провадження №1-кп/389/200/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000804 від 03.05.15, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11 січня 2013 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за наступних обставин.

20.03.15 приблизно о 14.00 год. ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_6 та запропонував йому відремонтувати належний останньому автомобіль «Mazda 626», 1987 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на що ОСОБА_7 погодився. Після цього ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 за допомогою буксиру транспортували вищевказаний автомобіль до місця ремонту - домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 домовився із власником домоволодіння ОСОБА_8 про здійснення ремонту зазначеного автомобілю. В подальшому у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, а саме на заволодіння належним ОСОБА_9 вищевказаним автомобілем «Mazda 626».

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, 20.04.15 приблизно о 13.00 годині ОСОБА_3 , приїхавши до домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , ввів ОСОБА_8 в оману, а саме повідомив, що хоче забрати вищевказаний автомобіль ніби-то для його повернення власнику ОСОБА_9 , на що ОСОБА_8 погодився. При цьому ОСОБА_3 заздалегідь усвідомлював, що повертати автомобіль «Mazda 626» ОСОБА_9 він не буде, а здасть указаний автомобіль на металобрухт за ціною брухту, отриманими за це коштами розпорядиться на власний розсуд.

Після цього ОСОБА_3 повторно незаконно заволодів належним ОСОБА_9 автомобілем «Mazda 626», 1987 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 52 642,66 грн., з указаним автомобілем з місця скоєння злочину зник, викраденим автомобілем розпорядився на власний розсуд, а саме здав його на металобрухт, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вищевказану суму. Отриманими від здачі автомобілю коштами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, про факт здачі автомобіля на металобрухт ОСОБА_10 не повідомляв, отримані за це кошти ОСОБА_9 не передавав.

Крім того, 03.05.15 приблизно о 09.00 год. ОСОБА_3 знаходився за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 . Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_3 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. З метою реалізації вказаного умислу ОСОБА_3 вступив у злочинний зговір з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, під час чого у вказаної особи також виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 та невстановлена досудовим розслідуванням особа пройшли до території колишньої лазні, розташованої за адресою АДРЕСА_3 , звідки таємно, а ОСОБА_3 також повторно, викрали належну ОСОБА_11 металеву рейку довжиною 8 м. вагою 320 кг. вартістю 3,20 грн. за 1 кг. загальною вартістю 1024 грн. Після цього ОСОБА_3 та невстановлена досудовим розслідуванням особа з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1024 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України визнав частково, вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України не визнав та відмовився давати показання відповідно до ст. 63 Конституції України.

