Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1753/17
Провадження № 1-в/553/283/2017
У Х В А Л А
Іменем України
02.08.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ПВК - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :
У липні 2017 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник ДУ "ПВК № 64" та прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого посилаючись на те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 03.03.2016 року зараховано ОСОБА_5 в строк покарання, призначеного вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 02.06.2015 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 18 вересня 2014 року по 03 липня 2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Засуджений ОСОБА_5 покарання відбуває з 18.09.2014 року, за період перебування в СІЗО м. Полтави характеризувався негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі один раз поміщався до карцеру. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 07.08.2015 року ОСОБА_5 міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії № 64.
З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК № 64 та затвердженої начальником установи 24.07.2017 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: за допущені порушення установленого порядку відбування покарання до дисциплінарної відповідальності притягувався п`ять разів, в тому числі один раз поміщався до ДІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин з персоналом установи, виконувати їх законні вимоги. За станом здоров`я працездатний. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
Не працевлаштований на виробництві установи з власних міркувань. Безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.
Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу "Фізкультура і спорт". Заходи виховного характеру відвідує, але належні висновки для себе робить не завжди. Соціально-корисні зв`язки підтримує з матір`ю та братом шляхом листування, телефонних розмов, отримує від них раз на два місяці посилки. За характером спокійний, врівноважений. По відношенню до інших засуджених не конфліктний. Вину у скоєному злочині визнає.
За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Судом достовірно встановлено, що станом на час розгляду даної справи ОСОБА_5 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, відповідно, з 30.05.2017 року у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, досліджені судом докази та встановлені під час судового розгляду справи дані, на переконання суду, свідчать про недоведеність існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно довідки начальника медичної частини ПВК № 64 від 24.07.2017 року засуджений ОСОБА_5 на диспансерному обліку не перебуває, перебуває на профілактичному обліку у лікаря нарколога з діагнозом: ППР-канабіоїдів, соматично здоровий, працездатний.

Матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що під час відбування покарання з 07.08.2015 року він не працював, відповідно до довідки головного бухгалтера установи ОСОБА_5 за період з 07 серпня 2015 року по 30 червня 2017 року заробітна плата не нараховувалася.

Відповідно до характеристики засудженого він не працевлаштований на виробництві установи з власних міркувань.

Крім того, з довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 та матеріалів його особової справи вбачається, що за період з 18.09.2014 року він має 7 стягнень, які застосовувались до нього у 2015-2016 роках (в тому числі 23.01.2015 року, 20.05.2015 року, 17.08.2015 року, 23.08.2015 року, 18.09.2015 року, 22.11.2015 року та 28.03.2016 року), які погашено; заохочень не має.

Засуджений ОСОБА_5 пояснив суду, що не працює, а режим установи виконання покарань, де він утримується, не передбачає обов`язкового працевлаштування.

Разом з тим, з наявних у розпорядженні суду медичних документів засудженого та пояснень представника ПВК № 64 встановлено, що стан здоров`я ОСОБА_5 є задовільним, інвалідом він не являється, є працездатним. Поряд з цим представник ПВК № 64 пояснив суду, що засудженому пропонувалась робота, проте він відмовився, оскільки працювати бажання не має. На даний час дана оцінка ступеню його виправлення - "Не довів своє виправлення".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що засуджений ОСОБА_5 на час розгляду даної справи своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокового звільнення вважає передчасним, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1