Провадження № 11-кп/792/261/17
Категорія: ч.3 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000143 від 20.09.2016 року за апеляційними скаргами процесуального прокурора у кримінальному провадженні, обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2017 року

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, крім житла.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, крім житла.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця м.Деражня Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_2 , неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, крім житла.

Строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 постановлено рахувати з 09.02.2017 року, зарахувавши в строк відбуття покарання кожного час утримання під вартою з 19.09.2016 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_7 15000 грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на користь держави процесуальні витрати по 117, 28 грн. солідарно.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22.09.2016 на майно, що належать потерпілому ОСОБА_7 і зберігається в Хмельницькому ВП ГУНПУ в Хмельницькій області, а саме: два ключі (вилучені у ОСОБА_13 ), дриль "ИЖ Маш Profi" моделі ДУ-800, калькулятор "Joinus" моделі JS-750, планшет "Lenovo" моделі ТАВ2 А7, чохол-книжку та зарядний пристрій до нього, картку пам`яті "Transcend Premium 400х" 16 Gb, рулетку "Technics", вісім пачок сигарет "President" (вилучені у ОСОБА_12 ), а також грошові кошти в сумі 5798,15 грн., які вилучені в ОСОБА_12 та ОСОБА_11 і знаходяться на відповідальному зберіганні в AT "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Хмельницькому, повернуто потерпілому за належністю.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 19 вересня 2016 року, близько 22 год., які перебували в стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_13 за попередньою змовою між собою, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, проникли в квартиру АДРЕСА_3 , де вчинили напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, який полягав у перекритті подушкою дихальних шляхів потерпілого ОСОБА_7 , кидання його на підлогу та нанесення ударів руками і ногами по тілу та голові потерпілого ОСОБА_7 , в результаті чого останньому, в сукупності, спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. В подальшому, обвинувачені, скориставшись тим, що потерпілий не міг чинити активного опору внаслідок застосування насильства, заволоділи його грошовими коштами в сумі 5900 грн., ударним дрилем "ИЖ Маш Profi" моделі ДУ-800, вартістю 313,60 грн., калькулятором "Joinus" моделі JS-750, вартістю 57 грн., планшетом "Lenovo" моделі ТАВ2 А7, вартістю 1596 грн., чохлом-книжкою та зарядним пристроєм до нього, вартістю 115 та 133 грн. відповідно, карткою пам`яті "Transcend Premium 400х" 16 Gb, вартістю 95 грн., сім-карткою "Київстар", вартістю 25 грн., рулеткою "Technics", вартістю 42 грн., вісьмома пачками сигарет "President", загальною вартістю 144 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 8420,60 грн.

В своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2017 року щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покарання за ч.3 ст.187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскації майна, окрім житла, кожному.
В решті вирок залишити без змін.
Не оспорюючи доведеності вини та правової кваліфікації дій обвинувачених, прокурор вважає, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та осіб обвинувачених.
Звертає увагу на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам Закону не обґрунтував належним чином, як саме вказані у вироку пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 злочину.
Зазначає, що пом`якшуюча обставина, на яку посилався місцевий суд в своєму вироку, а саме молодий вік обвинувачених не може бути визнаний такою обставиною, оскільки вони вчинили особливо тяжкий злочин, поєднаний з насильством, а тому усвідомлювали підвищену суспільну небезпеку вчиненого.
Вказує, що невірним є визначення судом першої інстанції однією з пом`якшуючих вину ОСОБА_13 та ОСОБА_12 обставин вчинення злочину вперше, оскільки данка обставина не може визнаватися обставиною, яка пом`якшує покарання, а також враховуватися при призначенні покарання для характеристики винного, так як є винятком із правил.
Звертає увагу, що місцевим судом не достатньо враховано, що ОСОБА_12 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок суду змінити та призначити покарання за ч.3 ст187 КК України із застосуванням ст.69 КК України.

Вважає, що обране йому покарання не відповідає його особі через його суворість, а тому просить застосувати до нього положення ст.69 КК України.

