АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/3/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/157/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 02 березня 2017 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000671 за обвинувіаченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального прапвопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,кожного, повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури №1.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_11

представник потерпілого ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - ОСОБА_12

ВСТАНОВИЛА:

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2017 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000671, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2016 року, за обвинуваченням: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури № 1.
В обгрунтування повернення обвинувального акту суд першої інстанції посилаеться на те, що прокурором та слідчим, при складанні та затвердженні як обвинувального акту, так і додатків до нього, у тому числі й реєстру, були допущені порушення вимог ст. 109 та 291 КПК України. Судом вказано , що згідно обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , останні вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України за участю ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленої слідством особою.
Однак, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить анкетних відомостей обвинувачених ОСОБА_13 і ОСОБА_14 та дані щодо їх процесуального статусу на даний час в даному кримінальному провадженні відсутні, тобто в обвинувальному акті відсутні будь-які дані щодо процесуальних рішень, прийнятих відносно вказаних осіб.
Зокрема, в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні (як додатку до обвинувального акту), прийнятих в ході досудового розслідування процесуальних рішень будь-які відомості про прийняття процесуальних рішень щодо виділення будь-яких матеріалів відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленої слідством особи з кримінального провадження в окреме провадження, відсутні.
Крім того, в матеріалах провадження відсутні дані про те, чи направлялись стосовно інших обвинувачених обвинувальні акти до суду та чи є вироки щодо останніх.
Відповідно до ч. 4 ст. 217 КПК України, матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Крім того, з обвинувального акту вбачається, що при його складанні прокурором не було дотримано вимог ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , не містить належним чином сформульованого обвинувачення.
З посиланням на ст.ст. 2,3, 110 ,277 КПК України суд вказує на те , що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 не містить формулювання обвинувачення, яке інкримінується ним і від якого вони будуть захищатись в суді, тому обвинувальний акт слід доповнити формулюванням обвинувачення в обвинувальному акті. В даному обвинувальному акті міститься викладені лише фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, суд зауважує, що повідомлення про підозру, так само як і виклад фактичних обставин не може одночасно вважатись й формулюванням обвинувачення.
Такі порушення вимог КПК України, на думку суду, є істотними, та такими, що можуть при судовому розгляді кримінального провадження по суті призвести до суттєвого порушення права на захист, та спричинити порушення кримінального процесуального закону та завадити ухваленню обґрунтованого і вмотивованого судового рішення, та в даному випадку, перешкоджають суду призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

В апеляційних скаргах:

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить,ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 23 січня 2017 року про повернення обвинувального акту №0000671 від 14.03.2016 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , за обвинуваченням останніх у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - скасувати. Обвинувальний акт з додатками повернути на новий судовий розгляд до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу.

В обгрунтування апеляційної скарги захисник посилається на те, що висновки суду при винесені ухвали від 23.01.2017 року про те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано вимога.п 2, 5 ч. 2 ст.291 КПК України не відповідає дійності , так як судом безпідставно, визнано ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинуваченими по даному кримінальному провадженні, в той час як зазначений обвинувальний акт направлено до суду відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , що й відображено в даному акті.Вказує на те , що судом в підготовчому засіданні було надано оцінку обставинам кримінального провадження, які мають встановлюються фактично під час судового розгляду. На думку захисника обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті чітко вказано, з яких підстав обвинувачується ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а тому посилання суду в своїй ухвалі на те, що ці відомості не зазначені не відповідає дійсності

Вказує що у обвинувальному акті наявні всі ознаки складу інкримінованого обвинуваченому злочину, в тому числі об`єктивної та суб`єктивної сторони вчиненого кримінального правопорушення, немає підстав для застосування положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України , судом допущено невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для скасування судового рішення

З посиланням на рішення ЕСПЛ від 25.07.2000р вказує на те , що суд першої інстанції необгрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків та проведення відповідних процесуальних дій, давши оцінку доказам, які не були дослідженні безпосередньо в судовому засіданні. Зазначені в ухвалі суду недоліки не можуть бути перешкодою для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та не є належними підставами для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки суд не в праві вдаватися в оцінку обвинувального акта на предмет правильності формулювання обвинувачення та юридичної кваліфікації дій обвинувачених.

Прокурор просить,ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 23 січня 2017 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , за обвинуваченням останніх у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - скасувати, обвинувальний акт з додатками повернути на новий судовий розгляд, в іншому складі суду.

В обгрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, на виконання п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України слідчим та прокурором в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, сформульовано обвинувачення з посиланням на фактичні обставини кримінального правопорушення.

Наголошує на тому, що суд при розгляді кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні уповноважений повернути обвинувальний акт лише у разі його невідповідності вимогам, зазначеним у ч.2 ст. 291 КПК, перелік яких є вичерпним

Висновок суду про порушення прокурором п.2, 5 ч.2 ст. 291 КПК України є необгрунтованим. Також, прокурор зазначає що в звертає увагу на те, що відповідно до ст.338 КПК України, прокурор має право змінити обвинувачення.

Вказує на те , що судом безпідставно, з незрозумілих причин визнано ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинуваченими по даному кримінальному провадженні, в той час як зазначений обвинувальний акт направлено до суду відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , що й відображено в даному акті, в той час як в ході досудового розслідування ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підозра у вчиненні даного кримінального правопорушення не пред`являлась, відносно останніх та невстановленої слідством особи взагалі внесено 29.12.2016 року відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003791. про що в матеріалах провадження мається витяг з вказаного реєстру, тобто зареєстровано кримінальне провадження по якому досудове слідство на даний час триває.

Крім того, судом допущено невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для скасування судового рішення.

На думку прокурора, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, містить виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення, і всі висновки, викладені в обвинувальному акті, можуть бути перевірені судом в межах судового розгляду.У вказаному обвинувальному акті наявні всі ознаки складу інкримінованого обвинуваченому злочину, в тому числі об`єктивної та суб`єктивної сторони вчиненого кримінального правопорушення

Крім того, що стосується підстави для повернення обвинувального акта прокурору з приводу того, що в реєстрі який долучається до обвинувального акту не зазначені усі процесуальні дії проведені під час досудовото розслідування, то хочу звернути увагу суду на те, що навіть у випадку допущення неповноти та неточності даних реєстру матеріалів досудового розслідування, це не позбавляє суд можливості вирішити питання про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та дослідити вказані обставини під час судового розгляду ,а відтак відсутнім в реєстрі матеріалів досудового розслідування рішенням та діям суд може дати оцінку з точки зору належності і допустимості під час винесення остаточного рішення у справі.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі, скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, проти апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 не заперечував.

Представник потерпілого ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - підтримав апеляційні скарги.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків викладені в ст.291 КПК України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що за результатами підготовчого судового засідання районний суд прийшов до вірного висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є не тільки забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду, а й повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до п.1 ч.3 ст.42 КПК України, підозрюваний чи обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.
Однією із засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно п.1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо того, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України ,порушено вимоги п.5 ч.2 ст.291 КПК України оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , не містить належним чином сформульованого обвинувачення.
Суд першої інстанції фактично вказує на те , що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, що вплинуло і на кваліфікацію, а за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту,тому як суд першої інстанції так і апеляційний суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 а тому доводи захисника ОСОБА_6 , прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, є безпідставними, а висновок районного суду щодо невідповідності обвинувального акту положенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України, є обґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу на те, що неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, неконкретне обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження
Можливість зміни обвинувачення в суді не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правова кваліфікація повинна чітко відповідати нормі закону України про кримінальну відповідальність і не допускає довільного трактування, а зміна обвинувачення в суді згідно з ч.1 ст.338 КПК України відбувається, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, а не з метою усунення недоліків обвинувального акта.
Окрім цього, у доданому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, в тому числі геть зовсім не зазначено дії і рішення стосовно ОСОБА_13 та ОСОБА_14 а також невстановленої особи і це вірно і обгрунтовано зазначене судом першої інстанції в ухвалі з посиланням на ст. 109 КПК України. Посилання ж прокурора на допущення неповноти та неточності даних реєстру матеріалів досудового розслідування суперечить вимогам як ст.ст. 2,7 так і ст. 109 КПК України, бо реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акту, містить довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення , засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження, виконуючи роль своєрідної моделі майбутнього судового розгляду і дає можливість суду ретельно і повною мірою дослідити, перевірити зібрані під час досудового розслідування докази .

При цьому, колегія суддів має зазначити, що окремі незначні недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є виключною підставою для повернення обвинувального акту, однак значні недоліки, як у даному кримінальному провадженні у сукупності з недоліками самого обвинувального акту є беззаперечною підставою для повернення обвинувального акту.

Враховуючи вище вказане колегія суддів вважає висновок суду - правильним, а доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_17 та прокурора про незаконність та необґрунтованість судового рішення такими , що не підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів, рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору не суперечить вимогам закону, є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331,405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ,прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000671 за обвинувіаченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального прапвопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, кожного, повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури №1- - залишити без змін.

Запобіжні заходи під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні - не обирались

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4