Яготинський районний суд Київської області
ун. № 382/966/16-к
пр. № 1-кп/382/8/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2017 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Яготині Київської області кримінальне провадження № 0000091, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2016 року, відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Яготина Київської області, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм ТОВ «ТОРГРУП», що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП: НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:
12 лютого 2016 року близько 20 години 50 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Переяславська в м. Яготині Київської області у напрямку до вул. Ветеранів.
Під час руху в населеному пункті у темну пору доби в умовах недостатньої видимості ОСОБА_10 проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не переконавшись у безпечності виконуваного маневру, виїхав на праве узбіччя, де допустив зіткнення з металевою огорожею дороги, після чого виїхав на ліве узбіччя де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
У подальшому ОСОБА_10 залишив місце пригоди.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 51/д від 19 травня 2016 року отримав перелом лонної та сідничної кістки з обох сторін, перелом бокової масси куприка зліва, з розвитком шоку 2 ступеня, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
За описаних обставин ОСОБА_10 порушив наступні вимоги Правил дорожнього руху:
- пункт 2.9 а), згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;
- пункт 12.1, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- пункт 12.2, згідно з яким у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.
Порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_10 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому складі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав спочатку частково, зазначивши, що крім нього, винними у ДТП є і дорожні служби, оскільки якби дорога була посипана, автомобіль так би не занесло. Потім вину визнав повністю та показав, що 12 лютого 2016 року десь біля 20 години, йому зателефонували знайомі та попросили його підвезти їх з м. Яготина до с. Червоне Заріччя. Він погодився, підібрав двох пасажирів та поїхав по вул. Переяслівській. Коли він під`їжджав до мосту, машину почало заносити, він намагався гальмувати та вирівнювати машину кермом, однак машина вдарилась у правий відбійник, потім машину кинуло в бік лівого відбійника, де знаходились люди. Після зіткнення він перебував у шоковому стані, він вийшов, відкрив багажник, перекрив газовий балон, оскільки боявся, бо буде вибух. В цей час почали зупинятись машини, потерпілого посадили в якусь машину і повезли до лікарні. Він також зрозумів, що треба їхати до лікарні, попутною машиною поїхав до лікарні, потім зрозумів, що в нього при собі немає коштів і в лікарні він нічим не зможе допомогти, у зв`язку із чим він поїхав додому, однак, зрозумівши, що він залишив місце ДТП, повернувся на місце ДТП.

Також показав, що перед тим, як їхати на автомобілі, він вживав спиртне пиво 1-1,5 літри. Коли він їхав, то розумів, що дорожнє покриття слизьке, а тому швидкість його становила близько 40 км/год. За фахом він водій, іншої професії не має, а тому просив не позбавляти його прав на керування транспортними засобами, також просив не позбавляти його волі, оскільки він має намір відшкодувати потерпілому завдану шкоду, крім того, у нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина. Також просив врахувати, що батьку потерпілого він віддав 4 тис. грн. на лікування потерпілого, про що в нього мається розписка, у подальшому він через друзів потерпілого намагався з ним зв`язатись, однак потерпілий з ним на контакт не йшов. Батьку потерпілого він віддав гроші, тому що знав його, а у матері потерпілого не було паспорта при собі. У подальшому він не міг розібратись кому слід віддавати кошти. Чому він не намагався передати кошти потерпілому під час судового засідання пояснити не зміг. Також зазначив про те, що в нього тяжкий матеріальний стан, він пропонував потерпілому забрати машину, яка є речовим доказом по цій справі, оскільки цю машину він продати не може.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що 12 лютого 2016 року він разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стояли на мосту та спілкувались. Вони знаходились на пішохідній частині мосту. До дороги вони стояли спиною. Потім він почув звук машини, яка їде по замерзлому снігу, він обернувся і побачив, що машина з`їхала на узбіччя, прочесала правим боком по правому відбійнику і вилетіла на них. Він встигнув лише відштовхнути ОСОБА_13 та взятись за перила, щоб не злетіти у воду. Машина вдарила його, він впав на коліна, машина зависла на відбійнику, деякий час водій продовжував газувати, він, ОСОБА_6 , у стані афекту підхопився і відбігав від автомобіля, у подальшому його підхопила ОСОБА_13 , бо він не міг стояти. Машина його вдарила передньою лівою частиною у задню праву частину його тіла. Водій заглушив двигун, вийшов з машини і сказав, що оскільки всі живі, він поїхав додому. Водія почав зупиняти ОСОБА_12 , потім почали зупинятись машини, які проїжджали повз. ОСОБА_12 після удару взагалі опинився під автомобілем. На якійсь машині також проїжджали його друзі, вони запитали як він себе почуває, він сказав, що погано і думав, що в нього зламана нога, друзі посадили його в машину і повезли Яготинську лікарню. Інші друзі залишились на мосту чекати швидку та міліцію. В лікарні його поклали в реанімацію і після цього почалось затяжне і болісне лікування. Ніхто йому кошти від ОСОБА_10 не приносив, ОСОБА_10 з ним на контакт не виходив, навіть пробачення не попросив. Зі своїм батьком він рідко спілкується, його батьки розлучені. Про факти отримання батьком для нього коштів від ОСОБА_10 йому нічого не відомо, хоча батько і приходив до нього в лікарню. Просив призначити ОСОБА_10 реальне покарання, а також позбавити його права керування транспортними засобами.

