Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
06 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 вересня 2016 року у кримінальному провадженні №0000992 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючої, раніше неодноразово судимої судимості погашені,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 вересня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначено їй покарання 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням, встановлено іспитовий строк 1 (один) рік. Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без

_____________________________________________________________________________

Справа № 11 кп/787/639/2016 Головуючий у І-й інстанції : ОСОБА_8 Категорія : ч.3 ст.185 КК України Доповідач : ОСОБА_1

дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду встановлено, що у вересні 2013 року, у вечірню пору доби, ОСОБА_5 через відкриті двері проникла в приміщення будинку АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб, таємно викрала пилосос марки «LG Hippo V-C9145WA» вартістю 545 грн. 50 коп., який належав ОСОБА_9 , чим завдала йому матеріальні збитки на вказану суму.
В поданих апеляційних скаргах та змінах до неї обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник - адвокат ОСОБА_6 вважають вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з допущеними істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду, викладених у вироку суду, фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування своїх вимог покликаються на відсутність будь-яких доказів вини ОСОБА_5 , крім визнавальних показань обвинуваченої, які нею під час досудового слідства . Зазначають , що остання перебувала під вартою відповідно до ухвали слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 вересня 2013 року, з нею проводились слідчі дії по іншому кримінальному провадженні, тому не могла вчинити інкримінований їй злочин, що підтверджується ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04.03.2015 року. Додають , що судом першої інстанції не взято також до уваги доводи захисту щодо визнання недопустимими доказів, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 09.10.2013 року (т.1 а.с.12-13); протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_5 від 09.10.2013 року (т.1 а.с.14-15); протокол проведення слідчого експерименту від 09.10.2013 року(т.1а.с.17-19); протокол проведення огляду місця події від 09.10.2013 року (т.1а.с.21-23). Вказують , що хоч і суд змінив обвинувачення ОСОБА_5 , вказавши, що вона вчинила злочин у вересні 2013 році, проте згідно всіх зібраних матеріалів, дата вчинення кримінального правопорушення вказана саме 23 вересня 2013 році, що суперечить доведеності винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому їй злочині, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Просять вирок скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді.
Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача , доводи обвинуваченої ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 на підтримання апеляційних скарг , думку прокурора ОСОБА_7 , який просить вирок залишити без змін, а апеляційні скарги захисника та обвинуваченої без задоволення , вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належать до часткового задоволення з наступних підстав.
Згідно з ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.374 КПК України у мотивувальній частині зазначаються у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, мотиви призначення покарання.
Судом першої інстанції зазначених вимог ст.370 , п.2 ч.2 ст.374 КПК України не дотримано.
Як вбачається з повідомлення про підозру (а.с.54 Т.1) , 10 жовтня 2013 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.
Згідно обвинувального акту, який затверджений прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 (а.с.1,2 Т.2) ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України , а саме у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.
30 травня 2016 року прокурор Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_10 змінив обвинувачення, склавши новий обвинувальний акт, висунувши ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення.
Ухвалюючи обвинувальний вирок , суд першої інстанції визнав винуватою ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки з будинку АДРЕСА_3 та кваліфікував її дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , поєднане з проникненням у приміщення.
Диспозицією ч.3 ст.185 КК України передбачено крадіжку , поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.
За таких обставин , судом першої інстанції при ухваленні вироку зазначено кваліфікуючу ознаку : поєднане з проникненням у приміщення , яке не передбачена диспозицією ч.3 ст.185 КК України.
Крім того , вирок суду не містить даних про те, чи є приміщення будинку АДРЕСА_3 житлом.
Також , в порушення ст.370 КПК України , вирок суду першої інстанції містить лише відомості про те, що в суді досліджувалися докази показання обвинуваченої, потерпілого, свідків, протокол слідчого експерименту, однак не викладено фактичних даних, які стверджують чи спростовують кожну обставину обвинувачення, відсутній їх аналіз.
В основу обвинувального вироку покладено визнавальні показання ОСОБА_5 , які вона давала в якості підозрюваної та при судовому розгляді 28 листопада 2013 року , які не досліджувались безпосередньо судом першої інстанції , що є порушенням вимог ст.23 КПК України.
Отже, судом першої інстанції, згідно до вимог ст.412 КПК України, допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і які є відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 цього ж закону, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

За таких обставин , вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 вересня 2016 року є незаконним, ухваленим з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для його скасування і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Оскільки вирок суду першої інстанції скасовано саме з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, при новому розгляді кримінального провадження необхідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та прав учасників кримінального провадження ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 вересня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст.185 КК України, скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

________________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2