Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
08 серпня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.07.2017 року про накладення арешту на майно, з участю:

прокурора ОСОБА_6

апелянта- ОСОБА_5

захисника- адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області про арешт майна, вилученого за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 - два мобільні телефони IPHONE, Sony Ericsson, флеш носій SD 16GB, шість банківських карток ПАТ «Приватбанк», чорнові записи, грошові кошти в сумі 100 доларів США, 80 Євро, ноутбук «Acer» та заборонено розпоряджатись вказаним майном і використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу суду скасувати як незаконну, постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Вказує, що на даний час їй не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, цивільних позовів не заявлено. Зазначає, що клопотання про арешт майна було подано з порушенням ч.5 ст.171 КПК України. Доводить, що обшук з подальшим вилученням майна проведено працівниками поліції з порушеннями вимог КПК України.

В обгрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що що розгляд клопотання слідчого здійснювався без повідомлення власника майна, а копію ухвали суду отримано лише 27 липня 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_5 та її захисника- адвоката ОСОБА_7 , які просять поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, думку прокурора, який просить ухвалу слідчого судді залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.173 КПК України копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутній під час оголошення ухвали фізичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Як вбачається з матеріалів сприви, клопотання про арешт майна судом першої інстанції розглянуто без участі ОСОБА_5 , копію ухвали суду отримано 27 липня 2017 року, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення ч. 2 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно дост. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, вірно зазначив щодо достатності підстав вважати, що вилучене за місцем проживання ОСОБА_5 майно являється предметом правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність повідомлення про підозру ОСОБА_5 при вирішенні питання про арешт майна з цієї підстави врахуванню не підлягають та не є перешкодою для його застосування.

Крім цього, покликання в апеляційній скарзі щодо порушення працівниками поліції строків подання клопотання про арешт майна та проведення обшуку з подальшим вилученням майна з порушеннями вимог КПК України є безпідставними та не заслуговують на увагу.

У зв`язку з цим, судова колегія вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, наведені в ній доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.07.2017 року.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.07.2017 року про накладення арешту на майно ОСОБА_5 залишити без зміни, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

с у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3