Справа № 201/402/17-к
Провадження № 1-кс/201/669/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 від 23 грудня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000064, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на постанову прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 від 23 грудня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000064, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2016 року. Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурора, скаржник посилається на те, що зазначене кримінальне провадження пов`язане із смертю її сина ОСОБА_5 , якого було вбито на території військової частини у зв`язку із тим, що останній хотів викрити злочинні дії керівного офіцерського складу 25-ї окремої бригади ПДВ, пов`язані із незаконною торгівлею зброєю, бойовими припасами, а отже як близький родич ОСОБА_5 . ОСОБА_3 просить визнати її у даному кримінальному провадженні потерпілою.

Скаржник надала заяву, в якій просила скаргу задовольнити та розглянути останню за її відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України, та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення у ній в розумні строки.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

Суд, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги, дійшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до постанови прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 від 23 грудня 2016 року ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000064, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2016 року, відомості про яке було внесено до реєстру за фактом привласнення службовими особами парашутно-десантної роти та іншими військовослужбовцями під час перебування у зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей зброї, бойових припасів та вибухових речовин, а також реалізації останніх разом із наркотичними засобами та психотропними речовинами після повернення до військової частини серед жителів м. Новомосковська та Новомосковського району Дніпропетровської області, із попередньою правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 410 КК України. Приймаючи рішення про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні, прокурор зазначив про відсутність достатніх даних, які б вказували на зв`язок смерті сина останньої ОСОБА_5 з обставинами кримінальних правопорушень, які розслідуються у даному кримінальному провадженні.

Крім того, під час винесення зазначеного процесуального рішення прокурор керувався положеннями ст. 55 КПК України, в тому числі частинами 4 та 5, якими зазначено, що потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскаржувана постанова слідчого була винесена у кримінальному провадженні №0000064, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2016 року, за попередньою правовою кваліфікацію ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 410 КК України, тобто уповноваженою на це особою в межах проведення досудового розслідування кримінального провадження. При цьому оскаржувана постанова прокурора містить обґрунтовані висновки щодо прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в межах даного кримінального провадження, які повністю ґрунтуються на нормах кримінального процесуального закону та відповідають встановленим під час досудового розслідування обставинам, з яких дійсно не вбачається наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що смерть сина останньої ОСОБА_5 пов`язана з обставинами кримінальних правопорушень щодо яких здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженню, а отже наведене свідчить про відсутність на цей час будь-яких переконливих доказів заподіяння ОСОБА_3 шкоди у цьому кримінальному провадженні та смертю її сина із обставинами, що досліджуються та перевіряються слідчим шляхом у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим постанова слідчого скасуванню не підлягає.

Однак разом з цим під час проведення подальшого досудового розслідування прокурору потрібно враховувати, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду, тому в разі отримання достатніх даних про факт заподіяння ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні будь-якої шкоди, остання повинна бути визнана потерпілою на підставі ч. 1 ст. 55 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також виходячи з обставин кримінального провадження № 0000064, внесеного 29 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за попередньою кваліфікацію кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 410 КК України, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 від 23 грудня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000064, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2016 року, відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1