Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
16 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду об`єднане кримінальне провадження за №0002229 від 10.04.2016 та №0006374 від 11.09.2016 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дроздів Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2014 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців з конфіскацією ? частки майна; 05.02.2016 звільненого від відбування покарання на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 лютого 2016 року, по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.190 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 03 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03 січня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.190 КК України, та призначено покарання:

за ч.1 ст.125 КК України - у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин;

за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання вирішено рахувати з дати затримання ОСОБА_6 з 07 жовтня 2016 року.

Згідно положень абзацу першого ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишено попередній - тримання під вартою.

Залишено без розгляду цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Процесуальні витрати віднесено на рахунок держави.

За вироком суду, 09 квітня 2016 року близько 21-ої год ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу ринку «Дикого» на вул. Здолбунівська в м. Рівне, з умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, під час зустрічі зі ОСОБА_7 , під приводом ознайомлення з характеристиками телефону та здійснення короткочасного телефонного дзвінка, зловживаючи довірою ОСОБА_7 заволодів належним йому мобільним телефоном торгової марки «LENOVO A7000» вартістю 3465 грн 76 коп., чим заподіяв потерпілому майнової шкоди в розмірі 3465 грн 76 коп.

02 червня 2016 року близько 14-ої год ОСОБА_6 , перебуваючи на центральному продуктовому ринку по вул. Шевченка в м. Рівне, з умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, під час зустрічі з ОСОБА_8 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, зловживаючи довірою ОСОБА_8 заволодів належним йому мобільним телефоном торгової марки «Prestigio Muze D3» вартістю 2548 грн 93 коп., чим заподіяв потерпілому майнової шкоди в розмірі 2548 грн 93 коп.

Крім того, 28 червня 2016 року близько 21-ої год ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , з умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, під час конфлікту, що виник на побутовому ґрунті та особистої неприязні, умисно наніс ОСОБА_9 не менш трьох ударів долонями рук по голові, внаслідок чого заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження у вигляді садна в лівій завушній ділянці, підшкірних гематом обох вушних раковин та параорбітальної ділянки зліва.

09 вересня 2016 року близько 13-ої год ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку №7 на вул. Академіка Грушевського в м. Рівне, з умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, під час зустрічі з ОСОБА_10 , під приводом здійснення короткочасного телефонного дзвінка, зловживаючи довірою ОСОБА_10 заволодів належним йому мобільним телефоном торгової марки «Microsoft Lumia» вартістю 1442 грн 84 коп., чим заподіяв потерпілому майнової шкоди в розмірі 1442 грн 84 коп.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок суду першої інстанції незаконним в частині призначення покарання у зв`язку з його суворістю. Зазначає, що судом не в повній мірі взято до уваги те, що він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, не встановлено обтяжуючих обставин, виплатив потерпілим моральну та матеріальну шкоду в повному обсязі, перед ними вибачився, та які в письмових заявах просили його суворо не карати. Крім того, характеризується за місцем проживання та в Рівненському слідчому ізоляторі, де на даний час перебуває, позитивно, перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_11 , на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей. Просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 03 січня 2017 року змінити та застосувати більш м`яке покарання, призначивши йому покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо задоволення апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 щодо залишення апеляційної скарги без задоволення, а вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Винуватість ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, яким суд дав належну оцінку, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Судом першої інстанції проведено судовий розгляд із застосуванням положень ч.3 ст.349 КПК України, фактичні обставини кримінального провадження учасниками судового провадження не оспорювалися, їм було роз`яснено правові наслідки, передбачені вказаною нормою, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження істотних порушень вимог КПК України та закону України про кримінальну відповідальність, які могли б вплинути на правильність висновків суду та доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , не встановлено.

Згідно статті 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої та середньої тяжкості, особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття, добровільне відшкодування ним завданого потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 й ОСОБА_10 збитку, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, позитивну характеристику за місцем проживання (т.1 а.к.п144), раніше неодноразово судимого за корисливі злочини проти власності (т.1 а.к.п.129-135).

Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини справи, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , пом`якшуючі покарання обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.1 ст.125, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини справи, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого покарання.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що при призначенні йому покарання необхідно врахувати, що він перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_11 та на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, і у зв`язку з цим пом`якшити покарання, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, що при призначенні покарання йому необхідно врахувати щире розкаяння, активне сприяння розкриттю злочину, що він виплатив потерпілим моральну та матеріальну шкоду в повному обсязі, та які просили в письмових заявах суворо його не карати, позитивну характеристику за місцем проживання, не заслуговують на увагу, оскільки всі ці підстави були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Нових обставин на обґрунтування пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в судовому засіданні апеляційного суду не наведено.

У відповідності до ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Згідно статті 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , наявність обставин, що пом`якшують його покарання, який неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, однак належних висновків не зробив та вчинив нові кримінальні правопорушення, що свідчить про його стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень, та призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. На думку колегії суддів, таке покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та підстав для його пом`якшення немає, тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 03 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: _________________ ОСОБА_1

Судді:__________________В. ОСОБА_12 .Я.Іващук