Представник потерпілого просила призначити обвинуваченому покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що 12 лютого 2016 року ввечері вона домовилась про зустріч із ОСОБА_6 . Вони стояли на мосту і розмовляли, потім до них прийшов ОСОБА_12 і вони стояли вже втрьох. ОСОБА_6 був посередині. Коли вона почула звук як машина йде по мерзлому снігу, обернулась і побачила, що автомобіль їде прямо на них. ОСОБА_15 відштовхнув її, вона впала, коли вона підвелась, то побачила, що автомобіль притиснув ОСОБА_16 до поручня, ОСОБА_16 впав, підвідся і відскочив, вона його підхопила. Цей автомобіль був із фішкою таксі. За цією машиною їхала ще якась машина, на якій вона з ОСОБА_16 поїхали до лікарні.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що 12 лютого 2016 року він прийшов на міст, щоб зустрітись із своїми друзями ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , які вже перебували на мосту. Вони стояли, розмовляли, а коли вже зібрались додому, він обернувся і побачив, що на них їде автомобіль. Він впав і опинився під автомобілем, ОСОБА_16 відштовхнув ОСОБА_17 і прийняв увесь удар на себе. На машині була фішка таксі, однак водій її зняв та сховав. В салоні авто були пасажири, які вийшли і зникли з місця пригоди. Він виліз з-під авто, запитав у друзів чи все гаразд, ОСОБА_16 поскаржився на ногу. Він викликав швидку. Під`їхала інша машина, де також були їх знайомі, він посадив ОСОБА_16 і ОСОБА_17 в цей автомобіль і вони поїхали до лікарні. Сам же він лишився на місці чекати швидку та міліцію. Коли швидка приїхала водія автомобіля вже на місці не було.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 показали, що вони є знайомими ОСОБА_10 , того дня вони відпочивали в м. Яготині, вживали трохи спиртного, зателефонували ОСОБА_10 , щоб він відвіз їх додому в с. Червоне Заріччя. Він за ними приїхав, по дорозі машину почало нести, ОСОБА_10 намагався вирівняти автомобіля, однак йому це не вдалося. Сталась ДТП.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_20 підтвердив ту обставину, що ОСОБА_10 передавав йому кошти в сумі 4 тис. грн. на лікування його сина потерпілого по справі.

Згідно з висновком експерта №51/д від 19 травня 2016 року (т. 1 а.с. 81-82) відповідно до наданої меддокументації та рентгенологічного заключення рентгенолога КОБ СМЕ у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: перелом лонної та сідничної кістки з обох сторін, перелом бокової масси куприка зліва, з розвитком шоку 2 ступення, які характерні для дії тупого твердого предмету (ів), або при ударі об такий (і), за давністю можуть відповідати терміну вказаному в постанові, а саме 12 лютого 2016 року оцінюються в сукупності та відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя.
Згідно з висновком судової інженерно-технічної експертизи від 07 квітня 2016 року (т. 1 а.с. 59-62) несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма, рульовому керуванні, зміну курсової стійкості транспортного засобу ВАЗ 2105 н/з НОМЕР_2 , перед ДТП не виявлено.
Згідно з висновком експерта №19/8-02/717 від 21 червня 2016 року (т. 1 а.с. 102-104) в заданій дорожній ситуації, водій автомобіля ВАЗ 2105 н/з НОМЕР_2 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2. та 12.1 Правил дорожнього руху України.
За даних дорожніх обставин, технічна можливість попередження наїзду на пішохода водієм автомобіля ВАЗ-2105 полягала у виконанні ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто при виконанні даних вимог водій автомобіля ВАЗ-2105 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода, на що у нього не було перешкод технічного характеру.
Як вбачається з даних метеорологічної станції Яготин (т. 1 а.с. 92) на 20 годину 12 лютого 2016 року температура повітря була 0,3 градусів тепла, грунту -4,5, опадів і туману не було, спостерігався слабкий серпанок, слабкий іній.

