Єдиний унікальний номер 205/3850/17
Провадження №1-кс/205/442/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В:
20 червня 2017 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилався на необхідність надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, з можливістю вилучення належним чином завірених копії всіх документів, пов`язаних з: реєстрацією права власності за ОСОБА_4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі заочного рішення суду від 20.01.2016 по справі № 202/164/16-ц, ухваленого суддею ОСОБА_5 ; посвідченням договору купівлі - продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованого в реєстрі № 47 від 06.02.2016 року.
Вищевказані документи перебувають у володінні приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Із клопотання вбачається, що Відділом організації представництва на захист інтересів громадян або держави управління представництва інтересів громадянина або держави в суді, в ході вивчення інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 та КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » виявлено, що невстановлені особи шляхом обману, отримали право власності на майно комунальної власності квартиру АДРЕСА_3 .
Встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований та мешкав у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 та КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » приватизована не була і є об`єктом комунальної власності міста.
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та був похований на Ново-Ігренському кладовищі м. Дніпра 06.06.2014 за рахунок коштів міського бюджету, як безрідний.
Разом з тим, відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наразі власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_8 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі 04.06.2016 за № 1161.
В ході досудового розслідування встановлено, що на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпра від 08.06.2015 у справі № 200/7968/15 наймачем квартири АДРЕСА_3 було визнано ОСОБА_4 .
Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 задоволено апеляційну скаргу заступника прокурора області та скасовано рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.06.2015 у справі №200/7968/15.

Зокрема, підставою для скасування рішення суду першої інстанції було те, що ОСОБА_4 не доведено факту родинних відносин з померлим ОСОБА_10 , та факту проживання у спірній квартирі.

Однак, ОСОБА_4 звернулась з позовом до Індустріального суду м. Дніпропетровська про визнання за нею права приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 . Згідно заочного рішення суду від 20.01.2016 по справі № 202/164/16-ц, ухваленого суддею ОСОБА_5 , ОСОБА_4 отримала право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_3 .

На підставі вищевказаного рішення суду приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 зареєстровано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

В подальшому 06.02.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_6 було посвідчено договір купівлі-продажу квартири зареєстрованого в реєстрі 06.02.2016 № 47, згідно якого власником вказаної квартири став ОСОБА_11 .

Таким чином, квартиру АДРЕСА_3 , незаконно вибула з комунальної власності міста.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у його задоволенні з виходячи із наступного.
Згідно з п.3 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Так, ч.4 ст.132 КПК України встановлює, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
У відповідності до ч.1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до частин 5-7 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів; доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Аналіз зазначених норм закону з урахуванням інших положень законодавства викладених у Главі 15 КПК України та загальних засад кримінального провадження свідчить про те, що розгляд клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів передбачає встановлення відповідності змісту клопотання вимогам визначеним ч.2 ст. 160 КПК України та в разі їх дотримання, встановлення обставин, які підлягають з`ясуванню. При цьому, розгляд клопотання по суті не можливий при його неналежному оформленні, оскільки в такому випадку слідчий суддя не має змоги врахувати усі обставини, що підлягають оцінці та аналізу.
Таким чином, дослідивши матеріали справи слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не в повній мірі обґрунтована необхідність доступу до вказаних документів, можливість їх використання як доказів та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у зв`язку із чим, відмовляє у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.159,162-164 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Ленінського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за 0000202 від 11.03.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1