Провадження № 1-кс/760/6847/17
Справа 760/7930/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання слідчого Солом`янського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2017 р. за №0004760,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Солом`янського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обгрунтування поданного клопотання слідчий зазначив, що 02.05.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004760 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 187 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 02.05.2017 р. приблизно об 01 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_8 , неповнолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_9 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Г. Кірпи, 4, помітили раніше їм незнайомого ОСОБА_10 , який йшов вулицею, вирішили відкрито викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_10 із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, вступивши між собою в злочинну змову.

Неповнолітній ОСОБА_8 згідно відведеної йому злочинної ролі, знаходячись позаду до ОСОБА_10 наніс один удар в спину останньому, внаслідок чого ОСОБА_10 не втримався на ногах, втративши рівновагу та впав на землю обличчям до низу. Після чого неповнолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_9 підійшли ближче до ОСОБА_10 , який лежав на землі, та по черзі почали наносити удари ногами по різних частинах тіла останнього, спричиняючи йому сильний фізичний біль, до того часу поки той не втратив свідомість.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, неповнолітній ОСОБА_8 зняв з потерпілого його штани вартістю 150 грн. та кросівки марки «Nike» вартістю 300 грн., якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином неповнолітній ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненному за попередньою змовою группою осіб, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

03.05.2017 р. ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незакконо впливати на потерпілого та свідків, продовжити злочинну діяльність, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч ч. 2 ст. 187 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незакконо впливати на потерпілого та свідків, продовжити злочинну діяльність, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення вищезазначеного клопотання, посилаючись на те, що підозра є необгрунтованою, відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, підозрюваний не має наміру ухилятись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на свідків, потерпілого та продовжувати злочинну діяльність. Просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобовязання.

В судовому засіданні підозрюваний заперечував проти клопотання, просив обрати запобіжний захід не пов"язаний з триманням під вартою, зазначив, що має постійне місце проживання, навчається, не буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного заперечувала проти задоволення вищезазначеного клопотання, просила обрати запобіжний захід не пов"язаний з триманням під вартою.

Вислухавши доводи сторін провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю, що прокурором при розгляді клопотання було доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії. передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні.

Поняття обгрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини, (рішення від 11.04.2011 року справі «Нечипорук і Йонкало проти України») означає, що існують факти або інформація, як: можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язутоть підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від Z S.10.1994 року. Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Слідчий суддя вважає, що даними, зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні та долученими до клопотання, підтверджується обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри на даній стадії досудового розслідування.

Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі Єчус проти Литви).

Крім того у рішенні ЄСПЛ у справі Чахла проти Сполученого Королівства, зазначено, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі Ніколова проти Болгарії). Слідчий суддя під час розгляду даного клопотання також враховує положення, викладені у рішенні ЄСПЛ по справі Ноймайстер проти Австрії, відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

Оскільки інших достатніх та обґрунтованих підстав, крім тяжкості злочину, в клопотанні слідчого не зазначено, суддя вважає, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно неповнолітнього підозрюваного найбільш суворого виду запобіжного заходу - взяття під варту, з огляду на що, з урахуванням вищевикладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і негативно вплинути на хід розслідування кримінального провадження, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , навчається у Професійно-технічному училищі №56, у зв`язку з чим, вбачається за можливе застосувати відносно підозрюваної більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт за місцем проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186-187, 193-194, 196, 492, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Солом`янського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 03.07.2017 року включно, заборонивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 20-00 години вечора до 07-00 години ранку наступного дня.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їхньою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1