Справа № 307/160/17
Провадження № 1-кп/307/240/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,
В С Т А Н О В И В:
17 січня 2017 року з Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України.
З обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовозобов`язаним у зв`язку із призовом на військову службу у Збройні Сили України, будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби та отримавши повістку 16.11.2016 року на відправку до Збройних Сил України, у вказаний термін у повістці, а саме 17.11.2016 року з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , звідки був направлений ІНФОРМАЦІЯ_4 , де був призначений до команди НОМЕР_1 та отримав повістку про відправку 23.11.2016 року на 9.00 год. до Збройних Сил України.
Однак, ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неприбуття за викликом, з метою ухилення від призову, діючи умисно, у вказаний час , а саме 23 листопада 2016 року о 9.00 год. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_2 , для подальшої відправки у військову частину, чим ухилився від призову на строкову службу, тим самим порушив ст. 65 Конституції України, Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу»
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.
Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 11 січня 2017 року у кримінальному провадженні № 0001854 від 15.12.2016 року, укладену між прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Відповідно до умов вищезгаданої угоди обвинувачений та прокурор у кримінальному провадженні № 0001854 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за 335 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ст. 335 КК України у виді двох років обмеження волі із застосуванням ст.. 75 КК України.
Також у даній угоді зазначені і роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Перевіривши угоду про визнання винуватості та її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно ч.3 п.1 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, які згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладена між прокурором та обвинуваченим угода, відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу, кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання, не встановлені.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості від 11 січня 2017 року, що укладена у кримінальному провадженні № 0001854 між прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання за ст. 335 КК України у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання в виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст. 76 КК України наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не застосовувався.
Процесуальних витрат не має.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський райсуд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1