Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 січня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря : ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2016 року у кримінальному провадженні №0000018 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою загальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України,

з участю:

прокурора : ОСОБА_7 ,

обвинуваченого : ОСОБА_5 ,

законного представника : ОСОБА_8 ,

захисника : ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України та призначено покарання за ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі; за ч.1 ст.187 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання визначено 4 роки позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Як встановлено судом, неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, близько 01 години 45 хвилин 08 січня 2016 року, знаходячись поблизу приміщення Сарненського районного будинку культури, що на вул. Демократичній м. Сарни Рівненської області, з метою відкритого заволодіння майном ОСОБА_9 , застосував до останньої насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а саме, підбігши до потерпілої, схопив руками жіночу сумочку, належну ОСОБА_9 , після чого, з метою подолання активного опору останньої, збив її з ніг на землю та відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном марки «ZTE Blade J Lux» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» - загальною вартістю 1933 грн., жіночим гаманцем вартістю 350 грн., та відповідно до обвинувального акту бувшою у використанні обручкою з металу жовтого кольору з наявними на ній тавруванням 585, вагою 2,32 гр. вартістю 1229 грн., грошима 7 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3519 грн..

Неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, близько 07 години 09 січня 2016 року, знаходячись поблизу магазину «Дует», що по вул. Белгородській м. Сарни Рівненської області, умисно, з метою відкритого заволодіння майном ОСОБА_10 , під приводом здійснити телефонний дзвінок та не маючи наміру повертати власнику мобільний телефон, отримав від потерпілого мобільний телефон марки «LG CE 0168» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «№МТС Україна», загальною вартістю 250 грн., яким, в присутності власника, відкрито заволодів.

Повторно неповнолітній ОСОБА_5 , близько 14 години 12 березня 2016 року, знаходячись на 3 поверсі поїзду №5 будинку №54 по вул. Пушкіна м. Сарни Рівненської області, умисно відкрито викрав з правої кишені брюк малолітнього ОСОБА_11 2005 року народження, належний останньому мобільний телефон марки «Lenovo A208E», вартістю 693 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна», вартістю 15 грн., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 708 грн..

Крім цього, неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, близько 06 години 45 хвилин 09 січня 2016 року, знаходячись по вул. Белгородській м. Сарни Рівненської області, умисно, з метою заволодіння майном ОСОБА_12 , здійснив напад на останню, в ході якого застосував до неї насильство, небезпечне для життя і здоров`я останньої, а саме: підбігши ззаду до потерпілої схопив її правою рукою за шию, а долонею лівої руки закрив рот потерпілої, та поваливши її на землю, почав стискати шию ОСОБА_12 руками, намагаючись подолати таким чином її опір, намагаючись заволодіти належними потерпілій мобільним телефоном марки «Нокіа» вартістю 400 грн., грошима в 200 доларів США (що за курсом НБУ у перерахунку на національну валюту становить 4256грн. 74 коп.), тобто всього майном на суму 5156 грн. 74 коп., однак не зміг подолати опір потерпілої, яка втекла від обвинуваченого.

В поданій апеляційній скарзі, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 -адвокат ОСОБА_6 , не оспорюючи кваліфікації дій ОСОБА_5 вважає, що при обранні міри покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку захисника, за своїм видом та розміром є явно не справедливим внаслідок суворості, вказує, що судом не в повній мірі було взято до уваги ряд наявних пом`якшуючих обставин, зокрема, спричиненні злочином збитки, були повністю відшкодовані всім потерпілим, про що свідчать їх розписки та які в судовому засіданні не наполягали на суворій мірі покарання, крім представника потерпілого ОСОБА_13 .. Додає, що обвинувачений ОСОБА_5 до досягнення повноліття перебував з 1999 року на обліку в дитячій поліклініці і Страшівському диспансерному протитуберкульозному відділенні і в зв`язку з досягненням ним повноліття переведений за станом здоров`я на облік в дорослу поліклініку, та який, відповідно, до військової служби не придатний. Крім того, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я обвинувачений знаходився на лікуванні в КП «Обласна психіатрична лікарня в с. Орлівка» з 14.11.16 року по 25.11.16 року, йому рекомендовано спостереження і лікування у психіатра за місцем проживання і призначено повторне лікування. Звертає увагу, що ОСОБА_5 виховується та проживає тільки з матір`ю, яка за станом здоров`я перебуває на обліку в Сарненській поліклініці та часто знаходиться на стаціонарному лікуванні в лікарнях м. Рівне та м. Сарни, тому вона не мала можливості контролювати дії сина. Зазначає, що судом не розглядалася можливість обрання щодо ОСОБА_5 покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а в мотивувальній частині вироку судом не зазначено підстав для застосування до неповнолітнього найсуворішої міри покарання позбавлення волі. Просить вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, змінити в частині призначеного покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, думку прокурора про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка, висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не оспорюються в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суровість.

Так, з матеріалів кримінального провадження та вироку суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких, за місцем навчання характеризується позитивно, за місцем проживання - посередньо, відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання та довідки про склад сім`ї обвинувачений ОСОБА_5 проживає з матір`ю, умови для проживання задовільні.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи з усіх обставин справи: особу винного, який вчинював злочин, будучи неповнолітнім, пом`якшуючі обставини з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди, обтяжуючі обставини - вчинення злочину щодо неповнолітнього у стані алкогольного сп`яніння та прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише у ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі, що буде справедливим покаранням та відповідає тяжкості вчинених злочинів, що сприятиме його виправленню в подальшому, попередженню вчинення ним нових злочинів.
Доводи захисника про те, що обвинуваченому рекомендовано спостереження і лікування у психіатра за місцем проживання і призначено повторне лікування, який виховується та проживає тільки з матір`ю та те, що збитки спричиненні злочином, були повністю відшкодовані всім потерпілим колегія суддів розцінює як позицію захисника обвинуваченого щодо реалізації права на захист, намагання уникнути передбаченої законом відповідальності.
Як вбачається з апеляційної скарги, захисником ОСОБА_6 не наведено вагомих підстав, чому вважає призначене покарання явно несправедливим за своїм розміром та видом через суворість, оскільки судом першої інстанції враховано пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, а також визнання вини обвинуваченим у скоєних інкримінованих злочинах.
За таких обставин колегія суддів вважає, що покарання, призначені обвинуваченому ОСОБА_5 судом першої інстанції за кожен із злочинів та остаточне покарання, призначене відповідно до ч.1 ст.70 КК України, відповідають вимогам ст.65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливими, відповідає тяжкості вчинених ним злочинів та особі винного, судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.
Керуючись ст.ст.404,405,407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І:
_______________ ________________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3