Допитана під час судового розгляду в якості потерпілої ОСОБА_12 надала суду показання, відповідно до яких пояснила наступне. 03.05.2015 із споруди за адресою АДРЕСА_3 , якою вона користується на підставі довіреності, таємно викрадено залізничну рейку марки Р-63 довжиною 12 метрів, яка підтримувала стелу приміщення споруди. При викраденні залізничної рейки була зруйнована стела приміщення, чим завдано потерпілій матеріальної шкоди на суму 18000 гривень. В той час обвинувачений ОСОБА_3 разом з якимсь хлопцем витягали металеві вироби всередині будівлі. В зв`язку з цим вона викликала працівників міліції, які склали документи та відпустили ОСОБА_3 . На теперішній час рельса не повернута і кошти не відшкодовані. Також просить суд стягнути з ОСОБА_3 причинену їй моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що ОСОБА_3 порекомендував йому ОСОБА_8 , як майстра з ремонту автомобіля. ОСОБА_13 особисто відігнав автомобіль на ремонт сидіння, в іншому автомобіль ремонтувати не планував. ОСОБА_8 сказав як відремонтує, то зателефонує. Чому він віддав автомобіль ОСОБА_3 він не знає та бажає щоб ОСОБА_8 повернув йому авто, яке він особисто передав йому для ремонту сидіння. Матеріальних претензій до ОСОБА_3 не має.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що в 2015 році (точної дати не пам`ятає) до неї прийшов молодий чоловік, який назвався ОСОБА_15 і попросив підключитись до електричної мережі. Вона погодилась та надала подовжувач. Також показала, що в період 2014-2015 зустрічалась з ОСОБА_3 . В 2015 році (точної дати не пам`ятає) вона разом з ОСОБА_3 прийшли в гості до ОСОБА_16 , який знімав житло у ОСОБА_13 і останній попросив відремонтувати його автомобіль. Тому даний автомобіль відвезли в сел. Знам`янка. Коли ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_13 про те, що на ремонт автомобіля потрібні гроші, той відповів що грошей немає. Тоді ОСОБА_16 сказав ОСОБА_13 , що здасть автомобіль на металобрухт. Після того як здали автомобіль на металобрухт, ОСОБА_3 і ОСОБА_16 намагалися віддати ОСОБА_13 гроші, але він сказав що цих грошей замало і вимагав 50 тис. грн. Тоді ОСОБА_3 сказав ОСОБА_13 , що залишок грошей будуть повертати частинами. Згодом ОСОБА_17 розповідав, що приїжджали працівники міліції з приводу якихось балонів і дали йому підписати якийсь документ. Як з`ясувалось потім, це була надрукована заява про зникнення автомобіля. ОСОБА_13 казав ОСОБА_3 , що в разі повернення грошей в сумі 50 тис. грн., останньому нічого не буде. Їй також відомо, що в ОСОБА_16 прийшов до міліції і повідомив, що у всьому винний ОСОБА_3 .. Наполягає, що надані нею в суді покази є правдивими, а покази, що були надані нею під час досудового розслідування, були надані під примусом працівників міліції.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що в травні 2015 року обвинувачений разом з якимсь хлопцем, який був за кермом автомобіля, привезли і продали йому 2 рельси приблизно по 4 метра кожна і загальною вагою приблизно 300 кг. Він віддав за них 900 грн. Згодом рельси він продав. Під час досудового розслідування, тиску на нього з боку працівників міліції не було, покази він надавав добровільно і вони були правдивими.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що до нього додому приїхали ОСОБА_3 з двома особами з приводу ремонту автомобіля, який знаходився в нього біля двох місяців. Через деякий час ОСОБА_3 приїхав знову до ОСОБА_8 та сказав, що машина належить ОСОБА_13 та він її забирає. Вважав, що Кіосє та ОСОБА_13 родичі, так як всі питання з приводу ремонту автомобіля свідок вирішував саме з ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що весною 2015 року йому привезли автомобіль «Mazda 626». Привіз ОСОБА_3 він його впізнав та пояснив, що в нього є всі необхідні документи на автомобіль. Автомобіль зважили та залишили на зберігання на території, яка належить свідку. Згодом за проханням знайомого автомобіль розібрали та продали по запчастинам.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що восени 2015 рок його викликали з незнайомого номеру телефону для перевезення вантажу. Він під`їхав до моста по вул. Свердлова в м. Знам`янка, де обвинувачений разом з іншими чоловіками погрузили на його автомобіль декілька рельс, приблизно довжиною 4 метри та більше. Після чого двоє із чоловіків поїхали разом зі свідком здавати рельси на металобрухт. Також пояснив, що він на своєму погрузчику відвозив автомобіль Mazda до вагової на прохання за телефонним дзвінком.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що восени 2015 року йому зателефонував ОСОБА_3 із запитанням де можна відремонтувати автомобіль. Він домовився з ОСОБА_8 про ремонт автомобіля та повідомив про це ОСОБА_3 . Останній позичив у ОСОБА_21 гроші в розмірі 500 гривень та 100 доларів США на ремонт автомобіля, які до сих пір не віддав.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що восени 2015 року до нього зателефонував ОСОБА_3 та запропонував заробити гроші, запевнив що все законно та з власницею він домовився. Необхідно було зняти та розрізати рельсу за адресою вул. Свердлова в м. Знам`янка. Коли вони приїхали до місця, там був ще один хлопець. Вони зняли рельсу довжиною приблизно метрів 5-6, перевезли до обвинуваченого додому, розрізали болгаркою та відвезли до металобрухту, де здали. За це ОСОБА_22 отримав 100 гривень та пішов додому.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, незважаючи на часткове визнання ОСОБА_3 своєї вини, підтверджується також дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме: витягом з кримінального провадження №0000804 від 03.05.2015, згідно якого від ОСОБА_12 надійшло повідомлення про викрадення в неї металевої рейки довжиною 8 м. вагою приблизно 300 кг. (т.1 а.с.1); витягом з кримінального провадження №0000804 від 07.05.2015, згідно якого встановлено незаконне заволодіння транспортним засобом «Mazda 626», який належить ОСОБА_13 (т.1 а.с.1); постановою про уточнення анкетних даних підозрюваного (т.1 а.с. 141), відповідно до якого уточнені анкетні дані ОСОБА_3 ; протоколом огляду місця події (т.1а.с.14), протоколом огляду предмету (т.1 а.с.15) відповідно до яких встановлено знаходження запасних частин від автомобіля «Mazda 626» після його розбирання; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т.1 а.с.22), відповідно до якого ОСОБА_8 впізнав на фото № 3 особу, яка привозила та забирала авто «Mazda 626», яким є ОСОБА_3 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т.1 а.с.31), відповідно до якого ОСОБА_19 впізнав на фото № 1 особу, яка здавала авто «Mazda 626» на металобрухт, яким є ОСОБА_3 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т.1 а.с.22), відповідно до якого ОСОБА_8 впізнав на фото № 3 особу, яка привозила та забирала авто «Mazda 626», яким є ОСОБА_3 ; висновком експерта по проведеній судовій авто товарознавчій експертизі (т.1 а.с. 59), відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля «Mazda 626», 1987 року випуску складає 52642, 66 грн.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т.1 а.с.102), відповідно до якого ОСОБА_20 впізнав на фото № 1 особу ОСОБА_23 , який просив перевезти його рейку на металобрухт, яким є ОСОБА_3 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т.1 а.с.105), відповідно до якого ОСОБА_24 впізнав на фото № 1 особу, в якої придбав металеву рейку, яким є ОСОБА_3 ; протоколом одночасного допиту осіб (т.1 а.с.116), відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_22 підтвердив, що ОСОБА_3 дійсно здійснив крадіжку рейки, ОСОБА_3 в свою чергу не визнав вказаного; протоколом проведення слідчого експерименту (т.1а.с.119), відповідно до якого ОСОБА_3 показав куди він привіз автомобіль для здачі на металобрухт; протоколом одночасного допиту осіб (т.1 а.с.121), відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_13 підтвердив продажу його автомобіля на металобрухт, про що він дізнався від працівників поліції. ОСОБА_3 в свою чергу вказав, що ОСОБА_13 надав згоду на продаж автомобіля; вивченням та прослуховуванням інформації з телефонних розмов та транспортних телекомунікаційних мереж, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_3 заздалегідь готувався до вчинення крадіжки рельси , а саме , здійснював пошук «болгарки», автомобіля, питав скільки необхідно відрізних кругів для порізки рельси , крім того в телефонних розмовах ОСОБА_3 розмовляв , що ОСОБА_13 хоче грошей за автомобіль , але після здачі автомобіля на металобрухт дуже мало отримано і внього немає такої кількості грошей які хоче ОСОБА_25 ..

