Справа № 212/1227/2012
Провадження №11/772/15/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2017 року м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

Розглянула 22 червня 2017 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2016 року, якою кримінальну справу щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого;

обвинувачених за ч.3 ст.368 КК України, повернуто прокурору Вінницької області для організації проведення додаткового розслідування.

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обвинувачуються в скоєнні злочину за ч.3 ст.368 КК України в тому, що ОСОБА_6 , працюючи начальником сектору дільничних інспекторів міліції Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області, за попереднім зговором із дільничним інспектором міліції даного відділу міліції та обоє являючись службовими особами, в період з 20.09.2011 по 27.09.2011, отримали хабар в сумі 13 163грн, поєднаний із вимаганням при обставинах, викладених у постановах про притягнення ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , як обвинувачених.

Суд при розгляді кримінальної справи задовільнив клопотання захисника ОСОБА_9 та направив справу прокурору для організації проведення додаткового розслідування, посилаючись на неповноту і неправильність, допущену при розслідуванні, яку неможливо було усунути в суді.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування зазначеного судового рішення, оскільки воно постановлено всупереч вимог ст.281 КПК в редакції 1960 року та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування».

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляцію, дослідивши її доводи та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови суду із наступних підстав.

Обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_8 на апеляційний розгляд не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені, що не перешкоджає його проведенню.

Відповідно до п.п.11, 15 розділу ХІ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України розгляд апеляційних скарг проводиться в порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року, тобто за редакцією КПК України 1960 року.

Суд вірно послався в своїй постанові на норми ст.22 КПК України щодо ролі правоохоронних органів в плані доказування обвинувачень по кримінальних справах.

Виходячи із цих вимог закону суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Повернення кримінальних справ на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства, якщо цю неповноту і неправильність неможливо усунути в судовому засіданні, але є можливість усунути при додатковому розслідуванні.

Допущені при вчиненні окремих процесуальних слідчих чи процесуальних дій порушення закону, які неможливо поновити та які утискають права чи інтереси учасників процесу, не можуть бути підставою до повернення кримінальної справи на додаткове розслідування. Такі докази можуть тягти за собою визнання їх недопустимими.

Повертаючи справу на досудове розслідування суддя не вправі наперед вирішувати питання про недостовірність того чи іншого доказу чи переваги одних доказів над іншими, а також вважати встановленими обставини, які підлягають перевірці в ході досудового розслідування.

Всупереч чому, суд в своїй постанові даних вимог не дотримався та став давати аналіз та оцінку зібраним доказам, насамперед вирішуючи питання які докази та чому суд не може взяти до уваги.

Зокрема, зазначення процесуальних документів, які стосуються фіксації процесуальних дій за участю понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , достовірності аудіозаписів, різного роду протоколів слідчих дій, встановити природу появи грошей, люмінесцентної речовини на автомобілі, речах та інше.

Повертаючи кримінальну справу на додаткове розслідування, суд має зазначити які саме слідчі дії в зв`язку з цим слід зробити з тим, щоб виконати вказівки суду.

З метою усунення неповноти і недоліків процесуальних документів незважаючи на тривалий термін, який минув із часу скоєння злочину, за яким особи звинувачуються, суд зобов`язав слідство залучити до матеріалів кримінальної справи оригінали відеозаписів негласних оперативно-розшукових заходів та слідчих дій, встановити, за яких обставин на речах і руках ОСОБА_12 з`явилась люмінесцентна речовинна, долучити диск, наданий ОСОБА_13 , встановити походження 400 доларів США та долучити відповідні документи, пов`язані з цим, призначити почеркознавчу експертизу протоколу огляду, дати оцінку показам свідків, встановити особу, яка здійснювала приховану відеозйомку.

Вказівки суду є обов`язковими для виконання слідчого, тому вони мають бути допустимими, зрозумілими і можливими для виконання.

Із часу скоєного, в чому звинувачуються ОСОБА_6 і ОСОБА_8 минуло 6 років.

До цього часу зазначені у постанові докази і обставини не були встановлені. Даючи вказівку слідчому віднайти і залучити докази, суд мав зазначити яким чином він мав це зробити.

Дослідивши та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора на переконання суду, зазначені в постанові суду слідчі дії виконати фактично неможливо.

А тому повернення кримінальної справи на додаткове розслідування лише призведе до затягування розгляду кримінальної справи по суті пред`явленого звинувачення та не буде сприяти розгляду справи у розумні строки.

Заява обвинуваченого про застосування до нього незаконних методів слідства сама по собі не є підставою для направлення справи на додаткове розслідування. Якщо суд вважає, що дана заява є приводом до порушення кримінальної справи, попередивши заявника про кримінальну відповідальність за ст.383 КПК України, направляє її за належністю прокурору або надає судові доручення слідчому для перевірки зазначених обвинуваченими обставин.

В разі, якщо суд має змогу сам усунути виявлені недоліки досудового слідства шляхом виклику і допиту свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень в порядку ст.315-1 КПК України в редакції 1960 року, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Тому доводи апеляції прокурора щодо незаконності постанови суду про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування заслуговують на увагу.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст.ст.365-367 КПК України в редакції 1960 року та п.п.11, 15 Перехідних положень до діючого Кримінально-процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовільнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2016 року про повернення на додаткове розслідування прокурору Вінницької області кримінальної справи щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 скасувати.

Кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому складі суддів.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом: