АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12»серпня 2014р. м. Чернівці

м. Чернівці « 12» серпня 2014 р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 29 березня 2013 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на 2 роки, направлено у виправно-трудову колонію для відбування покарання у виді 4-х років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 змінено з особистого зобов`язання на утримання під вартою.

На вказану постанову засуджений ОСОБА_6 подав апеляцію, в якій просить постанову суду скасувати як незаконну і необгрунтовану та таку, що ґрунтується на формальних доводах, які не були належним чином перевірені судом. При цьому апелянт зазначає, що його поведінка не свідчить про злісне ухилення від реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції та не бажання стати на шлях виправлення, оскільки він не виїжджав за межі м. Чернівців та не змінював місця проживання чи перебування, не вчиняв будь-яких правопорушень та не притягався до будь-якої відповідальності, позитивно

Провадження №11-кп/794/288 /14 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст. 537 КПК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1

характеризується, що підтверджується відповідною довідкою та спростовує інформацію подану інспектором КВІ. Був попереджений про правові наслідки за неявки в грудні місяці 2013 року.

Після чого в січні-лютому 2014 року не порушував встановленого графіку явки до КВІ, однак у березні-травні цього року не дотримався графіку через хворобу, а коли мав змогу з`явитися в КВІ то інспектора не було на місці. Однак його запевнили, що проблем не буде. Розцінює дії інспектора КВІ недопустимими, який в один день виніс попередження та направив подання в суд для відміни покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, апелянта ОСОБА_6 та його захисника, який просив задовольнити апеляційні вимоги, прокурора, який просив постанову суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню.

Так, районний суд задовольнив подання інспектора Шевченківського підрозділу ЧМВ КВІ ДПтСУ України в Чернівецькій області ОСОБА_9 , який звернувся до суду з поданням про відміну покарання з випробуванням і направив ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання.

У поданні інспектор зазначив, що 07 травня 2013 року до Чернівецького МВ КВІ надійшов та був прийнятий до виконання вирок Шевченківського райсуду м. Чернівці від 29 березня 2013 року відносно ОСОБА_10

ОСОБА_6 був викликаний до інспекції для постановки на облік та ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання. 08 травня 2013 року, будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, з вимогами Шевченківського райсуду м. Чернівців під підписку, а також з постановою про встановлення днів явки для реєстрації від 08 травня 2013 року, згідно якої йому було встановлено з`являтися на реєстрацію кожного першого, другого, третього та четвертого понеділка щомісяця, ОСОБА_6 вимогу вироку суду не виконував, а саме 25.11.2013 року, 02.12.2013 року, 16.12.2013 року, 23.12.2013 року а також з 03.03.2014 року по 05.05.2014 року до кримінально-виконавчої інспекції не з`являвся за що відносно нього тричі виносилось письмове попередження про можливі наслідки за ухилення від виконання вироку суду, однак засуджений належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став.

У судовому засіданні інспектор вказав, що неодноразово вів бесіду з матір`ю ОСОБА_6 в ході якої остання пояснювала, що впливу на свого сина вона не має, він відноситься до неї з неповагою.

06.05.2014 року відносно ОСОБА_6 застосовувався привід через Шевченківський РВ УМВС України в Чернівецькій області, який став причиною його явки 12 травня 2014 року до КВІ.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 засуджений 29 березня 2013 року вироком Шевченківським районним судом м. Чернівці від за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі з випробуванням і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Постановою інспектора ЧМВ КВІ від 08 травня 2013 року йому встановлено дні явки на реєстрацію кожного першого, другого, третього та четвертого понеділка щомісяця.

Згідно листка реєстрації засуджений ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію 25.11.2013 року, 02.12.2013 року, 16.12.2013 року, 23.12.2013 року а також з 03.03.2014 року по 05.05.2014 року, що стало підставою для застосування до нього застережень у виді письмових попереджень про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування покарання.

Такий висновок, на думку колегії суддів, не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на вимогах закону.

Так, ст. 166 КВК України встановлено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності не притягався (а.с.12)

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 164 КВК України, на кримінально-виконавчу інспекцію покладено обов`язок вести облік засуджених протягом іспитового строку, організовувати початковий розшук засуджених, місце знаходження яких невідоме, та надсилати матеріали до органів внутрішніх справ про оголошення розшуку таких засуджених

Вказана стаття, до поважних причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції відносить несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, суд не з`ясовував у представника кримінально-виконавчої інспекції, чи надсилалися запрошення засудженому ОСОБА_6 для його виклику, та в матеріалах відсутні дані про це, так само відсутні документи про отримання запрошення ОСОБА_6 та відомості про це.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження також встановлено, що засуджений ОСОБА_6 , в основному, регулярно з`являвся до кримінально-виконавчої інспекції (а.с. 11), та що засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо.(а.с.20)

При цьому, колегія суддів приходить до висновку, що факти, викладені у поданні інспектора ОСОБА_9 , про скасування щодо засудженого ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням, не є свідченням небажання засудженого стати на шлях виправлення та є недостатніми для направлення ОСОБА_6 для відбування покарання.

На ОСОБА_6 згідно вироку суду покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію. Ці обов`язки ним належним чином виконувалися, що свідчить про його бажання стати на шлях виправлення. На момент розгляду справи судом позитивно характеризувався по місцю проживання.

Крім того, відповідного до норм ст. 5 чинного кримінального процесуального кодексу України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Районний суд всупереч вимогам вказаної статті, вирішуючи питання про задоволення подання про відміну покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 керувався нормами Кримінально-процесуального Кодексу в редакції 1961 року.

Також, суд при визначенні покарання, яке було призначено судом першої інстанції за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 березня 2013 року за ст. 186 ч. 2 КК України, зазначив у резолютивній частині постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2014 року проте, що ОСОБА_6 направлено у виправно-трудову колонію для відбування покарання у виді 4-х років позбавлення волі.

Тоді як відповідно до норм кримінального кодексу та виправного трудового кодексу вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних

покарань.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову районного суду - скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання інспектора Шевченківського підрозділу ЧМВ КВІ ДПтСУ України в Чернівецькій області ОСОБА_9 , про скасування щодо засудженого ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 404, 405, 407, 409 КПК України, ст.166 КВК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2014 року про направлення ОСОБА_6 у виправно-трудову колонію для відбування покарання у виді 4-х років позбавлення волі скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання інспектора Шевченківського підрозділу ЧМВ КВІ ДПтСУ України в Чернівецькій області ОСОБА_9 , про скасування щодо засудженого ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням, звільнити ОСОБА_6 в залі суду з-під варти - негайно.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3