Справа № 375/766/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2017 року Таращанський районний суд Київської області
в складі :
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тараща
матеріали кримінального провадження № 0000195 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; з повною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України ,-
В С Т А Н О В И В:
17.05.2017 року близько 09 год. 20 хв. ОСОБА_4 , з метою придбання продовольчих товарів, зайшов в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Підійшовши до прилавку магазину, він став в чергу за жінкою, яка, придбавши товар, вийшла з магазину. При цьому вказана жінка, а саме ОСОБА_5 випадково залишила на прилавку свій мобільний телефон марки «Lenovo Al000».
Підійшовши ближче до прилавку, ОСОБА_4 помітив поряд з тарілкою для грошових коштів мобільний телефон марки «Lenovo А1000», який належить ОСОБА_5 , який він взяв до своїх рук з метою повернути його власниці. Подивившись навколо, він побачив, що ОСОБА_5 , яка забула мобільний телефон, вже вийшла з приміщення магазину.
Відійшовши від прилавку, залишивши межі магазину, ОСОБА_6 вирішив не повертати мобільний телефон та залишити його собі для власного користування. Діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих ОСОБА_6 зазначений мобільний телефон марки «Lenovo А1000» з чохлом марки «Toto Book Cover Mercury Lenovo A1000», з наклеєним на екрані телефону захисним склом марки «TOTO Hardness Tempered Glass 0,33mm», сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» та флеш-картою пам`яті «Kingston» об`ємом 2 Gb. залишив собі.
Заволодівши зазначеним мобільним телефоном, ОСОБА_6 розпорядився ним на власний розсуд, а саме чохол з телефону, сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» та флеш-карту пам`яті «Kingston» об`ємом 2 Gb. поклав зберігати в салоні автомобіля марки «ВАЗ 2106307» номерний знак НОМЕР_1 , а мобільний телефон марки «Lenovo А1000» віддав до майстерні ПП « ОСОБА_7 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , для оновлення програмного забезпечення та видалення з телефону особистої інформації потерпілої ОСОБА_5 ..
Згідно з висновком експерта № С-216 від 22.05.2017 року, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, залишкова вартість мобільного телефону марки «Lenovo А1000» з урахуванням відсотку зношування станом на 17.05.2017 року становить 1568 грн. 25 коп., вартість чохла марки «Toto Book Cover Mercury Lenovo
A1000» становить 143 грн. 10 коп., вартість захисного скла марки «TOTO Hardness Tempered Glass 0,33mm» становить 136 грн. 22 коп., вартість сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» становить 25 грн., вартість флеш-карти пам`яті «Kingston» об`ємом 2 Gb. становить 85 грн.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1957 грн. 57 коп..
По справі цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за обставин зазначених в обвинувальному акті.
Вказані дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
27.05.2017 року між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Згідно вищезазначеної угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень) з урахуванням того, що на день укладення угоди про примирення обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, а також примирився з потерпілою ОСОБА_5 . Обвинувачений дав згоду на його призначення.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Потерпіла в судовому засіданні просить вказану угоду з обвинуваченим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Обвинувачений в судовому засіданні також просить вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної ними угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим, цілком розуміють свої права, визначені п.п. 1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 здійснив крадіжку майна, що належить потерпілій ОСОБА_5 , а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про примирення.
Долю речових доказів по справі вирішити згідно із ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд , -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 27 травня 2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з іншого боку.
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 , узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень) .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Зняти арешт із майна потерпілої ОСОБА_5 , а саме мобільного телефона марки «Lenovo А1000», чохла марки «Toto Book Cover Mercury Lenovo A1000», флеш-карти пам`яті «Kingston» об`ємом 2 Gb, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області та повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Зняти арешт із сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка повернута під схоронну розписку потерпілій ОСОБА_5 , та залишити її у неї.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом 30 діб з дня його оголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
ГОЛОВУЮЧИЙ: _______________