Справа №359/1501/17
Провадження №1-кп/359/188/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця на контрактній службі 72 ОМБР ЗС України,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, за наступних обставин.
Так, 19.01.2017 року, близько 21 год. 15 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля адміністративної будівлі ПАТ «Атас-Бориспіль», розташованої за адресою: м. Бориспіль, вул. В. Момога, 42/1.
Навпроти центрального входу в адміністративну будівлю ПАТ «Атас-Бориспіль», ОСОБА_4 помітив легковий автомобіль «Daewoo Nubira» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 у якого був увімкнений двигун та були відчинені передні ліві дверцята, після чого у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на незаконне заволодіння даним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 підійшов до автомобіля «Daewoo Nubira», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та сів на місце водія, користуючись тим, що ключі знаходились в замку запалювання даного автомобіля, ОСОБА_4 , почав рух даного транспортного засобу. Після чого ОСОБА_4 з місця злочину зник, а транспортним засобом розпорядився за власним розсудом.
В подальшому ОСОБА_4 , керуючи вказаним автомобілем, рухаючись по вул. Польовій в м. Бориспіль, допустив зіткнення з бетонною опорою лінії електропередач, чим спричинив пошкодження викраденому транспортному засобу та завдав матеріальних збитків.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, що належав ОСОБА_6 , тобто скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого та його захисник, думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину, крім допиту обвинуваченого, - допиту інших свідків, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, завданого матеріального збитку потерпілому).
Показав, що дійсно на 19.01.2017 року, перебуваючи неподалік від ПАТ «Атас-Бориспіль», він, будучи в стані алкогольного сп`яніння, попередньо залишивши власний автомобіль аналогічної марки вдома, підійшов до автомобіля який йому не належить, сів за кермо та поїхав. При цьому указаний автомобіль було заведено, а ключі знаходились в замку запалювання, а власник десь відійшов. Тому він безперешкодно заволодів ним та поїхав, однак в подальшому, не впорався з керуванням, та здійснив зіткнення з електроопорою.
Просив врахувати, що він вибачився за свої дії, це сталося внаслідок вживання алкогольних напоїв.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у справі та процесуальні витрати.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 298 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 289 КК України.
Так, санкцією ч.1 ст. 289 КК України передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, а тому вчинений обвинуваченими злочин є тяжким.
За час судового розгляду справи в суді, обвинувачений вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує його покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обвинувачений раніше не судимий, за місцем свого проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває.
ОСОБА_4 є військовослужбовцем за контрактом в Збройних Силах України, та проходить військову службу в НОМЕР_2 ОМБР, що розташована в АДРЕСА_3 .
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.
Згідно поданих до суду доказів завдана шкода відшкодована обвинуваченим в повному обсязі, а тому претензій матеріального та морального характеру потерпілий ОСОБА_6 до ОСОБА_4 не має.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді мінімального строку обмеження волі, визначеного санкцією кримінального закону, оскільки таке покарання можливо застосувати до військовослужбовця за контрактом згідно положень ст. 61 КК України.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.
Для застосування службового обмеження для військовослужбовців або тримання ОСОБА_4 у дисциплінарному батальйоні, як військовослужбовця, суд не вбачає за доцільне, зважаючи на призов останнього на контрактну службу у ЗС України у зв`язку з частковою мобілізацією та проведенням антитерористичної операції на Сході країни.
Також, судом не встановлено підстав для застосування положення ст. 69 КК України, зважаючи на вчинення злочину ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння.
Суд вважає за доцільне також застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України та призначити покарання з іспитовим строком терміном в один рік з визначенням відповідних обов`язків судом.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Доказів наявності процесуальних витрат прокурором в судовому засіданні не надано, а тому підстав для вирішення питання щодо них не виявлено.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який діє згідно ухвали слідчого судді від 27.01.2017 року до 27.03.2017 року, слід залишити до набрання вироком суду законної сили.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі.
Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, проходження військової служби чи роботи.
Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази в кримінальному провадженні: легковий автомобіль «Daewoo Nubira» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , переданий власнику на зберігання, - залишити в користуванні ОСОБА_6 .
Запобіжний захід ОСОБА_4 до моменту набранням вироком суду законної сили, - залишити у виді особистого зобов`язання, застосованого згідно ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2017 року.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1