АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/5219/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/107/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кривому Розі 02 березня 2017 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та доповнення до неї, захисника ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні за № 0000226 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2016року, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,українця,громадянина України, не одруженого, раніше судимого: 23.10.2008 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого 23.11.2010 року умовно-достроково на 2 роки 1 день, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України з призначенням покарання:
за ст. 187 ч. 4 КК України у вигляді 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
за ст. 115 ч 2 п 6 КК України у вигляді 12 (двнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Згідно зі ст. 70 ч. 1 КК України остаточно призначено ОСОБА_6 покарання шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 відраховувати з 25 квітня 2015 року. У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього увезення з 25 квітня 2015 року по 06 грудня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційних скаргах: Обвинувачений ОСОБА_6 просить, скасувати вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07.12.2016 р. та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Захисник ОСОБА_9 просить, скасувати вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07.12.2016 р. та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Прокурор просить, вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2016 року, стосовно ОСОБА_6 - скасувати, як невідповідний по м`якості призначеного покарання ступеню тяжкості скоєних злочинів та особі засудженого. Ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та призначити покарання в межах санкції п.6 ч.2 ст. 1 15 КК України у вигляді 13 років позбавлення волі, ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

За вироком суду ОСОБА_6 визнанно винним при наступних обставинах:

ОСОБА_6 23.04.2015 року в період часу з 19.00 по 19.30 години на зупинці громадського транспорту «вул. Мусоргського» в Тернівському районі м. Кривого Рогу за попередньою домовленістю зі своїм знайомим ОСОБА_10 зустрівся з метою подальшого спільного вживання спиртних напоїв. Після придбання спиртного ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , за пропозицією останнього, близько 21.00 години, прийшли в приміщення гаражу № НОМЕР_1 блоку № НОМЕР_2 ГБК «Зоряний» по вул. Електрозаводській в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, що належить знайомому ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , та до приміщення якого той мав вільний доступ, де в період часу приблизно з 21.00 години до 22.00 години 23.04.2015 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 вживали придбані ними спиртні напої.
Під час вживання спиртних напоїв у приміщенні зазначеного гаража, ОСОБА_10 на прохання ОСОБА_6 з метою здійснення останнім телефонного дзвінка передав йому свій мобільний телефон «Gsmart», в який були встановлені дві сім-карти операторів зв`язку «Лайф» і «Київстар». Здійснивши телефонний дзвінок, ОСОБА_6 залишив зазначений телефон при собі, поклавши його до кишені штанів. В ході подальшого вживання спиртних напоїв у приміщенні вказаного гаража ОСОБА_10 загубив кільце із золота 585 проби, вагою 2,85 гр., зі вставкою із каменя, яке було у нього на пальці руки, та вдвох з ОСОБА_6 вони стали шукати його на підлозі. Під час пошуків, близько 22.00 години, ОСОБА_6 знайшов вказане кільце в приміщенні гаража, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення знайденого ним кільця та вище зазначеного мобільного телефону, які належали ОСОБА_10 , реалізуючи який, ОСОБА_6 не повідомивши ОСОБА_10 про відшукання загубленого ним кільця, маючи намір на таємне викрадання чужого майна, із корисливих спонукань, поклав його до кишені штанів, які були на ньому. Після того як ОСОБА_10 припинив пошуки кільця, вони разом з ОСОБА_6 продовжили вживати спиртні напої, в ході чого ОСОБА_10 , запідозривши ОСОБА_6 у крадіжці кільця, що йому належало, зажадав від останнього повернути викрадене майно. На вказаному ґрунті, між зазначеними особами відбулася сварка, в процесі якої ОСОБА_6 усвідомив, що викритий у намаганні таємного викрадення майна, що належало ОСОБА_10 , з метою подальшого утримання зазначеного майна, у ОСОБА_6 виник умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 , реалізуючи який він з корисливих мотивів напав на потерпілого, та застосовуючи до нього насильство, що є небезпечним для його життя та здоров`я, проявляючи агресію, посилену станом алкогольного сп`яніння, обхватив потерпілого руками за тулуб і повалив його спиною на підлогу, після чого, почав утримувати останнього, притискаючи спиною до підлоги, позбавляючи тим самим можливості активно рухатися, при цьому з метою придушення волі потерпілого до опору, завдав ОСОБА_10 не менше чотирьох ударів руками в обличчя. Одразу ж після цього ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи здійснювати задуманий ним злочин, застосовуючи до потерпілого ОСОБА_10 насильство, небезпечне для його життя та здоров`я, діючи з умислом на заподіяння йому смерті із корисливих спонукань, який раптово виник під час розбійного нападу, підняв з підлоги гаражу електричний кабель в чорній синтетичній оболонці, що лежав поряд, та таким чином підшукав собі знаряддя вбивства. Після цього, сидячи зверху ОСОБА_10 на підлозі приміщення гаражу № НОМЕР_1 блоку № НОМЕР_2 ГБК «Зоряний» по вул. Електрозаводській в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, близько о 23.30 годині 23.04.2015 року, умисно обмотав навколо шиї потерпілого у два шари підшуканий ним електричний кабель, та утримуючи його обома руками, почав на протязі декількох хвилин умисно, зі значною силою стискати органи шиї потерпілого ОСОБА_10 , перекриваючи останньому в такий спосіб доступ повітря до органів дихання до тих пір поки ОСОБА_10 помер на місці злочину. Таким чином в результаті своїх злочинних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: синців на верхній та на нижній повіках лівого ока; садна в лівій лобово-скроневій області, на спинці носу справа, в проекції правої гілки нижньої щелепи на діафрагмі роту, на передній поверхні проекції лівої гілки нижньої щелепи; рани на перехідній облямівці нижньої губи справа; крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи по центру; странгуляційної борозни шиї.
Згідно висновків судово-медичних експертиз № 806 від 03.06.2015 року та №806 (додаткова) від 03.06.2015 року всі виявленні на трупі потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження в області голови, а саме: садна, синці, рана та крововилив як у сукупності так і окремо кожне мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Заподіяння странгуляційної борозни на шиї привели до розвитку загрозливого для життя явища - механічна асфіксія, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Причиною його смерті з`явилася механічна асфіксія по странгуляційному типу, внаслідок здавлення органів шиї зашморгом. Одразу ж після вчинення злочину ОСОБА_6 покинув приміщення гаража, утримуючи викрадені ним у ОСОБА_10 мобільний телефон «Gsmart» вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №3 від 17.06.2015 року станом на момент вчинення злочину складає 473 гривні, в який були встановлені дві сім-карти операторів зв`язку «Лайф» і «Київстар», вартість кожної з яких згідно висновку товарознавчої експертизи №3 від 17.06.2015 року станом на момент вчинення злочину складає 10 гривень; кільце із золота 585 проби, вагою 2,85 гр., зі вставкою із каменя, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №3 від 17.06.2015 року станом на момент вчинення злочину складає 1408,41 гривень, виходячи з вартості 1 гр. золота 494,18 гривні. Всього на загальну суму 1901,41 гривня, яким розпорядився у подальшому на власний розсуд, чим спричинив співмешканці потерпілого ОСОБА_12 матеріальної шкоди на зазначену суму.
В обгрунтування апеляційних скарг:
Обвинувачений ОСОБА_6 , зазначає, що вирок ухвалено з істотним порушенням КПК, вказує на однобічність та неповноту судового слідства, неправильне затосування кримінального закону, вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставина справи, рішення прийнято в супереч вимогам чинного законодавства, з порушенням його прав з порушенням процесуального права.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що він не заперечував проти того,що він взяв мобільний телефон «Gsmart» потерпілого з метою освітлення собі шляху, оскільки на вулиці було темно, також обвинувачений заначає, що він дійно знайшов загублене ОСОБА_13 кільце та поклав його до кішені, а ОСОБА_13 сказав що пошуки кільця будуть продовжені зранку, коли будемо тверезвими, будь яких помислів про викрадення та привласнення кільця та телефону в нього не було. Посилається на фабрикацію справи, не вірну кваліфікацію його дій, на припущення , на упередженність, на те що його залякували працівники ОСОБА_14 , застосовували недозволенні методи ведення досудового слідства.Обвинувачений зазначає що вони з потерпілим не билися, що він не наносив потерпілому ні яких тілесних ушкоджень, на думку обвинуваченого в матеріалах справи відсутні будь які докази, свідки, поняті, висновки експерта які могли підтвердити його причепність до правопорушення. Під час слідчого екперементу він пяснював, що первинні покази були написані під тиском, оскільки до нього працівниками Жовтневого РВ ГУМВС України Дніпропетровської області застосовували недозволенні методи ведення досудового слідства, а саме фізичне насильство та психологичний тиск, що супроводжувался побиттям, в з`вязку з чим він був змушенний дати свідчення, які вказували самі працівники міліції. Зазначає що, в суді першої інстанцій в судовому засіданні від 07.12.2016року його захисник та він говорили колегії суддів про те що Постанова слідчого в особливо важних справах другого відділу управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_15 від 25.08.2016р. про закриття у звязку з відсутністю в діях співробітників Жовтневого РВ ГУМВС України Дніпропетровської області та КМУ ГУМВС України Дніпропетровської області складу кримінального правопорушення, передбаченного ч.2 ст.365 КК України була оскаржена, проте суд на це увагу не звернув, також проігнаровано всі клопотання та поспіхом ухвалено вирок. Посилається на те , що судом першої інстанції не обгрунтовано було відмовлено в клопотані про виклик кінолога;судом порушено його права у тому числі - на захист , також не було надано часу для підготовки до дебатів та останнього слова, невірно записано у журналі судового засідання про те що він відмовився від останнього слова, йому не надали останнього слова ,від останнього слова він не відмовлявся. Всі допитані свідкі в суді першої інстанції не могли нічого пояснити, оскільки не були свідками, пояснення свідка ОСОБА_16 взагалі не зрозумілі, оскільки він давав не правдиві покази; Свідок ОСОБА_17 надав не логічні та не послідовні покази; екперт ОСОБА_18 при наданні пояснень по висновкам екпертиз, не зміг конкретно віповідати на питання, у задоволенні клопотань про призначення повторної судово медичної експертизи судом було необгрунтовано відмовлено, було порушено його право передбачене ст.197 КПК України , а саме не надо було можливості ознайомиться з висновком екпертизи, а також доповнити питанням до екперта; ознайомлення з матеріалами провадження на досудовому слідстві було формальним, обвинувачений зазначає що лише ставив підписи на аркушах; заначає що докази були отримані з порушення норм КПКУкраїни, в матеріалах провадженні відсутні докази його причепності до скоєнного злочину, відсутні свідки, поняті.

Захисник ОСОБА_9 , вважає що колегія суддів першої інстанції допустила однобічність та неповноту судового слідства, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неповноти судового розгляду , вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Захисник зазначає що на підставі ст. п.6 ст.407, п.1-3 ч. 1 ст. 409 КК України, вирок необхідно скасувати.Судом першої інстанції ухвалено вирок без дотримання норм п. 1 ст. 410, п. 3 ч. 1 ст. 411 ст. 412 КК України, вказує на те , що висновки судово-медичної експертизи та двох додаткових судово-медичних експертиз неузгоджувались між собою датою та часом настання смерті , експертом враховувались дані отриманні з Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології № 1002-157 від 02.06.2016 року. про температуру повітря та вологість повітря отримані більш ніж за 40 кілометрів від місця виявлення трупа ОСОБА_10 ,у проведенні повторної судово-медичної експертизи було відмовлено. У судовому рішенні не визначено, чому суд першої інстанції взяв до уваги лише дані щодо часу смерті ОСОБА_10 згідно висновку № 806/2 від 06.06.2016 р. та не брав до уваги дані судово-медичнох експертизи № 806 та № 806 (додаткова) від 03.06.2015 р. Вказує на те , що ОСОБА_6 в період часу з 00:37 до 04:37 24.04.2015 р. не перебував у приміщені гаражу № НОМЕР_2 ГБК «Зоряний», де був знайдений труп ОСОБА_10 і це підтверджено показаннями обвинуваченого, свідка ОСОБА_19 та технічною інформацією щодо місця знаходження абонентів мобільного зв`язку .Вказує на те , що протокол огляду місця події від 24.04.2015 р., не було підписано спеціалістом ОСОБА_20 , що є порушенням ч. 5 ст. 104 КК України, спеціаліст ОСОБА_20 в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, судом не дотримано вимог ст..87 КПК України, порушено вимоги ч. 5 ст. 101 КПК України. Також,суд першої інстанції не звернув увагу та не визнав недопустимим речовий доказ фрагмент електричного кабелю, що був досліджений в судовому засіданні, хоча під час його огляду в суді та розпакуванню судовим розпорядником було встановлено, що на бірці з підписами судового експерта було зазначено інше кримінальне провадження, а саме № 0000250 від 16.03.2015 р. Окрім цього, згідно матеріалів кримінального провадження слідчим приймалось рішення про визнання ОСОБА_12 потерпілою. В судове засідання 07.12.2016 року не викликався та в матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення потерпілого про дату, час та місце розгляду справи під час ухвалення вироку.

Прокурор не оспорюючи кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення, а також фактичні обставини, вважає що вирок підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Посилається на те, судом не дотримано вимог ст.65 КК України, ст.414 КПК України не взято до уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»

Так, призначаючи покарання ОСОБА_6 у вигляді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна суд достатньою мірою не прийняв до уваги суспільну небезпечність вчинених ним двох особливо тяжких злочинів, важливість та цінність об`єкта посягання, а саме життя людини, а також той факт, що ОСОБА_6 у 2008 році вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини.

Крім того, ОСОБА_6 у вчинених кримінальних правопорушеннях не розкаявся та на протязі всього розгляду справи в суді свою вину не визнавав, покази неодноразово змінював, не дивлячись на доведеність його вини.

За таких обставин, судом в повному обсязі не була досліджена особа засудженого ОСОБА_6 , а призначене покарання не відповідає тяжкості вчинених злочинів і є не виправдано м`яким та не сприяє досягненню мети попередження нових злочинів.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 кожен окремо, підтримали викладені в апеляційних скаргах та доповнення до неї вимоги та просили скасувати вирок суду першої інстанції,через суттєві порушення норм КПК України, заперечували проти апеляційної скарги прокурора .
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор просив колегію суддів апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора підтримав в повному обсязі, просив вирок скасувати , ухвалити новий вирок на підставах зазначених в апеляційній скарзі прокурора.
Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження подані не були.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, учасників судового провадження,перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши, в порядку підготовки до судового засідання, звукозапис судових засідань, що міститься на технічному засобі та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та доповнення до неї , захисника ОСОБА_9 , прокурора підлягають частковму задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Ці вимоги закону судом першої інстанції не дотримані

Так згідно із ст.63 Конституції України підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України.
Критерії визначення складу суду, повноважного на розгляд кримінального провадження, встановлені нормою статті 31 КПК України. Залежно від ступеня тяжкості злочину та (або) виду суб`єкта злочину провадження у суді першої інстанції здійснюється: професійним суддею одноособово, колегіально судом у складі трьох суддів, судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.
У відповідності до вимог статті 7 КПК України кримінальне провадження за формою і змістом повинно відповідати його загальним засадам, в тому числі такому, як забезпечення права на захист, що належить до загальновизнаних принципів міжнародного права й розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України. При цьому санкцією частини 2 статті 115 КК України встановлено покарання у виді довічного позбавлення волі, у зв`язку з чим в ході досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження у прокурора й суду був обов`язок роз`яснити обвинуваченому його право на суд присяжних.
Згідно ст. 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Відповідно до правового висновку судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 25.06.2015р.:
а) право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист;
б) порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, судом вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом;
в) прокурор під час досудового розслідування, але в будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість і особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування;
г) суд під час підготовчого судового засідання повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість і особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Право на суд присяжних обвинуваченого у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, повинно міститись у переліку прав обвинуваченого, які закріплені у письмовій пам`ятці про права та обов`язки;
д) невиконання прокурором вимог статті 384 КПК, в силу вимог пункту третього частини третьої статті 314 КПК, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві;
е) невиконання судом під час підготовчого судового засідання вимог статті 384 КПК є безумовною підставою для скасування судових рішень вищими судами.
Як вбачається з матеріалів справи, технічного запису судового засідання та журналу судового засідання (а.кп 30 т.1) суд першої інстанції на попередньому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_6 не роз`яснив ст. 384 КПК України про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних,пам`ятка за підписом обвинуваченого також у матеріалах справи відсутня, таким чином це є порушення права обвинуваченого на захист, крім того судом першої інстанції не надано обвинуваченому останнього слова , хоча згідно технічного запису судового провадження він не відмовлявся від останнього слова.
Ці порушення є істотними порушеннями вимог КПК України, які є безумовною підставою для скасування судового рішення.
У зв`язку із скасуванням вироку суду першої інстанції через істотні порушення кримінального процесуального законодавства, колегія суддів не входить в обговорення про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або не достовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону про кримінальну відповідальність, і вважає, що доводи апеляційних скарг мають бути предметом дослідження при новому судовому розгляді кримінального провадження.

В ході нового судового розгляду суду необхідно суворо дотримуватись вимог КПК України, ретельно перевірити зібрані у справі докази, доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисту, а також прокурора , у разі необхідності додатково витребувати певні докази на підтвердження або спростування наведених в скарзі доводів, надати належну оцінку всім доказам та постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване судове рішення.

Якщо при новому розгляді справи буде беззаперечно встановлена вина обвинуваченого у інкримінованих злочинах , то міра покарання, призначена судом є явно м`якою.

Колегія суддів, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України ,тому запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - тримання під вартою - залишає без змін, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 12 квітня 2017 року включно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 178, 331, 404, 405, 407, 409, 410,412 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та доповнення до неї, захисника ОСОБА_9 , прокурора задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 ,обвинуваченого, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченних за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України скасуватита призначити новий судовий розгляд у тому ж суді в іншому складі суду .

Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 -тримання під ватрою - залишити без змін.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 12 квітня 2017 року включно.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4