Справа № 296/9894/16-к
УХВАЛА
Іменем України
25 листопада 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу ювенальної юстиції Прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0006355 від 07 жовтня 2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0006355 від 07 жовтня 2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

До суду звернувся слідчий з клопотанням в я кому просить накласти арешт на майно належне ОСОБА_5 , яке вилучено під огляду місця події від 16.10.2016, а саме: куртку сірого кольору, спортивну кофту темно-синього кольору, спортивні штани темно-синього кольору та кросівки сірого кольору, яким позбавити їх власників, офіційних володільців, третіх осіб, можливості відчуження, розпоряджання, використання.

В обгрунтування клопотання зазначено, що 06.10.2016 близько 23 години ОСОБА_5 разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували неподалік приміщення Автовокзалу, який знаходиться за адресою: м. Житомир, вул.. київська, 93, з метою вчинення розбійного нападу на будь-яку особу.

В цей час та місці до ОСОБА_5 підійшов раніше незнайомий ОСОБА_9 та між ними зав`язалась розмова, в ході якої останній запропонував ОСОБА_5 надати йому інтимні послуги за винагороду на що вона погодилась і запропонувала пройти з ним в один із провулків, які знаходяться поблизу Залізничного вокзалу за адресою: м. Житомир, майдан Привокзальний, 2. У свою чергу ОСОБА_9 надав ОСОБА_5 за майбутні інтимні послуги 500 грн. Остання, отримавши кошти, з метою вчинення розбійного нападу на потерпілого, подала умовний знак ОСОБА_8 , щоб вона слідувала за ними.

В цей час, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , побачивши, що інші співучасники попрямували в напрямку вказаного провулку, діючи в рамках спільного злочинного умислу, направленого на вчинення розбійного нападу, направились до місця вчинення злочину з іншої сторони вулиці, з метою уникнення бути викритими.

Прийшовши на майдан Привокзальний, 1 в м. Житомирі, де неподалік знаходиться товарноваговий перон ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 почали розмовляти між собою. В цей час, непомітно для потерпілого, до них підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Після чого, останній, діючи в межах спільного злочинного умислу, своєю рукою раптово наніс удар в обличчя потерпілому ОСОБА_9 , від якого останній не втримався на ногах та впав на землю. Не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_6 продовжив наносити ногами потерпілому тілесні ушкодження по голові. В цей самий час, ОСОБА_8 , діючи в межах спільного злочинного умислу, також нанесла ногами потерпілому декілька ударів по голові. Внаслідок вказаних ударів потерпілий ОСОБА_9 , втратив свідомість та йому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової-лицьової травми; синців на обличчі, крововиливів під кон`юктиву обох очей, перелому кісток лицьового черепа, основи черепа, крововиливів під оболонку та в речовину головного мозку, забою головного мозку, крововиливів в решітчасту, основну та ліву гаймарові пазухи, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

В цей час, інші двоє співучасників, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спостерігали за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб, завчасно повідомити про це інших нападників та покинути місце злочину з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Після заподіяння тілесних ушкоджень, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , діючи в межах спільного злочинного умислу, в ході обшуку одягу потерпілого виявила та заволоділа чужим майном, належним останньому, а саме мобільним телефоном марки «IPHONE 6S» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 20 000 гривень та грошовими коштами в сумі 2 000 гривень. У подальшому ОСОБА_10 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 з викраденим майном місце злочину покинули та в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд.

16.10.2016 під час проведення огляду місця події за участі підозрюваної ОСОБА_12 в останньої було вилучено її одяг, а саме: куртка сірого кольору, спортивна кофта темно-синього кольору, спортивні штани темно-синього кольору та кросівки сірого кольору.

15.11.2016 одяг ОСОБА_5 а саме: куртку сірого кольору, спортивну кофту темно-синього кольору, спортивні штани темно-синього кольору та кросівки сірого кольору в яких вона перебувала під час вчинення кримінального правопорушення визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

03.11.2016 за участі спеціаліста біолога Житомирського НДЕКЦ МВС України було проведено огляд одягу ОСОБА_5 в ході якого було встановлено, що на одязі виявлено плями речовини схожої на кров.

Під час досудового розслідування встановлено, що одяг підозрюваної ОСОБА_5 в якому вона була одягнена під час вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами у кримінальному провадженні і відповідають критеріям визначених у ст.98 КПК України, оскільки являються матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вказана норма фактично зобов`язує слідчого, прокурора, не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, або негайно повернуто майно особі, у якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів поданого клопотання, тимчасове вилучення речових доказів було здійснено 16.10.2016 в ході проведення огляду місця події за участі підозрюваної ОСОБА_12 , а з відповідним клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчий звернувся до суду лише 25.11.2016, тобто з порушенням строків, встановлених ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з тим, слідчим одночасно з клопотанням про арешт майна, подано клопотання про поновлення процесуальних строків накладення арешту на тимчасово вилучене майно. В обгрунтування клопотання слідчим зазначено, що кримінальне провадження, в межах якого подано клопотання про арешт майна, передавалось за підслідністю від одного органу досудового розслідування до іншого, та лише постановою заступника прокурора Житомирської області від 08.11.2016 підслідність кримінального провадження № 0006355 визначено за СУ ГУНП в Житомирській області.

Відповідно ч.1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Вивчивши матеріали та вислухавши думки учасників, слідчий суддя приходить до висновку, що строк для звернення із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно було пропущено з поважної причини, а тому задовольняє клопотання прокурора про поновлення строку для розгляду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно із частиною 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як свідчить п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів щодо майна, про яке наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, встановленим статтею 98 КПК України, тобто є речовим доказом.

За ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи викладене, існує сукупність підстав вважати, що вказане майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, та в подальшому проведення судово-імунологічних та молекулярно - генетичних експертиз, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно є таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131-132, ст.ст. 170, 172-173, 371-372 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про поновлення процесуальних строків задовольнити.

Поновити слідчому СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Накласти арешт на майно належне ОСОБА_5 , яке вилучено під огляду місця події від 16.10.2016, а саме: куртку сірого кольору, спортивну кофту темно-синього кольору, спортивні штани темно-синього кольору та кросівки сірого кольору, яким позбавити їх власників, офіційних володільців, третіх осіб, можливості відчуження, розпоряджання, використання.

Копію ухвали направити зацікавленим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1