Справа № 157/850/17 Провадження № 11-кп/773/231/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого на вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14 лютого 2017 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, інваліда ІІІ групи, не працює, раніше не судимого,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено попередню особисте зобов`язання.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 703 (сімсот три) гривні 68 коп.

В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 13 жовтня 2016 року близько 21 год 15 хв він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito 108D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч з другорядної дороги вул. Болотна на головну вул. Торгова м. Каменя-Каширського Волинської області, не уважно стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не зреагував на її зміну, чим порушив п. п. 2.3 б, 10.5 Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу руху і скоїв наїзд на потерпілого ОСОБА_12 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, що спричинило його смерть.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, у якій оскаржує судове рішення з мотивів невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого злочину. Зазначає, що його підзахисний щиро розкаявся у вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Стверджує, що обвинувачений надавав потерпілим матеріальну допомогу, а останні зверталися із клопотаннями про небажання притягувати ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності. З огляду на вищенаведене просить змінити вирок суду першої інстанції, звільнивши його підзахисного від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги обвинуваченого, захисника, потерпілих, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, прокурора, який їх заперечив, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.
В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого, ґрунтується на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
В силу вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання місцевим судом взято до уваги, що ОСОБА_7 вчинив злочин, яким заподіяно смерть людині. Враховано також вперше притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, його інвалідність, перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей, думку потерпілих.
До обставини, що обтяжує покарання, суд відніс вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки обвинувачений керував транспортним засобом в стані сп`яніння, місцевий суд не знайшов підстав для звільнення першого від відбування покарання з випробуванням.

Покарання, як регламентує стаття 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення, засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку апеляційного суду наслідки, які настали від даного злочину безумовно непоправні, однак обставини вчинення злочину, відношення обвинуваченого після його вчинення, позиція потерпілих має також визначальний та пріоритетний фактор при призначенні обвинуваченому покарання необхідне для його виправлення.

Матеріалами провадження встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулася в темну пору доби, потерпілий знаходився на проїзній частині дороги у важкому стані сп`яніння.

Так як вчинення обвинуваченим злочину в стані сп`яніння визнано обтяжуючою обставиною, тому на думку суду порушення першим вимог пункту 2.9 а ПДР України не знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками.

Після дорожньо-траспортної пригоди обвинувачений відразу ж почав надавати потерпілому невідкладну допомогу, викликав карету швидкої допомоги. Оскільки, потерпілий трагічно загинув всі витрати матеріального характеру взяв на себе. За свій кошт, сам особисто встановив надмогильний пам`ятник.

Сімї обвинуваченого і потерпілого проживають весь час по сусідству, пригода сталася неподалік місця їх проживання.

Як ствердили в суді апеляційної інстанції потерпілі та обвинувачений, відносини між ними як до пригоди були, так і після неї залишилися дружніми. Останній відшкодував першим моральну шкоду, будь-яких претензій немає. Потерпілі впевнені, а обвинувачений не заперечує про надання непосильної допомоги в подальшому, зокрема в ремонті будинку і це не пов`язано з цією трагічною подією. Така допомога надавалася ОСОБА_7 раніше до цього випадку, як сусідам. Потерпілі вказують, що ізолюючи обвинуваченого від суспільства потягне за собою невиправданий тягар не тільки для сімї останнього, але безумовно і для них, наполегливо просять не позбавляти його волі.

Враховуючи, що даний злочин є тяжким, однак наслідки у вигляді смерті настали від необережних дій, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є інвалідом третьої групи, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, обставини, що пом`якшують його відповідальність щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, позицію потерпілих, апеляційний суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі та є всі підстави для звільнення від відбування покарання з випробуванням з максимальним іспитовим строком.

Покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України забезпечить здійснення контролю органу пробації за належною поведінкою засудженого.

Таке покарання із застосування інституту звільнення від відбування покарання на думку суду апеляційної інстанції, відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, особі обвинуваченого, а також буде необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

З цих підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду відповідно до ст. 408 КПК України зміні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14 лютого 2017 року в частині призначеного ОСОБА_13 покарання змінити.

Залишити покарання призначене ОСОБА_13 вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14 лютого 2017 року за ч. 2 ст. 286 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керуванням транспортними засобами на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу пробації, повідомляти даний орган про зміну проживання, періодично зявлятися до даного органу для реєстрації.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий
Судді