Справа № 370/2813/16-к
"13" грудня 2016 р. Макарівський районний суд Київської області
в складі: слідчого судді ОСОБА_1
із секретарем ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Макарів Київської області, клопотання слідчого Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3
08.12.2016 року, близько 19.00 години, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу до вантажної та спеціальної техніки, що належить ТОВ "ПМК-Київ" та розміщена на території за адресою: с. Плахтянка, вул. Жовтнева, 10-В Макарівського району Київської області, де з корисливих мотивів, таємно, вчинив крадіжку дизельного палива в кількості 110 літрів, чим завдав матеріальних збитків ТОВ "ПМК-Київ".
У ході проведення досудового розслідування, в якості свідка допитаний ОСОБА_6 , який повідомив, що 08.12.2016 року, близько 19.00 години, рухався на автомобілі «Вольксфваген», державний номерний знак НОМЕР_1 з с. Плахтянка в напрямку смт Макарів. При в`їзді в с. Гавронщина Макарівського району Київської області його зупинили працівники поліції та запропонували бути понятим при огляді автомобіля «Пежо-405», державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору. В його присутності після підняття багажника в каністрах стояло паливо (солярка), п`ять каністр по 20 літрів і одна каністра 10 літрів. Водій даного автомобіля пояснював, що дизельне пальне перевозить за вказівкою директора на прізвище ОСОБА_7 .
Виїздом СОГ Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП В Київській області було затримано автомобіль марки «Пежо-405» номерний знак НОМЕР_2 за кермом якого сидів ОСОБА_5 , який перевозив дизельне пальне.
На даний момент є підстави вважати що ОСОБА_5 причетний до вчинення інших кримінальних правопорушень, які вчинялись на території Макарівського району.
09.12.2016 року протоколом огляду місця події, автомобіль марки «Пежо-405» номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , вилучені до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області в якості речового доказу в присутності понятих та учасників слідчої дії.
З викладеного вбачається, що автомобіль марки «Пежо-405» номерний знак НОМЕР_2 являється знаряддям вчинення злочину, а саме за допомогою вказаного автомобіля здійснювалось перевезення викрадених речей, а саме дизельного пального.
Враховуючи, що в ході досудового розслідування необхідно встановити чи є вилучений автомобіль марки «Пежо-405» номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору знаряддям вчинення злочину.
У даному випадку на вищевказані речі, а саме автомобіль «Пежо-405» номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, за допомогою якого можливо здійснювалось перевезення викрадених речей, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні.
У даному випадку вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У клопотанні ставиться питання про накладення арешту на автомобіль «Пежо-405» номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , який вилучено під час огляду місця події в с. Гавронщина 08.12.2016, за для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.
У судове засідання слідчий не прибув, що у відповідності до вимог ч.1 ст.172 КПК України, що не є перешкодою для розгляду клопотання.
Дослідивши викладені в клопотанні доводи, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого проведення досудового розслідування кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з вимогами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку вказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст.98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст.100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 - умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно пояснень ОСОБА_5 , 08.12.2016 року він загрузив у свій автомобіль каністри з дизельним пальним. Дане дизельне пальне він злив із свого робочого автомобіля для продажу.
Відповідно протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , 08.12.2016 року він був понятим при огляді автомобіля Пежо білого кольору. В його присутності після підняття багажника було виявлено каністри з паливом. Водій даного авто пояснив, що солярку перевозив за вказівкою директора на прізвище ОСОБА_7 .
Суд вважає, що в клопотанні слідчим доведена необхідність арешту вказаного майна.
Керуючись вимогами ст.170, 172, 173 КПК України, суд
Клопотання слідчого Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «Пежо-405» номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , який вилучено під час огляду місця події в с. Гавронщина 08.12.2016.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.
Суддя ОСОБА_1