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, які закон класифікує як середньої тяжкості та тяжкий злочини, особу ОСОБА_3 , що він раніше судимий 19.12.2008 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 190 КК України штраф 850 грн., 11 січня 2013 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки , суспільно-корисною працею не займається, характеризується за місцем проживання посередньо.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено

Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують його покарання, що він вчинив кримінальне правопорушення будучи засудженим за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2013 за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, із звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, тобто належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став і знову скоїв умисні, корисні, закінчені злочин в період відбування покарання з випробуванням, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства і можливості застосування до обвинуваченого положення ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 , саме така міра покарання є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною другою ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка його заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості.

Потерпілою ОСОБА_12 надано цивільний позов, в якому вона просить відшкодування матеріальної шкоди в сумі 18000 грн. і моральної шкоди в сумі 2000,00 грн., інших документів на підтвердження суми матеріального збитку на надала. Судом встановлено, що матеріальна шкода ОСОБА_12 заподіяна на суму 1024 грн. В зв`язку з тим, що різниця в сумах заподіяної матеріальної шкоди, яка встановлена судом, та в цивільному позові потерпілої нічим не обумовлена, крім того не доведено цивільним позивачем про наявність моральної шкоди саме взаявленому розмірі, вбачається необхідним цивільний позов ОСОБА_12 залишити без розгляду, роз`яснивши їй право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_17 не заявлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експерта для проведення авто товарознавчої експертизи в сумі 491,04 грн. суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази заднє сидіння, панель приборів, два бокових дзеркала від автомобіля «Mazda 626», які перебувають на зберіганні у ОСОБА_19 , передати потерпілому ОСОБА_13 ..

Також, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, враховуючи, що, у розумінні ст.1 У «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили, суд вважає необхідним зарахувати, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 10 липня 2015 року по день набрання законної сили даним вироком.

Наступне зарахування за цими правилами строку попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили здійснюється місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватись вирок або апеляційним судом в разі оскарження вироку та постановлення нового чи залишення вироку без змін або у випадку його зміни.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України і призначити покарання за: ч.2 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; ч.2 ст.289 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до міри покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2013 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 тримання під вартою залишити без змін, строк відбування покарання відраховувати з 10 липня 2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, до строку позбавлення волі ОСОБА_3 , в межах даного кримінального провадження, зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 10 липня 2015 року по день набрання законної сили даним вироком суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 491 (чотириста дев`яносто одну) грн. 04 коп.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_3 про відшкодування, заподіяної злочином, матеріальної шкоди в сумі 18000 грн., моральної шкоди, в сумі 2000 грн., залишити без розгляду, роз`яснивши право пред`явити вказаний позов в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1