АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 - ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0015045 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 17 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, звільнений 17 грудня 2014 року по відбуттю строку покарання;
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.
Запобіжний захід домашній арешт.
за участю сторін судового провадження
прокурора - ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що він 2 жовтня 2015 року приблизно о 02.30 год. перебував біля будинку № 14-Б по вул. П. Запорожця в м. Києві і в цей час у нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання автомобіль «Шкода Філіція» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , одягнувши на руки заздалегідь підготовлені рукавиці, дістав зі свого рюкзака металеві ножиці, за допомогою яких пошкодив замок передньої лівої дверки та проник до вказаного автомобіля. В подальшому, знаходячись в автомобілі, «Шкода Філіція» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , ОСОБА_6 дістав із шахти автомагнітолу «Піонер» вартістю 1000 грн., яку поклав на переднє сидіння автомобіля, тим самим підготував особисте майно ОСОБА_8 , для обернення на свою користь. Після цього ОСОБА_6 , перебуваючи в автомобілі, продовжив обшукувати заднє сидіння автомобіля та багажне відділення з метою виявлення інших цінних речей, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як був затриманий працівниками поліції при спробі зникнути з місця скоєння злочину біля будинку № 16 по вул. П. Запорожця в м. Києві.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирокзмінити та застосувати до ОСОБА_6 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги, зазначає, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав показання, підтвердив обставини скоєння злочину, щиро розкаявся у скоєному.
Також, крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_6 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Крім того, як зазначає апелянт, слід врахувати, що в судовому засіданні ОСОБА_6 та його захисник просили винести вирок та призначити останньому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: 1 рік обмеження волі із застосування ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, тобто, саме таке покарання, на думку сторони захисту, буде достатнім та необхідним для виправлення.

Захисник ОСОБА_5 , належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило.

Обвинувачений ОСОБА_6 , достовірно знаючи про розгляд апеляційним судом апеляційної скарги захисника в його інтересах, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на те, що до апеляційного суду не надходило клопотання про проведення розгляду апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого за обов`язковою участю захисника та обвинуваченого, в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, захисник та обвинувачений до суду не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили, їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі наявних доказів.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та розглянувши справу в її межах, провівши судові дебати, , колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювалися і їх дослідження судом визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Зазначені обставини кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, щодо фактичних обставин кримінального правопорушення перевірці апеляційним судом не підлягають.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичних обставин кримінального правопорушення, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яку з причин, що не залежали від його волі, не довів до кінця, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вчинені повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, відсутність зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше судимий, не одружений); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, та призначив покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, що не оспорюються і захисником в апеляційній скарзі.

Отже, вирок суду відносно ОСОБА_6 в частині призначення покарання є законним і обґрунтованим, тому підстави для зміни вироку в частині призначення покарання, як про це просить апелянт, відсутні.

Що стосується доводів захисника про неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому інших обставинта зміни вироку суду в частині звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України, то вони є необґрунтованими, оскільки обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 , що підтверджується змістом самого вироку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається зі змісту вироку, який оскаржується, судом першої інстанції не встановлено підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, з урахуванням характеру вчинення злочину, його способу, які вказують в своїй сукупності, у даному конкретному випадку, на те, що тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особа обвинуваченого з іншими вищезазначеними обставинами, встановленими у цьому провадженні, не свідчать про можливість виправлення останнього без відбування покарання чи за допомогою призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, враховуючи відсутність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді:

___________________________ ____________________________ _____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3