБА_8 в повідомленні про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3. ст.15, ч.2,3 ст.189, ч.3 ст.189 КК України відповідно до якої обставини та події, що зазначені в повідомлені про підозру від 27.02.2017 року не відображають, що саме вилучені речі та майно в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , відносно яких існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що саме вони є доказом злочину.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тощо.

Відповідно до статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону та обґрунтовано його задовольнив.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом прокуратури Кіровоградської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000226, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період кінця 2015 початку 2016 року, точний час слідством не встановлено, мешканці м. Кропивницький (Кіровограда) ОСОБА_12 та ОСОБА_13 утворили угрупування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в тому числі з акаунтами в мережі Інтернет «ВКонтакте», до якої долучились та стали її активними членами ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда 26.02.2017 року за адресою проживання ОСОБА_8 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено вказані в клопотанні речі та документи.

Наступного дня 27 лютого 2017 року слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на майно.

З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, перелік якого зазначено в клопотанні.

Зокрема слідчим суддею вірно зроблено висновки, що у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, є розумні підстави вважати про можливість використання вказаного в клопотанні майна як доказу у даному кримінальному провадженні, тому надавши оцінку доказам, які надані до матеріалів клопотання, з урахування пояснень учасників судового засідання та наданих під час розгляду клопотання захисником підозрюваного в обґрунтування заперечень проти клопотання матеріалів, слідчим суддею встановлена необхідність застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки він забезпечить збереження речових доказів, виконання можливого покарання у виді конфіскації майна.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Разом з тим, в судовому засіданні апеляційного суду прокурором повідомлено, що вказані речі та документи вилучені в ході проведення обшуку в домоволодінні, в якому проживає ОСОБА_8 , на підставі постанови слідчого визнані в якості речових доказів, та на даний час з вказаними речами проводяться процесуальні дії, такі як експертизи, впізнання тощо.

Крім того колегія суддів зазначає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів визнає непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Таким чином, підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.03.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226, та накладено арешт на майно належне ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2