Як вбачається з протоколу огляду транспортного засобу від 12 лютого 2016 року (т. 1 а.с. 31-32) встановлено зовнішнє пошкодження: деформація задньої правої дверки, заднього правого крила, переднього правого крила, переднього лівого крила, розбита передня ліва фара. Шини без пошкоджень, накачані. Положення передніх коліс щодо транспортного засобу по напрямку руху.

З протоколу огляду огляду місця дорожньо- транспортної пригоди від 12 лютого 2016 року (т. 1 а.с. 5-32) зі схемою та фототаблицею вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулась на вул. Переяслівська в м. Яготині Київської області, покриття асфальтобетонне обледеніле. Автомобіль ВАЗ 2105, н/з НОМЕР_2 , був розташований частково на лівому узбіччі на металевій огорожі дороги, на мосту.

Як вбачається з довідки Яготинської ЦРЛ (т. 1 а.с. 76) ОСОБА_10 12 лютого 2016 року о 23 годині 30 хвилин був освідуваний на стан сп`яніння. Діагноз: алкогольне сп`яніння.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши докази відповідно до правил ст. 94 КПК України, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_10 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, а тому такі його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, погоджуючись з кваліфікацією дій ОСОБА_10 органом досудового розслідування.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він раніше не судимий, не одружений, працює, за місцем проживання характеризується позитивно (т. 1 а.с. 131), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 128, 129), має на утриманні неповнолітню дитину, а також лікування ОСОБА_10 у 2012 році, крім того, суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_10 передав батьку потерпілого 4 тис. грн. для передачі потерпілому, що підтверджується розпискою та показаннями самого батька потерпілого ОСОБА_20 , однак у подальшому жодних коштів не надавав, хоча має роботу, знає та усвідомлює характер та тяжкість травм потерпілого, а також важливість проведення вчасного лікування, думку потерпілого, який вважав, що ОСОБА_10 слід призначити реальне покарання та позбавити його права керування транспортними засобами.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а також з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення ОСОБА_10 та запобігання вчиненню ним нових злочинів, а також співмірним скоєному.

Доводи обвинуваченого та захисника обвинуваченого про те, що обвинувачений за освітою є водієм, іншого фаху він не має, має на утриманні неповнолітню доньку, а відтак не може бути позбавлений прав керування транспортними засобами, суд оцінює критично, з огляду на те, що під час вчинення ДТП ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а відтак призначення ОСОБА_10 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде відповідати визначеній ч. 2 ст. 50 КК України меті покарання, зокрема, сприятиме виправленню ОСОБА_10 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того як вбачається з акта обстеження від 25 липня 2016 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на утриманні батька - ОСОБА_10 , однак проживає з бабусею по пров. Котовського.

Як вбачається з пояснень самого ОСОБА_10 з матір`ю дитини він в офіційних відносинах не перебував, розірвали відносини вони близько 7 років тому, мати дитини вийшла заміж, а у 2016 році померла. Однак після смерті матері дитини залишилась проживати з бабусею та отримує пенсію по втраті годувальника.

Доводи ОСОБА_10 про те, що він намагався взяти кредит у банку, знайомі йому коштів не позичили, він пропонував ОСОБА_6 віддати автомобіль, який є речовим доказом по справі, суд оцінює критично, оскільки доказів на підтвердження цих доводів надано не було, а автомобіль має статус речового доказу, а відтак цивільний обіг автомобіля є обмеженим. Також вказані доводи ОСОБА_10 суд оцінює у сукупності з доводами ОСОБА_10 про те, що він не міг розібратись кому віддавати кошти, а також з тією обставиною, що ОСОБА_10 не зміг пояснити, чому не він не міг передати кошти ОСОБА_6 у судовому засіданні.

Наведені обставини, на думку суду, свідчать про дещо байдуже ставлення ОСОБА_10 до наслідків спричиненого ним ДТП.

Суд приймає до уваги посилання ОСОБА_10 на його тяжкий матеріальний стан, однак ця обставина не впливає на характер, тяжкість та розмір шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого.

Вирішуючи заявлений цивільний позов, суд виходить із наступного.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ОСОБА_6 посилається на те, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_10 злочину, він ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, неодноразово знаходився на лікуванні в лікарні, став інвалідом ІІ групи, лікування продовжується, що призводить до значних витрат та підтверджується наданими потерпілим копіями фіскальних та товарних чеків. Крім того, через довготривале стаціонарне лікування та перенесені операції ОСОБА_6 зазнав моральних страждань, що непоправно позначилось на його душевному стані, повсякденному житті. Так, в нього порушився сон, виникла стійка втома, стурбованість, негативні нав`язливі думки. Завдану йому моральну шкоду ОСОБА_6 оцінює у 1900000 грн.

