Справа № 277/410/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.05.2017 року смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Самбір Конотопського р-ну Сумської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , гр. України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого

по ст. 185 ч.3 КК України, -
в с т а н о в и в:

23.04.2017 року біля 20 години обвинувачений ОСОБА_4 проходячи автодорогою, повз територію дочірнього сільськогосподарського підприємства «Ємільчинський райагрохім» по вул. Островського, 1 у смт Яблунець Ємільчинського р-ну, вирішив вчинити крадіжку металобрухту.

З метою вчинення крадіжки обвинувачений проліз через отвір у металевій огорожі та підійшов до вікна приміщення майстерні столярного цеху, яке було частково забите дерев`яними дошками та через наявний не забитий отвір проник у приміщення, де за допомогою принесеного механічного ключа, якого приніс з собою відкрутив металеві деталі від стаціонарної рами станка і через отвір у вікні викинув із приміщення на територію, яка огороджена металевою сіткою та знаходиться під охороною, залишивши територію підприємства.

Продовжуючи свої злочинні дії, без розриву в часі обвинувачений через 20-30 хвилин на гужовій повозці повернувся до території підприємства. Пролізши через отвір у металевій огорожі території підприємства обвинувачений підійшов до місця, де залишив деталі і таємно викрав металеву деталь вагою 60 кг вартістю 4 грн. за 1 кг на загальну суму 240 грн., чим причинив підприємству «Ємільчинський райагрохім» матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і показав, що 23 квітня 2017 року проходив у вечірній час біля приміщення райагрохімії і вирішив вчинити крадіжку металобрухту. Побачивши пошкоджену металеву сітку в огорожі підприємства проник на територію та підійшов до одного з приміщень. Побачивши, що одне з вікон не повністю забито дерев`яними дошками через вказаний отвір проник у приміщення, де відкрутив від станка 2 металеві деталі та викинув із приміщення на територію. Вибравшись із приміщення через пройом в огорожі залишив територію та повернувся через деякий час на гужовій повозці. В місці куди викинув металеві деталі виявив одну деталь, яку і викрав. У вчиненому щиро розкаюється. Причинену шкоду відшкодував.

Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження, обвинуваченого, який визнав вину в інкримінованому злочині повністю, судом визнано недоцільним дослідження доказів, оскільки обставини справи щодо вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України ніким не оспорюються.

Так показаннями представника потерпілого стверджується, що 24 квітня 2017 року прийшовши на роботу від охоронців дізналася, що вони на території підприємства виявили металеву деталь, яку принесли до прохідної. Оглянувши приміщення столярного цеху виявила крадіжку металевої деталі про що повідомила в поліцію. 25 квітня 2017 року стало відомо, що крадіжку вчинив обвинувачений, який повністю відшкодував завдані збитки і просила суворо не карати обвинуваченого.

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні злочину і кваліфікує його дії за ст.185 ч.3 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений характеризується задовільно.

Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючими обставинами покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого, думки представника потерпілого, яка просила суворо не карати обвинуваченого, суд прийшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України, іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті за цей злочин у виді громадських робіт.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальних витрат по справі немає.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: металобрухт вагою 60 кг, який знаходиться на зберіганні під розпискою у ОСОБА_5 повернути ДСП «Ємільчинський райагрохім».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1