В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.2016 Справа №607/3136/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0000551 від 25 вересня 2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Жванчик, Дунаєвецького району, Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні двоє малолітніх дітей, проживаючого за адресою по АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_3 24 вересня 2014 року о 12 год. 30 хв., який перебував за місцем проживання у с. Великий Жванчик, Дунаєвецького району Хмельницької області, виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме під приводом продажу дизельного пального заволодіння грошовими коштами фізичних осіб. Реалізуючи свій злочинний умисел, 24 вересня 2014 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_3 зателефонував до ОСОБА_7 , із яким він попередньо був знайомий та повідомив йому, що має на продаж дизельне паливо вартістю 12 гривень за один літр. На дане повідомлення ОСОБА_7 відповів ОСОБА_3 , що він запитає у своїх знайомих, кому потрібне пальне і зателефонує йому. Надалі ОСОБА_7 повідомив про пропозицію ОСОБА_8 ОСОБА_5 , на яку остання погодилась та попросила ОСОБА_7 влаштувати зустріч із продавцем пального. В подальшому, ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_3 та повідомив йому про намір ОСОБА_5 придбати у нього 3000 літрів дизельного палива по запропонованій ціні, а саме 12 гривень за 1 літр та запропонував йому зустрітися, на що ОСОБА_3 погодився та вони визначили місце зустрічі, зокрема територію готельно - ресторанного комплексу «Камелот», що по вул. Об`їзній, 6, в с. Великі Гаї, Тернопільського району. Так, близько 21 год. 00 хв. 24 вересня 2014 року ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приїхали до готельно-ресторанного комплексу «Камелот», що по вул. Об`їзній, 6, в с. Великі Гаї Тернопільського району, де зустрілись із ОСОБА_3 . Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_3 , переслідуючи мету незаконного збагачення, з корисливих мотивів, незаконно заволодів шляхом обману, під приводом продажу 3000 л. дизельного пального, грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 2400 доларів США, що еквівалентно 31066,14 гривень (вартість 100 доларів США станом на 24 вересня 2014 року становить 1294,4226 гривень) та 2400 гривень, а загалом 33466,14 гривень.

Надалі, отримавши вказані грошові кошти ОСОБА_3 не виконав взятих на себе зобов`язань, зокрема передачу 3000 літрів дизельного пального ОСОБА_5 , а пішов в приміщення готельно-ресторанного комплексу «Камелот», сказавши при цьому, що йому необхідно віддати отримані грошові кошти власникам пального. У вказаному закладі ОСОБА_3 пробув близько 5 хвилин, після чого повернувся до ОСОБА_5 та запропонував проїхати до місця, де знаходиться пальне, а саме, до автомобільної стоянки, що знаходиться з лівої сторони Підволочиського шосе в напрямку с. Смиківці, Тернопільського району. Надалі ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_3 та ОСОБА_9 сісти у її автомобіль і проїхати до зазначеної автостоянки, в свою чергу ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 поїхали до тієї ж парковки на автомобілі ОСОБА_7 . Приїхавши у пункт призначення, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , що зараз прийде і пішов у глиб парковки наказавши вказаним особам чекати його біля в`їзду на автостоянку, на що вони погодились. Прочекавши безрезультатно близько 5 хвилин, ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_11 , однак його мобільний телефон був поза зоною доступу. В подальшому, коли ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , пішли на територію автомобільної парковки щоб відшукати ОСОБА_3 , ними було виявлено, що останнього па території вже немає, оскільки він непомітно її покинув, для того, щоб розпорядитись незаконно отриманими в ОСОБА_5 грошима в сумі 2400 доларів США, що еквівалентно 31066,14 гривень (вартість 100 доларів США станом на 24 вересня 2014 року становить 1294,4226 гривень) та 2400 гривень, а загалом 33466,14 гривень на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та показав, що 24 вересня 2014 року приблизно о 12 год. 30 хв. він зателефонував до ОСОБА_7 , із яким попередньо був знайомий та повідомив йому, що має на продаж дизельне паливо вартістю 12 гривень за один літр. Згодом ОСОБА_7 влаштував йому зустріч із ОСОБА_5 , яка мала намір придбати у нього 3000 літрів дизельного палива по запропонованій ціні. Зустрівшись на території готельно - ресторанного комплексу «Камелот», остання передала йому грошові кошти в сумі 2400 доларів США та 2400 гривень. В подальшому вони поїхали на одну із автомобільних стоянок, що знаходиться з лівої сторони Підволочиського шосе в напрямку с. Смиківці, де нібито вони мали забрати вказане пальне. Прибувши на вказане місце він попросив ОСОБА_5 та інших осіб, які перебували із нею чекати на нього біля в`їзду на автостоянку, на що вони погодились, а він свою чергу непомітно для них покинув дану територію. Грошовими коштами в сумі 2400 доларів США та 2400 гривень розпорядився на власний розсуд. У вчиненому він щиро розкаюється, просить його суворо не карати, оскільки вчинив даний злочин через тяжке матеріальне становище. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2500 доларів США визнає, пообіцяв його відшкодувати у повному обсязі.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, стан його здоров`я, що є задовільним, наявність утриманців двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання відсутні. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ч.1, 2 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

По справі є цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди на суму 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США в користь потерпілої, який підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних міркувань.
Згідно ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди на суму 2500 доларів США потерпіла обґрунтовує тим, що їй заподіяно таку шкоду внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 , який незаконно отримав у неї грошові кошти в сумі 2400 доларів США та 2400 грн., що еквівалентно на теперішній час (30 червня 2016 року) 100 дол. США. Позовні вимоги потерпілої були визнанні в повному обсязі під час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_3 .

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, де законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, а обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, не зважаючи на визнання позовних вимог обвинуваченим, рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 ЦПК України.

Так, згідно зі ст. 1177 ЦК України, передбачено відшкодування майнової шкоди фізичній особі, яка потерпіла від злочину. Згідно зі ст. 1192 ЦК України, суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоду, відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.

Згідно з п.14. Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» та з ч.1 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є гривня. У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Таким чином, судом встановлено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 2400 доларів США, що на день ухвалення вироку згідно курсу валют Національного Банку України складає з розрахунку один долар США 25,72 грн. та 2400 гривень. З урахуванням того, що 2400 доларів США відповідає 61728 грн. на момент укладення вироку, а тому, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 64128 гривень.

Суд приходить до обґрунтованого висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 64128 грн., що підлягає до часткового задоволення, так як знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи щодо встановлення конкретних сум завданої шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ч.1, 2 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнувши із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 2400 (дві тисячі чотириста) доларів США, що еквівалентно 61728 (шістдесят одна тисяча сімсот двадцять вісім) гривень та 2400 (дві тисячі чотириста) гривень, на загальну суму 64128 (шістдесят чотири тисячі сто двадцять вісім) гривень, завданої матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Головуючий суддяОСОБА_1