Справа № 297/2987/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 та перекладачі ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегово кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000626 від 05 серпня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бадья, Кіровської області, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , угорця, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовозобов`язаним у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 24.07.2015 пройшовши медичний огляд при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний головою медичної комісії придатним до військової служби, а також 24.07.2015 отримав під особистий розпис мобілізаційне розпорядження, згідно якого з оголошенням мобілізації він був зобов`язаний, 28.07.2015 року на 8:00 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , і ранком 28.07.2015 року не прибув, чим порушив ст. 65 Конституції України, Закону України «Про затвердження Указу Президента України № 113 VIII від 15.01.2015 «Про часткову мобілізацію», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у військовий комісаріат у визначений законом час не прибув, та у складі команди В НОМЕР_1 в розташування військової частини, для подальшого проходження військової служби не вибув, про причини не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, визнав повністю з підстав викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому та обіцяв більше не скоювати правопорушень.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ст. 336 КК України за кваліфікуючими ознаками ухилення від призову за мобілізацією.

Суд обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в ході судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно (а. с. 42), раніше не судимий (а.с. 40) та всі обставини кримінального провадження, суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі за інкримінований йому злочин.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, повне визнання ним вини, щире розкаяння у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України, слід прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.

На підставі ст. 76 ч. 1 п. 3, 4 КК України, слід зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Долю речових доказів, суд вважає вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 ч. 1 п. п. 3, 4 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити попередній домашній арешт.

Речовий доказ: довідку військово-лікарської комісії №126/4 від 24.07.2015 року, картку обстеження на військовозобов`язаного ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1