Справа № 587/2416/16-к

В И Р О К
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косівщина Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого дитину 2011 року народження, працездатного, працюючого електрогазозварником у ТОВ «Агротермінал Констракшн», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешканця АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.
В районі 145 км. + 50 м. вказаної автодороги по вулиці Центральна смт. Степанівка Сумського району, ОСОБА_6 не врахував дорожню обстановку, знехтувавши безпекою дорожнього руху, при виявленні небезпеки для руху не вжив достатніх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та при зміні напрямку руху допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п.п. 4.4., 4.7., 4.8., 4.14 а,б Правил дорожнього руху України, перетинав проїзну частину автодороги поза пішохідним переходом, зліва направо відносно руху автомобіля обвинуваченого.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1426 від 18.11.2016 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми голови, грудної клітки, тазу, правої нижньої кінцівки, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, закритої травми органів черевної порожнини, забою органів черевної порожнини, закритої травми грудної клітини, перелому 4,6,7-го ребер зліва, забою лівої легені, локальної підшкірної емфіземи, відкритого 2-Б скалкового перелому середньої третини кісток правої гомілки зі зміщенням, розриву лонного симфізу, вертикальної нестабільності тазу, забійної відшарованої рани клубової області зліва.
Пошкодження в області правої гомілки являються небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Допущені ОСОБА_6 порушення вимог п. п. 12.3., 10.1. Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що 01.10.2016 року близько 20 год. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив перетнути автодорогу «Батурин-Конотоп-Суми» по вулиці Центральна смт. Степанівка Сумського району Сумської області. Він почав перебігати дорогу, однак не встиг і був збитий автомобілем обвинуваченого. Погодився, що допустив порушення Правил дорожнього руху, перетинаючи проїжджу частину автодороги.
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.
При призначені покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який виключно позитивно характеризується, займається суспільно корисною працею; пом*якшуючі відповідальність обставини раніше не судимий, свою вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину та встановленню істини по справі, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження.
Як пом`якшуючу відповідальність обвинуваченого обставину суд враховує і неправомірну поведінку самого потерпілого, який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п.п. 4.4., 4.7., 4.8., 4.14 а,б Правил дорожнього руху України, перетинав проїзну частину автодороги поза пішохідним переходом, зліва направо відносно руху автомобіля обвинуваченого, чим сприяв виникненню ДТП та вчиненню злочину обвинуваченим.
Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.

З врахуванням зазначених обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України, беручи також до уваги думку потерпілої сторони.
Вирішуючи питання щодо застосування додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує ту обставину, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, маючи права керування транспортними засобами матиме змогу отримувати певні доходи для себе та на утримання своєї родини; дитина відвідує дитячий садок в іншому населеному пункті, де також має роботу і його дружина, в разі позбавлення водійський прав обвинуваченого дитина буде позбавлена можливості відвідувати садок, а дружина може залишитися без роботи, що створить суттєві складнощі в побуті та організації подальшого життя, тому суд вважає за необхідне призначити покарання без застосування додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд
П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 240 годин громадських робіт без позбавлення права керування транспортними засобами.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя