Справа № 352/1819/16-к
Провадження № 1-кс/352/5/17
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
03 січня 2017 р. м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2
підозрюваного ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянув клопотання старшого слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Клопотання надійшло до суду «07» грудня 2016 р.
Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного,-
в с т а н о в и в :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000299 від 11.07.2016 р., відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.
Підозрюваний ОСОБА_3 у судове засідання доставлений.
На виконання ухвали Тисменицького районного суду від 09.12.2016 р. про дозвіл на затримання з метою приводу, підозрюваного ОСОБА_3 згідно протоколу від 03.01.2017 р. затримано о 08 год. 10 хв. у приміщенні будинку АДРЕСА_1 .
Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 09 липня 2016 р. о 11 год. 00 хв. зайшов через вхідні ворота на територію господарства АДРЕСА_2 , де зайшов у приміщення будинку через незачинені вхідні двері, де діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вчинив крадіжку мороженого курячого м`яса із холодильної камери, яке помістив у полімерний пакет. Всього ОСОБА_3 викрав 21 кг. м`яса на суму 798 грн. Після цього ОСОБА_3 продав куряче м`ясо ОСОБА_7 та іншим невстановленим особам, а на отримані кошти придбав спиртні напої.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми злочинними діями вчинив крадіжку замороженого курячого м`яса в кількості 21 (двадцять один) кг, внаслідок чого ОСОБА_8 було спричинено матеріальну шкоду на суму 798 (сімсот дев`яносто вісім) грн.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в житло, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
30 листопада 2016 р. ОСОБА_3 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Того ж дня, 30.11.2016 р. оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_3 .
Причетність ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події від 11.07.2016 р., показаннями потерпілого ОСОБА_8 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотографіями та іншими доказами.
Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України передбачено позбавлення волі на строк до шести років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_3 переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 цієї статті.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вважаю, що прокурор не довів наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 є інвалідом другої групи та у нього на утриманні перебувають батьки інваліди.
Також, вважаю необґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки не надано доказів на підтвердження існування таких ризиків, а саме: ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, ризику незаконного впливу на потерпілого і свідків та ризику вчинення іншого злочину.
З огляду на викладене вважаю голослівним посилання прокурора на недостатність застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів.
При вирішенні даного клопотання враховую, що підозрюваний ОСОБА_3 раніше не судимий відповідно до вимог ст. 89 КК України, має постійне місце проживання.
З огляду на викладене, приходжу до висновку про відмову у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні підозрюваному залишати житло у період з 22 год. вечора до 07 год. ранку наступного дня, з покладенням на нього обовязків згідно ч.5 ст. 194 КПК України.
Вважаю, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обовязків під час досудового розслідування та в суді.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання у житловому будинку АДРЕСА_1 у період з 22 год. вечора до 07 год. ранку наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 такі процесуальні обов`язки:

1) прибувати до старшого слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 за першою вимогою, прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, у якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

4) не відвідувати місця, де реалізуються та вживаються спиртні напої (ресторани, кафе, бари та інші подібні заклади).

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання ним вище вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Виконання ухвали доручити Тисменицькому ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Строк дії ухвали два місяці до 03 березня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1