Провадження № 1-кп/470/6/17
Справа № 470/786/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - начальника Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , діючої на підставі ордеру серії МК № 54812 від 05.12.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000336, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Березнегувате Миколаївської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого, а саме 08.06.2016 року вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, яке відбув повністю 01.09.2016 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в тому, що

В С Т А Н О В И В:
Вранці 24 вересня 2016 року, під час проведення обшуку з дозволу суду за місцем проживання ОСОБА_4 , слідчим відділення поліції виявлено та вилучено в приміщенні комори домоволодінні АДРЕСА_2 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною вагою в перерахунку на висушену речовину 192,199 грама, який останній незаконно зберігав без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, не визнав. Суду показав, що вилучена в нього конопля йому не належить і він її не придбавав та не виготовляв.

Проте вина ОСОБА_4 в незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, частиною 2 ст.234 КПК України передбачено, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 20.09.2016 року по кримінальному провадженню № 0000310, внесеного до ЄРДР 09.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння обвинуваченого з метою виявлення та вилучення вогнепальної зброї ( а. п. 15 ), що повністю узгоджується із показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_4 по-сусідству стріляв зі зброї.

Зі змісту протоколу про проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 від 24.09.2016 року ( з фото таблицею до нього ) вбачається, що слідчим відділення поліції було виявлено та вилучено пневматичну гвинтівку та в коморі, зокрема, речовину рослинного походження в пакетах ( а. п. 16-27 ), яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1097 від 28.09.2016 року відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 192,199 грама ( а. п. 35-46 ).

Дії слідчого по вилученню наркотичного засобу відповідають положенням ч.7 ст.236 КПК України, яка зобов`язує слідчого та прокурора вилучати такі предмети, незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Тому твердження ОСОБА_4 в частині того, що ці наркотичні засоби йому не належать не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та протирічать показам понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в судовому засіданні підтвердили факт вилучення наркотиків та гвинтівки за місцем проживання ОСОБА_4 , який під час обшуку зізнавався в їх володінні та ніяких зауважень з цього приводу в протоколі не робив.

Факт вилучення вказаних предметів підтвердила допитана в судовому засіданні мати обвинуваченого, ОСОБА_10 .

Згідно абзацу шостого п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» під зберіганням потрібно розуміти будь-які дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів у володінні винного (він може тримати їх при собі, в будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про необхідність визнання недопустимими доказами протоколу обшуку житла від 24.09.2016 року та протоколу огляду місцевості від 21.10.2016 року заслуговують на увагу частково.

Так, за вимогами ст.ст.85, 86 КПК України слідує, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол обшуку житла обвинуваченого від 24.09.2016 року проведений слідчим відділення поліції за ухвалою слідчого судді відповідно до приписів ст.ст.234, 235, 236 КПК України, а тому є допустимим доказом.

Покази свідка ОСОБА_11 , оперуповноваженого карного розшуку відділення поліції, про його участь в проведенні цієї слідчої дії поруч зі слідчим без зазначенням цього в протоколі та інші несуттєві недоліки, не є підставою для визнання цього доказу недопустимим.

Крім цього, покази свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 про те, що остання не була присутньою в якості понятої при огляді 21.10.2016 року пустиря, а лише підписала протокол вилучення рослин роду коноплі на прохання працівника поліції ( а. п. 76-83 ), не може слугувати підставою визнання цього доказу недопустимим, оскільки згідно положень ст.ст.223, 237 КПК України вбачається, що обов`язкових вимог щодо участі понятих при проведенні цієї слідчої дії ( огляд місцевості ) законом не передбачено.

Водночас, вказаний протокол огляду місцевості від 21.10.2016 року та похідний від нього висновок експерта № 1237 від 04.11.2016 року про те, що вилучені на пустирі чотирнадцять рослин є рослинами роду коноплі ( а. п. 88-90 ), не були відкриті для захисту при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, що вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування ( а. п. 3 ), та є складовою порушення особи права на захист. Долучення до судового провадження вказаного протоколу та висновку експерта під час судового розгляду суперечить вимогам ч.12 ст.290 КПК, згідно якої, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустими є докази, отриманні внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як порушення права особи на захист ( п. 3 ч.2 ст.87 КПК ).

Виходячи з цього відомості, що містяться в протоколі огляду місцевості від 21.10.2016 року та висновку судово-хімічної експерта № 1237 від 04.11.2016 року судом визнаються недопустими доказами.

За такого, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає недоведеним обвинувачення ОСОБА_4 в тому, що він у серпні 2016 року на смітнику, який знаходиться за городом його домоволодіння, зірвав суцвіття, листя та гілки дикоростучої рослини роду коноплі, які переніс додому, де висушив та подрібнив, виготовивши тим самим особливо небезпечний наркотичний засіб, канабіс, тому вважає за необхідне виключити із обвинувачення ці обставини та вказівку на незаконне «придбання» та «виготовлення» ним наркотичних засобів без мети збуту.

Таким чином, вину ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище злочину суд знаходить доведеною, а такі його дії кваліфікує - як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто за ч.1 ст.309 КК України.

Уповноважений представник персоналу органу пробації досудову доповідь суду не складав, тому суд досліджує характеризуючи матеріали обвинуваченого на підставі наявних у справі документів.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він судимий 08.06.2016 року вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, про що свідчить копія вироку та довідка на а. п. 101-102, 104-106, покарання за яким відбув повністю ( а. п. 107 ), на обліку в лікарня нарколога та психіатра не перебуває ( а. п. 109, 115-116 ). За місцем свого проживання характеризується посередньо, як особа, що на адмінкомісії не розглядався ( а. п. 114 ), а згідно характеристики дільничного інспектора поліції характеризується негативно, як особа, що схильний до бійок та сварок ( а. п. 117 ).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом визнається рецидив злочинів, оскільки він будучи раніше судимим вчинив новий умисний злочин, а обставин, що пом`якшують йому покарання судом не встановлено.

Виходячи з цього, суд доходить висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.309 КК України у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., як про це просив начальник відділу місцевої прокуратури, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім цього, у відповідності з ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-хімічної експертизи № 1097 від 28.09.2016 року в розмірі, що становить 1058,48 грн. ( а. п. 36 ).

А витрати в розмірі 440,20 грн. за проведення судово-хімічної експертизи № 1237 від 04.11.2016 року, яка визнана судом недопустимим доказом, стягненню не підлягають.

Згідно з п.3 ч.9 ст.100 КПК України 192,193 грам канабісу, насіння та чотирнадцять кущів рослин роду коноплі, що заборонені до обігу та зберігаються в кімнаті речових доказів, підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-хімічної експертизи в розмірі 1058,48 грн.

Речові докази по справі, що зберігаються в кімнаті речових доказів Березнегуватського відділення Снігурівського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області, а саме: 192,193 грам канабісу, насіння та чотирнадцять кущів рослин роду коноплі знищити як предмети, що заборонені до обігу.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1