Справа № 461/553/17
Провадження № 1-кс/461/826/17
УХВАЛА

06.02.2017 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого-криміналіста СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

Слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000004 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.110 КК України.

Слідчий-криміналіст СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_2 , за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, ДПС управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області, звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на предмети, виявлені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 02 лютого 2017 року, а саме:
- Системний блок чорного кольору марки «Deluхе» із вбудованим жорстким диском серії WD-WCAYUEC38889, марки «Western Digital»об`ємом 500 GB;

- Флеш-накопичувач сріблястого кольору «Kingston, DTSE9, об`ємом 32 GB.

Клопотання мотивує тим, що накладення арешту є необхідним з метою запобігти їх подальшого знищення, приховання та мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Слідчий клопотання підтримала з мотивів, викладених у ньому.

Захисник клопотання заперечив. При цьому зазначив, що вказані предмети не визнані речовими доказами на момент розгляду клопотання, а ОСОБА_4 про підозру не повідомлялось. Відтак, відповідно до ст.170 КПК України, на вилучені предмети арешт не може бути накладений арешт.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін приходжу до наступного.

Частинами 1,2,3 та 6 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як видно з матеріалів клопотання, речі на які слідчий просить накласти арешт, були вилучені під час проведення обшуку та містять відомості, які могли бути використані як знаряддя вчинення злочину, а також можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме те, що вказане майно могло бути використано в якості знаряддя вчинення злочину, приймаючи до уваги наслідки арешту, з метою забезпечення збереження доказів, таке обмеження права власності є розумним та виправданим, а тому приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на предмети виявлені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 02 лютого 2017 року, а саме:
- Системний блок чорного кольору марки «Deluхе» із вбудованим жорстким диском серії WD-WCAYUEC38889, марки «Western Digital»об`ємом 500 GB;

- Флеш-накопичувач сріблястого кольору «Kingston, DTSE9, об`ємом 32 GB.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в порядку, передбаченому ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1