Зазначає, що оскаржуваний вирок суду винесено без урахування дійсних обставин справи, а місцевий суд поверхово розглянув справу, дав неправильну оцінку здобутим доказам.

Вказує, що місцевий суд безпідставно не врахував як пом`якшуючі покарання обставини те, що він щиро розкаявся у вчиненому, є особою молодого віку, на його утриманні знаходиться малолітня дитина. Ці обставини, які суд не взяв до уваги як пом`якшуючі, та ті, на які суд послався у вироку суду, як на пом`якшуючі його покарання обставини, на думку апелянта, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого та давали суду першої інстанції підстави для застосування ст.69 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 просить вирок суду змінити вирок суду та застосувати до нього положення ст.75 КК України.
Вважає, що обране йому покарання не відповідає його особі через його суворість.

Вказує, що місцевий суд безпідставно не врахував як пом`якшуючі покарання обставини те, що він щиро розкаявся у вчиненому, є особою молодого віку, а тому вважає, що у місцевого суду було достатньо підстав застосувати до нього вимоги ст.75 КК України.

Як вбачається з апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_13 , останній просить змінити вирок суду та призначити йому покарання за ч.3 ст.187 КК України із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України у виді 5 років умовного звільнення від відбування покарання з встановленням йому іспитового строку тривалістю 3 роки.

Вказує, що місцевий суд безпідставно не врахував як пом`якшуючі покарання обставини те, що він щиро розкаявся у вчиненому, є особою молодого віку, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, виховується у неповній сім`ї. Ці обставини, які суд не взяв до уваги як пом`якшуючі, та ті, на які суд послався у вироку суду, як на пом`якшуючі його покарання обставини, на думку апелянта, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого та давали суду першої інстанції підстави для застосування вимог ст.ст.69, 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, обвинувачених та їх захисників на підтримку поданих апеляційних скарг з посиланням на зазначені у них доводи, потерпілого, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають за таких підстав.

Вина обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Кваліфікація злочинних дій обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло та насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Покарання засудженому призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчиненого ними злочину та обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, призначаючи обвинуваченим ОСОБА_13 покарання судом враховано молодий вік останнього, а також і те, що він вперше вчинив злочин, активно сприяв його розкриттю, щиро розкаявся, виховується в неповній сім`ї - без батька, думку потерпілого, який просить суворо не карати, вчинив особливо тяжкий злочин, характеризується позитивно; ОСОБА_12 враховано його молодий вік, вперше вчинив злочин, активно сприяв його розкриттю, щиро розкаявся, виховується в багатодітній сім`ї, думку потерпілого, який просить суворо не карати, вчинив особливо тяжкий злочин, характеризується посередньо, а також і те, що злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння; ОСОБА_11 враховано, що був ініціатором даного злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, є щире каяття та активне розкриття злочину, позиція потерпілого, який просив його суворо не карати, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З цих підстав не можуть бути задоволеними доводи обвинувачених про необхідність призначення їм ще більш м`якого покарання, оскільки суд за наявності цілої низки обставин, що пом`якшують покарання, призначив його ближче до мінімальної межі санкції за якою ті обвинувачуються. Підстав для ще більшого пом`якшення із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України, про що зазначають в своїх апеляційних скаргах обвинувачені, колегія суддів не знаходить.
Твердження прокурора про м`якість обраного обвинуваченим покарання та необхідність обрання більш суворого не ґрунтується на вимогах матеріального права, не узгоджується з мотивацією місцевого суду про наявність обставин, які в своїй сукупності істотно пом`якшують призначене винному покарання і дають підстави визнати їх такими, що суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого та спростовуються вимогами кримінального закону про загальні засади призначення такого.

При цьому колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 є цілком достатнім для виправлення останніх та запобігання вчинення ними нових злочинів.

За таких обставин підстав до скасування або зміни вироку, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2017 року відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора, обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 строк попереднього ув`язнення з 19.09.2016 року по 31.05.2017 року в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2