Посилаючись на вищевикладені обставини, потерпілий ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_10 на його користь 1900000 грн. завданої моральної шкоди, з ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" на його користь 160 380 грн. 15 коп. матеріальної шкоди, 100 тис. моральної шкоди та 24 804 грн. шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності.
Згідно з ч. ч. 5 та 7 ст. 128, ст. ст. 16 та 28 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільний позов в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» зазначало, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає 100 тис. грн., у зв`язку із чим розмір страхового відшкодування не може перевищувати вказаної суми.

На підтвердження матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я ОСОБА_6 надано лише копії чеків на придбання ліків, однак доказів наявності відповідних медичних призначень надано не було. Крім того, потерпілим надано рахунок-фактуру від 06 липня 2016 року на суму 57400 грн., однак жодного підтвердження проплати вказаної суми надано не було. Також надано документ, що підтверджує сплату благодійного внеску на користь Фонду сприяння розвитку інституту урології, однак благодійна допомога не є витратами на лікування.

Моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Позов в частині відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності (інвалідністю) страхова компанія визнала.

На підтвердження заподіяння матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, ОСОБА_6 надані копії фіскальних та товарних чеків, з яких вбачається вартість медичних препаратів, необхідних для лікування ОСОБА_6 , та виписки з історії хвороби, виписні епікризи, з яких вбачається лікарські призначення та характер лікування потерпілого.

Як вбачається з виписки з історії хвороби стаціонарного хворого від 01 березня 2016 року ОСОБА_6 рекомендовано приймати: остеогенон, кальцій Dз нікомед, цикло З форте, омез, мелбек, ліотон гель.

Як вбачається з виписного епікризу №4785 ОСОБА_6 під час перебування на стаціонарному лікуванні з 02 листопада 2016 року по 15 листопада 2016 року отримував: цефтум, грандазол, дексалгін, церукал, но-шпа, реосорбілакт, фраксіпарин. Рекомендації: щоденне промивання уретрального катетеру та епіцистостоми стерильним фіз. розчином, супракс, авелокс, флуконазол, лінекс форте, аскорутин, метилурацил

Як вбачається з виписного епікризу №5471 ОСОБА_6 під час перебування на стаціонарному лікуванні з 12 грудня 2016 року по 14 грудня 2016 року отримував: цефтум, грандазол, дексалгін, церукал, но-шпа, реосорбілакт, фраксіпарин. Рекомендації: щоденне промивання уретрального катетеру стерильним фіз. розчином, левофлокс, флуконазол, лінекс форте.

Як вбачається з матеріалів справи (т. 1 а.с. 115, 116) ОСОБА_10 мав посвідчення водія та на законній підставі володів транспортним засобом.

Автомобіль ВАЗ 2105, н/з НОМЕР_2 , яким правомірно під час вчинення ДТП володів ОСОБА_10 , застраховано на підставі полісу АЕ/5343991 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» (т. 1 а.с. 84).

Оскільки обвинувачений під час керування транспортним засобом мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, тому саме він повинен нести відповідальність за завдання шкоди (ст. 1166, ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Однак, згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом ст. ст. 9, 12, 22, 23, 26, 26-1 вказаного Закону України у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.
Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.
Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
ОСОБА_6 ІІ групу інвалідності встановлено з 13 червня 2016 року. Розмір мінімальної заробітної плати на дату настання страхового випадку становив 1378 грн., а відтак розмір страхового відшкодування становить 24804 грн. Вказана сума страховиком не оспорюється.

Оцінюючи докази, надані потерпілим на підтвердження витрат на його лікування, суд вважає доведеними такі витрати на суму 90073 грн. 13 коп., а відтак суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 в частині майнової шкоди підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд приймає до уваги посилання страховика на те, що благодійний внесок на користь Фонду сприяння розвитку інституту урології не є шкодою, пов`язаною з лікуванням потерпілого, однак відхиляє посилання представника страховика про необґрунтованість витрат за рахунком-фактурою на суму 57400 грн., оскільки цей рахунок-фактура виписаний на госпіталізацію, сестринський догляд і 2 етапи пластики уретри у ТОВ «Український інститут сексології та андрології». Такі госпіталізації проведено з 04 липня 2016 року по 08 липня 2016 року, з 02 листопада 2016 року по 15 листопада 2016 року, з 12 грудня 2016 року по 14 грудня 2016 року.

