У Х В А Л А
10.07.2017 Справа №607/8512/17

Провадження 1-кс/607/5219/2017
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001692 від 17 травня 2017 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про накладення арешту на будівлю котельні за адресою: м. Тернопіль по вул. Київська, 3с, заборонивши вчиняти будь-які дії з реконструкції котельні на альтернативні види палива.
Необхідність накладення арешту на вищевказане майно слідчий обґрунтовує тим, що СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001692 від 17 травня 2017 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, за фактом внесення недостовірної інформації до проектної документації для проведення робіт по реконструкції котельні по вул. Київська, 3с в м. Тернополі, для використання альтернативних видів палива з добудовою виробничого приміщення. Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів шляхом заборони вчиняти будь-які дії з реконструкції котельні на альтернативні види палива, оскільки будівельно-монтажні роботи з реконструкції котельні у м. Тернополі по вул. Київська, 3с, проводяться всупереч припису, виданого Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області та з порушенням численних норм законодавства. Майно, зазначене в клопотанні, відповідає критеріям, передбачених ст. 98 КПК України, та має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Так, слідчий у своєму клопотанні зазначає, що завданням арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, не вказуючи при цьому яким критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України відповідає зазначене у клопотанні майно.

Окрім того, в порушення ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно не зазначено та до матеріалів клопотання не долучено документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Тобто арешт майна в рамках кримінального провадження може бути накладено шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Разом з тим, з клопотання слідчого незрозуміло яким шляхом, передбаченим КПК України, він просить накласти арешт на майно.

Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що клопотання подано без додержання вимог статті 171 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна- повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1