У Х В А Л А
01 грудня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює ФОП, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт, покладені обов`язків

В С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт, покладенні обов`язків.

Клопотання обґрунтоване тим, досудовим розслідуванням встановлено, що 28 листопада 2016 року близько 10 год. 00 хв. поблизу будинку №52 по вул. В.Стуса (Славіна) в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 на автомобілі «Тойота Секвоя» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 наздогнали раніше знайомого їм ОСОБА_8 , з метою залякування останнього для того щоб змусити його безкоштовно працювати на станції шиномонатжу, яка належить ОСОБА_5 .

Далі ОСОБА_5 , діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_7 , із застосуванням сили та долаючи опір ОСОБА_8 підвели його до автомобіля «Тойота Секвоя» реєстраційний номер НОМЕР_1 та помістили на заднє сидіння вказаного автомобіля, всупереч його бажанням, чим позбавили волі останнього. Причому для подолання опору ОСОБА_8 та унеможливлення його втечі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 тримали ОСОБА_8 за руки та тулуб.

Після того як ОСОБА_7 та ОСОБА_5 помістили ОСОБА_8 до салону вказаного автомобіля, то ОСОБА_7 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_5 на заднє сидіння автомобіля щоб контролювати дії ОСОБА_8 , та поїхали до виїзду з м. Біла Церква Київської області, в напрямку м. Узин Білоцерківського району Київської області.

Дорогою ОСОБА_7 зупинив автомобіль, пересів на заднє пасажирське сидіння автомобіля та з метою демонстрування своєї фізичної та моральної переваги над ОСОБА_8 , завдання фізичних страждань та залякування останнього намагаючись завдати фізичного болю ОСОБА_8 , а також заподіяти тілесні ушкодження, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , наніс декілька ударів дерев`яною палицею, намагаючись наносити удари по голові та в обличчя, проте у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 закрив голову руками, то ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_8 по правій руці, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синця на правому передпліччі, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_7 повернувся за кермо автомобіля та рушив в напрямку виїзду з міста. Проїжджаючи повз магазин «Новоселець» по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_7 зупинив автомобіль неподалік магазину, де придбав клейку стрічку типу «скотч», якою в салоні автомобіля, з метою демонстрування своєї фізичної та моральної переваги над ОСОБА_8 , завдання фізичних страждань та залякування останнього, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , та спільно із ним зв`язали руки внаслідок чого заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді синців та правому та лівому променезап`ясткових суглобах та синця на правому передпліччі, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Протиправні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_5 були припинені працівниками правоохоронного органу.

28.11.2016 о 12 год. 16 хв. ОСОБА_5 затримано у поряду ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

28.11.2016 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Біла Церква Київської області, українцю, громадянину України, одруженому, фізичній особі-підприємцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України - у викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Вина ОСОБА_5 у інкримінованому йому діянні підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1) Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 28.11.2016, який показав що 28.11.2016 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проти нього було вчинено злочин.

2) Висновком експерта № 386 від 28.11.2016, відповідно до якого на тілі потерпілого ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження.

3) Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.11.2016, відповідно до якого остання показала що була очевидцем того, як 28 листопада 2016 року три невідомі їй особи по вул. Славіна бігли за невідомим хлопцем, після чого із застосуванням фізичної сили посадили останнього до автомобіля «Тойота» та повезли в невідомому напрямку.

4) Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 показав обставини вчинення проти нього злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

5) Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.11.2016, відповідно до якого відомо, що вказаним свідком 28.11.2016 були припинені злочинні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України злочину середньої тяжкості відповідно до ст.12 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, пов`язаного із застосуванням фізичного насильства, а також той факт, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 був вчинений у громадському місці, за попередньою змовою групою осіб, вищеперелічене в сукупності дає слідству всі підстави вважати, що без обмеження у пересуванні ОСОБА_5 може: 1) уникати від прибуття за викликом до слідчого, прокурора, суду або ж переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення; а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, захисника, які заперечують проти задоволення клопотання, дослідивши документи надані слідчим разом із клопотанням, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 194, 181 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Під час розгляду клопотання про застосування слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Слідчий суддя відзначає, що при розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст. 146 ч.2 КК України; 2) наявність ризику, передбаченого ст. 177 ч.1 п.5 КПК України, на які вказує прокурор: вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ст. 146 ч.2 КК України, наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, є письмові докази, надані прокурором разом із клопотанням, які досліджені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що він не вчиняв вказаний злочин, просто підїхав до ПНД щоб поцікавитися куди дівся потерпілий. Будь-яке насилля до нього не застосовував. Заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у виді домашній арешт, просить застосувати інший запобіжний захід, або хоча б не цілодобово. Він постійно проживає за адресою зазначеною у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 має бути обраний запобіжний захід у виді домашній арешт, тому, що прокурором у клопотанні та доданими документами, при розгляді клопотання доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.1-3 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 КПК України обставини, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі його визнання винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 146 ч.2 КК України (позбавлення волі до 5 років), те, що він працездатний, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Біла Церква Київської області.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашній арешт відносно ОСОБА_5 може запобігти ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обираючи стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт, слідчий суддя вважає необхідним покласти на нього обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: не відлучатися із м. Біла Церква Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежності від стадії кримінального провадження; утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_11 .

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п.5,178,181,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашній арешт з забороною з 18 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин наступного дня залишати житло квартиру АДРЕСА_2 та зобов`язати його: не відлучатися із м. Біла Церква Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежності від стадії кримінального провадження; утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_11 , на строк 2 місяці, тобто до 01 лютого 2017 р.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашній арешт передати через слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 для виконання Білоцерківському відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області.

Копію ухвали вручити ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області