За таких обставин зі страховика на користь ОСОБА_6 слід стягнути 100 тис. грн. на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого, тобто у розмірі ліміту відповідальності (поліс №АЕ/5343991 т. 1 а.с. 84). Разом із тим, оскільки сума мінімального розміру страхового відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності, становить 24804 грн., а шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, ОСОБА_6 доведена на суму 90073 грн. 13 коп., розмір страхової суми за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП перевищує розмір страхової суми, ОСОБА_6 має право на стягнення із ОСОБА_10 сум на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого, що перевищують 100 тис. грн., звернувшись до суду із відповідним позовом.

Оскільки зі страховика на користь ОСОБА_6 слід стягнути 100 тис. грн. на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого, розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню зі страховика на користь ОСОБА_6 становить 5 тис. грн. (5% від 100 тис. грн.).

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_10 в частині моральної шкоди, суд виходить із такого.

Унаслідок винних дій ОСОБА_10 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, чим завдано йому моральної шкоди, яка виразилась, зокрема, в емоційній напрузі, неприємних сновидіннях, думках, відірваності від соціального життя.

Факт завдання моральної шкоди ОСОБА_6 ОСОБА_10 визнано.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як вбачається з виписки з медичної карти стаціонарного хворого (т. 2 а.с. 30) потерпілому встановлено діагноз важка еректильна дисфункція органічного ґенезу. У подальшому потерпілому проведена пластика задньої уретри із використанням аутотрансполантата (зі слизової оболонки щоки). Також після нормалізації сечовипускання потерпілий буде вирішувати питання із еректильною дисфункцією (запропоновано ендофалопротезування).

Також потерпілий посилається на те, що він погано спить, змушений тривалий час приймати знеболювальні препарати, пережив три операції.

За таких обставин, ураховуючи характер протиправних дій ОСОБА_10 , ступінь його вини, глибину фізичних і моральних страждань ОСОБА_6 , які він зазнав внаслідок ДТП, необхідність подальшого тривалого лікування та реабілітації, характеру тілесних ушкоджень, характеру лікування та реабілітації, необхідність вирішення питання із еректильною дисфункцією, можливістю ендофалопротезування, зважаючи на вік потерпілого 21 рік, а також на те, що в подальшому ця травма впливатиме на сімейне, приватне та інтимне життя потерпілого, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 250 тис. грн. у рахунок моральної шкоди, що на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що позов в частині відшкодування моральної шкоди не підлягає розгляду судом, оскільки позов не оплачено судовим збором, суд не приймає до уваги, з огляду на положення ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» про те, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Також з ОСОБА_10 в дохід держави слід стягнути 2500 грн. судового збору (1% від 250 тис. грн.), а з ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" 1050 грн. судового збору.
Питання про речові докази (т. 1 а.с. 43-44) слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати (т. 1 а.с. 58, 101) слід вирішити відповідно до ст. 124 КПК України.

Клопотання прокурора щодо обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою та взяття ОСОБА_10 під варту із зали суду прокурором належним чином не обґрунтоване.

Також, зважаючи на розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, докази факту завдання шкоди, наявність на утриманні у ОСОБА_10 дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання потерпілого про накладення арешту на належні ОСОБА_10 транспортні засоби, зокрема, автомобіль ЗАЗ110307, номер НОМЕР_3 , та автомобіль ВАЗ2105, номер НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 121, 122). Доводи ОСОБА_10 про те, що автомобіль ЗАЗ 110307 ним було відчужено свого підтвердження не знайшли, як не здобуто у судовому засіданні належних доказів наявності у ОСОБА_10 іншого майна на праві власності.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою та взяття ОСОБА_10 під варту із зали суду відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 250 тис. грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ПАТ "Українська транспортна страхова компанія"на користь ОСОБА_6 100 тис. грн. на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, (з яких 24 804 грн. шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності, 75 196 грн. шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого), 5 тис. моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.
Клопотання ОСОБА_6 про забезпечення позову задовольнити частково.
В рахунок забезпечення цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_10 накласти арешт на належні ОСОБА_10 транспортні засоби: НОМЕР_4 , номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_9 , номер кузова НОМЕР_9 .

Стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави 2500 грн. судового збору.

Стягнути з ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" в дохід держави 1050 грн. судового збору.
Стягнути із ОСОБА_10 на користь держави 703 грн. 68 коп. витрат на проведення інженерно-транспортної експертизи.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь держави 879 грн. 60 коп. витрат на проведення інженерно-транспортної експертизи.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки ВАЗ 2105, р/н НОМЕР_2 , що переданий на зберігання власнику ОСОБА_10 , вважати повернутим та дозволити використовувати за призначенням.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Яготинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1