АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/1373/2017 Слідчий суддя суду першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.ст.303, 304 КПК України Головуючий в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 201 року,

за участю
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року, скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженню майна - повернуто особі, яка її подала.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що 09 листопада 2016 року був проведений обшук та вилучено майно, отже 10 денний строк оскарження бездіяльності щодо неповернення тимчасово вилученого майна розпочинається з наступного дня після обшуку. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено ( ч. 5 ст. 171 КПК України). Скарга на бездіяльність слідчого подана до суду 09 лютого 2017 року із суттєвим порушенням визначеного ст. 304 КПК України 10 денним строком, що й стало підставою для повернення скарги.

З такими висновками суду першої інстанції не погодилася адвокат ОСОБА_6 та подала в інтересах ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2016 року, скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, повернути до Шевченківського районного суду м. Києва для здійснення судового розгляду по суті скарги.
В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що дійсно 09 листопада 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.10.2016 року було проведено обшук в офісному приміщенні ТОВ « Міжнародна академія біржової торгівлі» за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 120, поверх №6, в ході якого у ОСОБА_7 вилучено телефон iPhone, модель А 1586, пароль 2582.
На думку апелянта слідчим суддею при поверненні скарги не враховано, що неповернення слідчим тимчасово вилученого майна відразу по закінченню строку для внесення ним до слідчого судді клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, не позбавляє його обов`язку повернути тимчасово вилучене майно згідно з вимогами ст. 169 КПК України після закінчення такого строку.
За викладених обставин, на думку захисника, бездіяльність слідчого щодо неповернення майна ОСОБА_7 є продовжуваними діями, носить триваючий характер і не закінчилась 21 листопада 2016 року, як і обов`язок слідчого повернути тимчасово вилучене майно також не припинився 21 листопада 2016 року, тому слідчий суддя прийшов до необґрунтованого висновку про пропуск скаржником встановленого строку для подання скарги на зазначену бездіяльність, чим порушив вимоги ст. 304 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга адвоката підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
З матеріалів судового провадження, що надійшло до Апеляційного суду з Шевченківського районного суду м. Києва вбачається, що 09 лютого 2017 року адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Разом з тим, ухвалою слідчого судді м. Києва від 09 лютого 2017 року скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна повернуто особі, яка її подала з посиланням на те, що така скарга подана вже після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України та без клопотання про поновлення строку на подачу скарги.
Такий висновок слідчого судді колегія суддів вважає помилковим, виходячи з наступного.
У ч. 1 ст. 304 КПК встановлено строки звернення особи зі скаргою, у тому числі на бездіяльність, які становлять 10 днів з моменту такої бездіяльності. Однак, на відміну від бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, та бездіяльності, що полягає у нездійсненні окремих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язані вчинити, бездіяльність з неповернення майна слід віднести до категорії триваючих. Так, результати аналізу змісту ч. 5 ст. 171 КПК свідчать про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна.
У свою чергу, за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а отже, моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання.
А відтак, немає підстав повертати скаргу на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, з підстав пропущеного строку звернення з такою скаргою, оскільки така бездіяльність має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку.
Наведене свідчить про те, що висновок слідчого судді щодо необхідності повернення скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 є хибним, таким, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 304 КПК України щодо підстав для прийняття такого рішення Наслідком розгляду такої ухвали є лише скасування ухвали слідчого судді.
Враховуючи те, що слідчий суддя не розглядав скаргу по суті, а прийняв рішення стосовно повернення скарги, відповідно до змісту ст. 304 КПК України, а також те, що розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду відповідної скарги згідно вимог ст.ст. 306, 307 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду, і за змістом ст. 407 КПК України, не входить до повноважень апеляційного суду, матеріали підлягають поверненню до того ж суду для розгляду скарги, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року про повернення скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України щодо неповернення тимчасово вилученого майна скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

_________________ _____________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4