Справа № 755/5693/17
В И Р О К
іменем України
"18" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження ЄРДР № 0002182 від 18.02.2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, холостого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, -
в с т а н о в и в:
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_5 02.02.2017 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_6 , 1989 р.н. Будучи за вказаною адресою, ОСОБА_5 заздалегідь не обіцяно, безоплатно отримав від ОСОБА_6 майно, завідомо одержане злочинним шляхом, а саме: алюмінієвий господарчий бідон місткістю 40л, вартістю 400 грн., візок металевий для господарчих потреб «Кравчучка», вартістю 120 грн., та інші дрібні предмети виготовлені з різних металів, чим вчинив отримання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом. Достовірно знаючи, що вказане вище майно здобуто шляхом крадіжки, спільно домовившись із ОСОБА_6 , ОСОБА_5 надав добровільну згоду на подальший збут вказаного майна.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, 03.02.2017р. у нічний час доби ОСОБА_5 прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де будучи на пункті прийому металобрухту збув майно, завідомо одержане злочинним шляхом, а саме: алюмінієвий господарчий бідон місткістю 40л, вартістю 400 грн., та інші дрібні предмети виготовлені з різних металів, отримавши за вказані дії грошові кошти, чим вчинив збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
Крім того, в подальшому ОСОБА_5 направився до адреси свого проживання, де у першому під`їзді будинку АДРЕСА_4 зберігав майно завідомо одержане злочинним шляхом, а саме: візок металевий для господарчих потреб «Кравчучка», вартістю 120 грн., чим вчинив зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ст. 198 КК України визнав повністю, дав покази про обставини скоєння кримінального правопорушення та показав, що дійсно у лютому 2017 року, заздалегідь не обіцяно, отримав від ОСОБА_6 різне майно, яке останній здобув злочинним шляхом, та про що обвинуваченому було відомо. В подальшому, ОСОБА_5 збув алюмінієвий бідон та інші дрібні металеві предмети, отримавши за це кошти, а металевий візок зберігав у під`їзді за місцем проживання. Обвинувачений ОСОБА_5 щиро кається у скоєному та запевняє суд, що в подальшому не буде вчиняти протиправних дій.
Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показами, щирим каяттям у скоєному.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 198 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та визнання ним своєї вини.
Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, вважає за вірне обрати ОСОБА_5 міру покарання у виді обмеження волі, в межах санкції статті, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Разом із тим, враховуючи особу обвинуваченого, який займався суспільно-корисною працею та проходив службу в армії, беручи до уваги невелику вартість заздалегідь не обіцяного отриманого на зберігання та збутого майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , до вступу вироку у законну силу, не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Суддя: