АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/261/17 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 642/2633/16-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 122 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, захисника, обвинуваченого на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 16.09.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, громадянин України, судимий 26 січня 2011 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1 рік, одружений, який працює монтером на Південній залізниці, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до двох років обмеження волі.
Строк відбуття покарання відраховано з моменту прибуття до кримінально-виконавчої установи для відбуття покарання.
Відповідно до вироку, 24 лютого 2016 року близько 17 години ОСОБА_7 знаходився в гостях у будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , де він разом з іншими гостями та хазяйкою будинку сиділи за столом та вживали спиртні напої. Після того, як ОСОБА_7 випив одразу 100 гр. горілки, він почав голосно кричати та висловлюватись нецензурною лайкою у бік ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також кидати речі зі столу на підлогу.
ОСОБА_9 вчинила спробу його заспокоїти, у відповідь на її дії ОСОБА_7 , керуючись прямим умислом з мотивів раптово виниклої неприязні до неї, вирішив умисно спричинити останній тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 в процесі словесного конфлікту, штовхнув ОСОБА_9 у крісло, стрибнув на неї спиною уперед та вдарив її обома ліктями в ділянку грудної клітини. Від болю, який виник після удару, ОСОБА_9 втратила свідомість.
Протиправними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи №463-А/16 від 11 квітня 2016 року були нанесені закрита травма грудної клітини з переломом 7,8,9 ребер зліва по лінії лопатки та 8,9 ребер зліва по середньо-паховій лінії із зсувом, лівобічний пневмоторакс, які по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
В апеляційних скаргах:
-прокурор просить скасувати вирок з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Зазначив, що суд не мотивував своє рішення щодо призначення саме такого покарання, ОСОБА_12 вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я середньої тяжкості, провину не визнав, не розкаявся, не відшкодував завдану шкоду потерпілій;
-обвинувачений просить змінити вирок, застосувати ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України. Призначене покарання вважає занадто суворим, таким що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Зазначив, що має на утриманні малолітню доньку, 2014 р.н., дружину, яка не працює через те, що доглядає за дитиною, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, частково відшкодував завдані збитки, зобов`язується відшкодовувати збитки;
-захисник просить змінити вирок, застосувати ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України. При цьому, навів доводи, що є аналогічними тим, які викладені в апеляції обвинуваченого. Крім того, вказав, що відповідно до пояснень ОСОБА_12 , він не визнає вини лише з тієї причини, що був у стані алкогольного сп`яніння та не пам`ятає ніяких конфліктів та спричинення тілесних ушкоджень.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляцію державного обвинувача, обвинуваченого та захисника, які підтримали свої апеляції, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляції захисника, обвинуваченого та часткове задоволення апеляції прокурора, виходячи з наступного.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.09.2016 року ОСОБА_12 засуджений за вказаною вище статей.

Обгрунтованість засудження за вказаним вище обвинуваченню учасниками розгляду не оспорюється, тому відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційний суд перевіряє вирок в межах поданих апеляцій.

Покарання призначається відповідно до ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню суспільної небезпечності злочину, даних про особу обвинуваченого, обставин, що обтяжують та обтяжують покарання.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_12 скоїв злочин середньої тяжкості, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, повністю визнав себе винним, частково відшкодував збитки, крім того надав до апеляційного суду дані, що ще відшкодував 1000 грн. в рахунок цивільного позову, позитивно характеризувався за місцем проживання, скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння, що суд визнав обставиною, що обтяжує покарання.

Наведені позитивні дані про особу та обставини по справі суттєво знижують ступінь суспільної небезпечності скоєного та суд навів це у вироку, але належної оцінки їм не дав та у вироку не вказав, чому суд вважає неможливим застосування ст. 75 КК України.

З урахуванням таких даних, як повне визнання своєї вини, відсутність судимості, часткове відшкодування збитків, позитивних даних про особу, має малолітню дитину та дружину, що знаходяться на утриманні. Вказані обставини значно знижують суспільну небезпечність вчиненого злочину, тому апеляційний суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_12 положення ст. 75 КК України.

Також, колегія суддів враховує позицію потерпілої, але це в майбутньому не позбавляє її права звертатися з позовами до обвинуваченого про відшкодування шкоди, отриманої, у зв`язку з отриманою травмою.

З урахуванням наведеного доводи апеляції прокурора підлягають частковому задоволенню, а доводи захисника та обвинуваченого підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора задовольнити частково, апеляції захисника, обвинуваченого задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 16.09.2016 р. щодо ОСОБА_7 змінити, застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України, звільнити від призначеного покарання з випробуванням його, з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця роботи та проживання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: