Єдиний унікальний номер 205/1114/17
Справа № 205/1114/17
Провадження № 1-в/205/144/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника установи ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в приміщенні Державної установи «Дніпровська виправна колонія №89» заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, уродженця с. Григорівка, Дніпропетровської області, раніше судимого, засудженого 21.05.2015 року вироком Синельниківського районного суду Дніпропетровської області за ст. 121 ч.1; 72 ч.З; 71 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу - 1190 грн., ухвалою Ленінського районного суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 04.08.2014 року по 08.10.2015 року включно,
щодо звільнення від покарання на підставі ст.81 КК України, суд-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 засуджений 21.05.2015 року вироком Синельниківського районного суду Дніпропетровської області за ст. 121 ч.1; 72 ч.З; 71 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу - 1190 грн. Початок строку відбування покарання 04.08.2014 року, кінець строку відбування покарання згідно ухвали Ленінського районного суду Дніпропетровської від 17.03.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України є 26.06.2018 року.

Засуджений ОСОБА_5 заявляє клопотання про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України.

Заслухавши пояснення засудженого, який просив заяву задовольнити, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, думку представника установи, який залишив питання на розгляд суду, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.

Висновок про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким" звернув увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для вирішення питання про досягнення цілей покарання. Головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці танавчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці, потреба в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштуванні.

При цьому Пленумом Верховного Суду України також звернуто увагу на те, що сумлінне поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема, у прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин, а сумлінне ставлення до праці - постійна усвідомлена участь у суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи і т.і.

Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.08.2014 року. Під час утримання у Дніпропетровському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо. Порушень режиму утримання не допускав, тому дисциплінарних стягнень не мав. Заходи заохочення не застосовувалися. З 26.10.2015 року відбуває покарання у Дніпропетровській виправній колонії (№89). Працевлаштований на швацькій дільниці установи. До виконання своїх обов`язків відноситься сумлінно. Поставленні йому завдання виконує, за що має два заохочення оголошені правами начальника установи. На заходи виховного характеру реагує не своєчасно, допускає порушень вимог ПІВР УВП в наслідок чого має три дисциплінарні стягнення.
До ОСОБА_5 застосовано два хаохочення начальником колонії за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, у вигляді ЗРНС та подяки, після чого до нього було застосовано стягнення у вигляді ДІЗО 7 днів за словесну сварку з іншими засудженими, стягнення у вигляді догани за вилучення зарядного пристрію до телефону, стягнення у вигляді догани за не вихід на вечірню перевірку.

Суд враховує, що ОСОБА_5 працевлаштовано на швацькій дільниці установи. Втім, наявність стягнень і заохочень, які були накладені та застосовані до ОСОБА_5 на протязі всього періоду відбування покарання в установі, який є не тривалим, та одне заохочення застосоване за два місяця до звернення, а друге вже коли заява перебувала на розгляді в суді не доводять сталу та однозначну поведінку засудженого, не вказують та не підтверджують обставини, що ОСОБА_5 змінився та став на шлях виправлення, а тим більше виправився.

За цей час розглядався на адміністративних комісіях установи стосовно застосування ст. 101 КВК України 29.06.2016 р.- та відмовлено, як такому який не стає на шлях виправлення, розглядався стосовно застосування ст. 82 КК України 29.06.2016 р. відмовлено як такому, який не став на шлях виправлення.

За вищенаведених обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого ОСОБА_5 який являється засуджений і відбуває покарання за злочин середньої тяжкості, в період не тривалого строку відбування покарання призначеного за вироком суду за яким на даний час відбуває покарання має 3 стягнення, а умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання передбачає її повернення до суспільно-громадського життя, суд приходить до висновку і вважає, що його умовно-дострокове звільнення від покарання є передчасним та клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,-
У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1