АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0004333 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004333 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому зазначені різні дати його складання та затвердження, які різняться між собою та не узгоджуються з даними щодо цих обставин, викладеними в реєстрі матеріалів досудового розслідування, при цьому також не зазначена особа, яка його склала, і відсутній підпис слідчого, хоча за змістом обвинувального акта слідчим у кримінальному провадженні призначено ОСОБА_9 .

Крім того, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення суперечливо вказано наслідком чого є неналежне виконання ОСОБА_7 професійних обов`язків медичного працівника (внаслідок недбалого чи несумлінного ставлення до них), у формулюванні обвинувачення взагалі відсутня ця________________________________________________________________________
Справа №11-кп/796/1063/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Категорія: ч. 1 ст. 140 КК України Доповідач ОСОБА_1
обов`язкова частина об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, а приведена правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 140 КК України, не відповідає диспозиції цієї статті КК України.
Також в порушення п.п. 7, 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить інформації щодо розміру шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, хоча до обвинувального акта долучено цивільний позов потерпілого.

Крім того, і реєстр матеріалів досудового розслідування складений з порушенням вимог ст. 109 КПК України, оскільки в ньому відсутні дані про відкриття представнику цивільного відповідача матеріалів досудового розслідування і про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2015 року.

І за наявності таких недоліків обвинувального акта суд визнав неможливим призначення судового розгляду та прийняв рішення про його повернення прокурору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог КПК України, просить її скасувати та направити обвинувальний акт до Дарницького районного суду м. Києва на новий судовий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону та містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, з викладом часу, місця та способу вчинення протиправного діяння, правову кваліфікацію відповідно до Кримінального кодексу України та чітко сформульоване обвинувачення, а судом фактично надано оцінку доказам, які ним не досліджувались, та доведеності обвинувачення, що виходить за межі компетенції суду у підготовчому судовому засіданні.

При цьому апелянт вказує й на те, що прокурор у судовому засіданні має право відповідно до ст.ст. 338, 339 КПК України змінити обвинувачення або звернутися до суду з клопотанням про розгляд додаткового обвинувачення.

Також прокурор звертає увагу на те, що недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Крім того, вказує, що даний обвинувальний акт складений та затверджений прокурором 05.12.2016 року самостійно, і самі ці відомості відображені у обвинувальному акті, а вказана судом дата затвердження обвинувального акта 19.08.2015 року - є датою повідомлення особі про підозру, про що й зазначено в обвинувальному акті.

Апелянт наголошує й на тому, що обвинувальний акт містить відомості і про спричинену потерпілому фізичну шкоду та до нього долучено і цивільний позов потерпілого, в якому обґрунтовується сума позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення захисника ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Пунктами 1 9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В той же час формулювання обвинувачення повинно відповідати фактичним обставинам кримінального правопорушення, а правова кваліфікація узгоджуватись з положеннями Закону про кримінальну відповідальність, бо наявні в цій частині обвинувального акта суперечності можуть призвести до порушення права обвинуваченого на захист.

Проте, як вбачається з обвинувального акта, висуваючи ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, диспозиція якої передбачає відповідальність за невиконання чи неналежне виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого, прокурором при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення суперечливо вказано наслідком чого є неналежне виконання ОСОБА_7 професійних обов`язків медичного працівника (внаслідок недбалого чи несумлінного ставлення до них), у формулюванні обвинувачення взагалі відсутня ця обов`язкова частина об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, а приведена правова кваліфікація злочину за ч. 1 ст. 140 КК України, як то -неналежне виконання професійних обов`язків медичним працівником, що спричинили тяжкі наслідки для хворого, не відповідає диспозиції цієї частини статті закону України про кримінальну відповідальність, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить в собі положення, що суперечать одне одному і зазначене є перешкодою для призначення на його підставі судового розгляду.

Доводи прокурора про те, що суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження і визначення їх відповідності юридичній кваліфікації дій обвинуваченого, не заслуговують на увагу, оскільки під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є, в тому числі, завданням підготовчого судового засідання, суд зобов`язаний дати правову оцінку відповідності, викладених в обвинувальному акті, встановлених обставин вчинення злочину тільки відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статті (частин статті) Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність за якою, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинуваченого, і саме в такому аспекті в даному випадку і було здійснено судом першої інстанції перевірку можливості призначення кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, до судового розгляду.
Також, всупереч тверджень прокурора, в даному кримінальному провадженні наявні і інші недоліки, на які послався місцевий суд, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в т.ч. і неузгодженості щодо дати складання обвинувального акта і особи, яка його склала, із даними реєстру матеріалів досудового розслідування, відсутність в обвинувальному акті інформації щодо розміру шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням потерпілому, та відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про відкриття представнику цивільного відповідача матеріалів досудового розслідування, і хоча вони й не є визначальними при вирішенні питання про можливість призначення обвинувального акта до судового розгляду, а окремі з них і не належать до таких, але за наявності інших вищевказаних суттєвих недоліків обвинувального акта, які вказують на його складання без дотримання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та безумовно є перешкодою для призначення на його підставі судового розгляду, то і ці недоліки в сукупності з іншими підлягають усуненню прокурором при поверненні йому обвинувального акта щодо ОСОБА_7 .

За викладеним, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року, якою повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004333 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3