Справа № 184/955/17
Номер провадження 1-кп/184/124/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000987 від 14 жовтня 2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, учня 3 курсу Державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.10.2010 року Алуштинським міським судом АР Крим за ч. 3 ст. 185, 69 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 26.05.2011 року Орджонікідзевським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. 18.10.2012 року звільнився з Прилуцької ВК Чернігівської області умовно-достроково на 10 місяців 24 дні, судимість не погашена,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
13 жовтня 2016 року в період часу з 08 години до 10 години ОСОБА_3 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на столі у залі мобільний телефон і у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Lenovo А1000», який належить ОСОБА_5 .. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 в цей же день та час, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, із корисливих спонукань, повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Lenovo А1000», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 5508-16 від 15.11.2016 року, становить 1951 грн. 02 коп. та сім карту мобільного оператору «Vodafone», вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи № 5508-16 від 15.11.2016 року, становить 50 грн. Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник і викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 2001 грн. 02 коп..

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 13.10.2016 року він знаходився в гостях у ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої. Приблизно о 07.30 годині ОСОБА_8 з ОСОБА_9 пішли відводити дітей до дитячого садка. Він залишився в квартирі один. На столі в залі він побачив мобільний телефон «Леново» і гроші, взяв їх собі. Через деякий час вони повернулися і він пішов з квартири. В скоєному розкаявся.

Інші докази відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.

За таких обставин суд вважає, що оцінювані судом докази, які були досліджені в ході судового слідства є допустимими, достовірними, приналежними і їх достатньо, щоб зробити правильний висновок про всі обставини по справі.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), вчинена повторно.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце суспільно небезпечне діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, яке підлягає кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачений винен у вчиненні цього злочину і тому підлягає покаранню за його вчинення.

Відповідно до статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, положеннями ст. 75 КК України передбачено звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, повне визнання своєї вини, каяття у скоєному, матеріальну шкоду не відшкодовано, думку потерпілої, яка відносно міри покарання покладається на розсуду суду, мотиви, що спонукали його до вчинення злочину, дані про особу, які позитивно характеризують обвинуваченого за місцем проживання, те, що він раніше судимий, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 ч. 1 п. 1 КК України повне визнання своє вини, щире каяття, а також обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не виявлено, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання не пов`язане з позбавленням волі, призначивши йому мінімальний іспитовий строк із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів по справі немає. Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він на протязі однорічного випробувального терміну не здійснить іншого злочину і буде виконувати покладені на нього зобов`язання.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.

Згідно ст. 124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 352,40 грн. (а.с. 49 т.2).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення.
Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1