Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1751/17
У Х В А Л А

23 травня 2017 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого, зобов`язання вчинити певні дії.

Скаргу обгрунтовує тим, що СВ прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000079 від 13 квітня 2016 року за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст. 365 КК України, в якому визнано потерпілим ОСОБА_6 , відносно якого саме вчинено цей злочин співробітниками міліції та прокуратури під час розслідування кримінального провадження №001357 від 18 квітня 2015 року.

27 лютого 2017 року слідчий в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 виніс постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання, яка була отримана ним 1 березня 2017 року.

Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відмовляючи у проведенні слідчих дій, зазначених у п.2-4 клопотання, слідчим безпідставно не враховані наявні в матеріалах цього кримінального провадження процесуальні документи та докази, що на даний час отримані в ході досудового розслідування і підтверджують доводи потерпілого та фактичні обставини вчинених щодо нього злочинів співробітниками правоохоронних органів. Слідчий безпідставно обґрунтував винесену ним постанову висновком про те, що зазначені у поданому клопотанні слідчі дії не стосуються предмету доказування в цьому кримінальному провадженні. Безпідставним є також і посилання слідчим ОСОБА_7 в оскаржуваній постанові на положення ст. 89 КПК України, щодо допустимості доказів, оскільки при розслідуванні кримінального провадження № 0000079 від 13 квітня 2016 року слідчий має не перебирати на себе не передбачені ст. 40 КПК України функції суду щодо оцінки доказів на предмет їх допустимості.

Таким чином, просить суд скасувати постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 від 27 лютого 2017 року в кримінальному провадженні № 0000079 від 13 квітня 2016 року про часткову відмову в задоволенні клопотання; зобов`язати слідчого виконати в кримінальному провадженні № 0000079 від 13 квітня 2016 року слідчі дії, зазначені в клопотанні від 23 лютого 2017 року.

ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

23 лютого 2017 року адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах потерпілого ОСОБА_5 звернувся до старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 з клопотанням в якому, з метою забезпечення ефективного розслідування в кримінальному провадженні № 0000079 від 13 квітня 2016 року просив провести слідчі та процесуальні дії: а саме: 1) долучити до матеріалів кримінального провадження копії наявних у потерпілого ОСОБА_5 процесуальних документів з кримінального провадження №0001357, отриманих стороною захисту при ознайомлені в суді з матеріалами справи №711/5757/15-к; 2) провести огляд оригіналів процесуальних документів кримінального провадження №0001357, зазначених у п.1 цього клопотання, а також визнати їх доказами у кримінальному провадженні № 0000079; 3) допитати як свідків осіб, які зазначені як поняті в зазначених вище протоколах слідчих експериментів; 4) встановити та допитати особу на ім`я ОСОБА_8 , на яку вказав ОСОБА_5 під час допиту 21 лютого 2016 року, як на особу що проходила стажування у слідчої ОСОБА_9 та особисто приймала участь у складанні ним пояснень та інших процесуальних документів в період після його незаконного затримання 13 травня 2015 року до 22 травня 2015 року.

Постановою слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 від 27 лютого 2017 року в задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 23 лютого 2017 року частково відмовлено, в частині долучення до матеріалів кримінального провадження копій процесуальних документів, а саме протоколів слідчих експериментів згідно клопотання задоволено.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регулюється нормами глави 26 КПК України. Зокрема, статтею 303 КПК визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в т.ч. рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмові в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

У відповідності із ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. До слідчих (розшукових) дій, згідно Кримінального процесуального кодексу, слід віднести: допит (статті 224-226 КПК України); пред`явлення особи для впізнання (ст.228); пред`явлення речей для впізнання (ст.229); впізнання трупа(ст.230); обшук (ст.234); огляд (ст.237). огляд трупа (ст.238); слідчий експеримент (ст.240); освідування особи(ст.241); проведення експертизи (ст.242).

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що обтяжують чи пом`якшують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК сторона захисту, потерпілий має право збирати докази в тому числі й шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, що сприяє захисту прав та законних інтересів сторони у кримінальному провадженні та забезпечує дотримання вимог такої загальної засади кримінального провадження, як змагальність, відповідно до якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК (ч. 2 ст. 22 КПК України).

При цьому суд враховує, що слідчим врахований факт відсутності достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети таких слідчих дій які вказані в клопотанні ОСОБА_4 від 23 лютого 2017 року.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_10 від 5 травня 2017 року скасована постанова слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 від 30 березня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000079 від 13 квітня 2016 року та вказано слідчому встановити встановити та допитати особу на ім`я ОСОБА_8 , на яку вказав ОСОБА_5 під час допиту 21 лютого 2016 року, як на особу що проходила стажування у слідчої ОСОБА_9 .

Таким чином, предметом судового контролю під час розгляду аналізованої категорії скарг є не лише прийняте слідчим, прокурором рішення стосовно задоволеного клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження (розділ 6 Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року (лист № 9-49/0/4-17)»).
За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,-

ухвалив :

В задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду виготовлено 26 травня 2017 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1