Справа № 639/4096/17
1-кс/639/1347/17
УХВАЛА
Іменем України
26 липня 2017 року м. Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001122 від 03.06.2017 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та заступником керівника Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного 03.06.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №01122, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.4 ст. 358 КК України.

В клопотанні вказано, що 02.06.2017 року до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява заступника генерального директора ТОВ «ТД Ірбіс» ОСОБА_8 , в якій він просить вжити заходи до ОСОБА_4 , який при працевлаштуванні на вищевказану організацію використав завідомопідроблений документ - диплом про закінчення вищого учбового навчального закладу - Дніпропетровського державного інституту фізичної культури і спорту за спеціальністю «фізичне виховання».
Вказану інформацію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001122 від 03.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Під час проведення досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що працює на посаді заступника генерального директора ТОВ «ТД Ірбіс». До його функціональних обов`язків відноситься перевірка документів при прийомі на роботу працівників, перевірка ділової репутації, проведення співбесід тощо. В червні 2014 року у вказану організацію із заявою про прийняття на роботу звернувся ОСОБА_4 . Останній на прийомі на роботу надав встановлений пакет документів, у тому числі диплом про закінчення вищого навчального закладу - Дніпропетровського державного інституту фізичної культури і спорту за спеціальністю «фізичне виховання». Вказаний документ ОСОБА_8 бачив особисто, а копія документу зберігається в матеріалах особистої справи ОСОБА_9 . У подальшому при проведенні перевірки ОСОБА_8 , встановив, що ОСОБА_4 ніколи у вищевказаному навчальному закладі не навчався та його не закінчував, а наданий ним _ документ є підробленим. У зв`язку з вищезазначеним, ОСОБА_8 , звернувся до ОВС.
В ході проведення досудового розслідування до Придніпровської Державної академії фізичної культури і спорту було направлено запит про надання інформації про те, чи закінчував ОСОБА_4 вказаний учбовий заклад в 1996 році та чи отримував диплом спеціаліста за напрямком «фізичне виховання». З вказаного учбового закладу отримано відповідь про те, що ОСОБА_4 вказаний заклад ніколи не закінчував, реєстраційний номер диплому серії НОМЕР_1 не відповідають дійсності.
17.07.2017 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.07.2017 в рамках проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження0001122 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук.
В ході проведення обшуку вказаної квартири виявлено та вилучено запал УЗРГМ до гранати типу Ф-1, корпус пострілу ВОГ-17 (без запалу та гільзи), спеціальний засіб для стрілу гумовими кулями ФОРТ 12РМ з маркуванням на корпусі Е7912, 13 патронів калібру 9 мм. які за зовнішніми та конструктивними ознаками схожі на патрони з резиновими кулями.
17.07.2017 року інформацію про вилучення вказаних вище предметів внесено до ЄРДР за № 0001472 із правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 263 КК України. Вказані матеріали кримінальних проваджень об`єднані постановою від 18.07.2017 в одне кримінальне провадження за0001122.
Прокурор в судовому засідання клопотання просив задовольнити.

Власник майна та його представник заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З приписів ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя, проаналізувавши наведені у клопотанні докази в їх сукупності, вважає, що прокурором та слідчим не доведені достатні підстави вважати, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення або знаряддям вчинення кримінального правопорушення, відносно якого проводиться досудове розслідування або зберігає на ньому його сліди.

Не доведені також і підстави для арешту майна, передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно необхідно відмовити у зв`язку з його недоведеністю.

Відповідно до п. 2 ст. 169 КПК України, вилучене майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 167-174 КПК України,слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001122 від 03.06.2017 року про арешт майна - відмовити.
Вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, згідно переліку вказаному в клопотанні повернути особі, у якої воно було вилучено.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1