Ухвала
іменем україни
24 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі № 1-в/414/11/16 щодо

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кремінна Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 5 травня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Кремінського районного суду Луганської області від 9 жовтня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням обов`язку не змінювати місце проживання без повідомлення кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися до органу кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.

Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 25 січня 2016 року заступнику начальника Рубіжанського МВ КВІ УДПТС України в Луганській області відмолено у задоволенні клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відбування покарання, призначеного вироком Кремінського районного суду Луганської області від 9 жовтня 2014 року, в місця позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 5 травня 2016 року вказану ухвалу суду першої інстанції від 25 січня 2016 року скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання року заступника начальника Рубіжанського МВ КВІ УДПТС України в Луганській області задоволено, звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням відповідно до вироку Кремінського районного суду Луганської області від 9 жовтня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України скасовано і направлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місця позбавлення волі відповідно до вказаного вироку суду. ОСОБА_6 взято під варту в залі апеляційного суду, строк відбування покарання вказано рахувати з моменту затримання, тобто з 5 травня 2016 року. В строк відбуття покарання ОСОБА_6 зараховано строк його тримання під вартою з 30.07.2015 року по 22.09.2015 року та з 12.11.2015 року по 24.12.2015 року.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду від 5 травня 2016 року та призначення нового розгляду. Вважає за необхідне змінити ухвалу апеляційного суду та залишити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Вказує на те, що судом не було досліджено протоколи про скоєння ним адміністративних правопорушень, вказані правопорушення були спровоковані іншими особами. Крім того зазначає, що покарання за вчиненні правопорушення ним відбуті в повному обсязі, а тому вважає, що у суду не було підставі скасовувати умовне покарання та направляти його в місця позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_6 , який підтримав касаційну скаргу, доводи прокурора про заперечення проти касаційної скарги і законність ухвали апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту положень ст.ст. 418 ч. 2, 419 КПК України вбачається, що судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу. Ухвала суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має містити короткий зміст доводів особи, яка подала апеляційну скаргу, а при скасуванні або зміні судового рішення в ухвалі має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість ухвали.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу, дотримався зазначених вимог процесуального закону, належним чином мотивував своє рішення та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 78 ч. 2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, які потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Так, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 24 листопада 2014 року був поставлений на облік в КВІ, йому було роз`яснено порядок відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, попереджено про відповідальність за ухилення від виконання покладених на нього обов`язків або за систематичне порушення громадського порядку. ОСОБА_6 роз`яснено можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з подальшим його направленням в місця позбавлення волі, а також встановлено дні явки для реєстрації.

Проте, ОСОБА_6 у період іспитового строку 02.03.2015 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, 03.03.2015 за ч. 2 ст. 178 КУпАП, 23.06.2015 за ч. 1 ст. 174-2 КУпАП та 30.06.2015 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, про що свідчать протоколи про скоєння адміністративних правопорушень та постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.34, 35, 38, 41).

Врахувавши вказані обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 положень ч. 2 ст. 78 КК України.

При цьому, апеляційний суд зазначив про безпідставність доводів засудженого про те, що на вчинення адміністративних правопорушень його провокувала інша особа, а покарання за вчиненні правопорушення ним відбуті в повному обсязі. Із такими висновками апеляційного суду погоджується і колегія суддів.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не виявлено.

Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги, скасування або зміни ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 5 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а його касаційну скаргу - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ______________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3