справа №176/131/17
провадження №1-кс/176/4/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Жовті Води Дніпропетровської області погоджене з прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 28 січня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105, у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миролюбівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, підприємницькою діяльністю не займається, перебуваю чого на обліку як безробітний в територіальному центрі зайнятості населення, військовоззобов`язаного, який являється учасником бойових дій з 15.04.2016 року, розведеного, маючого малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном не призначався, інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, не судимого в силу ст. 89 КК України, до затримання зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , захисника за дорученням про здійснення вторинної безоплатної правової допомоги ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

З клопотання слідчого витікає, що ОСОБА_5 27.01.2017 року приблизно о 23 год. 20 хв. разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходячи біля домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в них виник спільний умисел на заволодіння будь-яким способом майном гр. ОСОБА_9 , та діючи з реалізацією вказаного умислу, вони вирішили незаконно проникнути до вказаного домоволодіння та викрасти будь-яке майно.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, не розподіляючи між собою злочинні ролі, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 відразу ж, тобто 27.01.2017року приблизно о 23 год. 30 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, через хвіртку зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_9 . Підійшовши до дверей будинку вони постукали в двері, після того як їм ніхто двері не відчинив, ОСОБА_5 вибив ногою вхідні двері будинку АДРЕСА_3 та разом з ОСОБА_8 проник до житла, де в коридорі побачив потерпілу ОСОБА_9 та усвідомлюючи, що їх спільні з ОСОБА_8 дії перестали бути таємними, вирішив продовжити вчинення злочину та відкрито викрасти будь-яке чуже майно з житлового будинку вказаного домоволодіння. ОСОБА_5 , підійшовши до потерпілої ОСОБА_9 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, схопив її за голову лівою рукою та правою рукою прикрив їй рота, щоб остання не змогла покликати на допомогу. В цей же час ОСОБА_8 почав відкрито заволодівати речами, які належали гр. ОСОБА_9 , і які він почав виносити із житлового будинку вищевказаного домоволодіння, а саме телевізор торгівельної марки «JVS» сріблястого кольору, мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG» Е-1272, радіоприймач невстановленої торгівельної марки, тонометр невстановленої торгівельної марки та електро чайник також невстановленої торгівельної марки, та складати на землю біля домоволодіння.

ОСОБА_5 побачивши, що ОСОБА_8 виніс із житлового будинку вищевказаного домоволодіння телевізор торгівельної марки «JVS» сріблястого кольору, мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG» Е-1272 чорного кольору, радіоприймач невстановленої торгівельної марки, тонометр невстановленої торгівельної марки та електрочайник також невстановленої торгівельної марки, усвідомив, що їх спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 , доведений до кінця, відпустив потерпілу та з місця вчинення злочину зник.
Оскільки під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, зокрема можливість підозрюваним переховуватись від слідства, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, то слідчим в справжньому клопотанні ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, в обґрунтування клопотання виклав обставини, аналогічні викладеним в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що зареєстрований за адресою домоволодіння, яке належало бабусі, в якому після смерті мешкає його сестра, він фактично мешкає постійно, тривалий час за адресою АДРЕСА_2 , - в будинку батьків разом з своїми батьками, які є пенсіонерами, з 2009 року та до теперішнього часу, за цією адресою був мобілізований до Збройних Сил у квітні 2015 року та приймав участь в АТО , з квітня 2016 року отримав статус учасника бойових дій, був звільнений у запас 21 вересня 2016 року, на цей час перебуває на обліку в територіальному центрі зайнятості населення, зацікавлений та займається відшукуванням постійної роботи, останній раз офіційно був працевлаштований у 2009 році , працюючі на шахті «Нова» у м. Жовті Води, потім виїздив вахтовим методом на заробітки, утримував та допомагав батькам та своїй малолітній донці, яка мешкає з матір`ю у м. Жовті Води, на цей час перебуває на обліку яка особа яка зацікавлена та потребує соціальної допомоги у працевлаштуванні.

Захисник ОСОБА_7 вважав надмірним обрання тримання під вартою своєму підзахисному, оскільки ризики, на які посилається прокурор, не обґрунтовані. На підтвердження статусу учасника бойових дій свого підзахисного надав для огляду оригінал посвідчення. Одночасно заявив та підтримав клопотання відносно свого підзахисного про обрання іншого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що до раніш не судимої особи, підозрюваної у вчиненні злочину, за який передбачено покарання до 3 років позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою згідно вимог закону може бути застосований у виключних випадках коли окрім того буде доведено, що підозрюваний перешкоджав кримінальному провадженню чи якщо пред`явлена підозра в іншому злочинові, його підзахисний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч. 3 ст. 186 КК України, але наперед не можна вказати, що буде визнаний винним та засуджений понад 3 роки, що на досудовому слідстві визнав вину повністю та вже є допитані потерпіла та свідки і на них не може вплинути.

Перевіривши наданні матеріали клопотання, дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання, думку підозрюваного, його захисника, які вважали застосування такого запобіжного заходу надмірним та недоцільним, суд приходить до наступного.

Як підтверджується протоколом про затримання особи та протоколом повідомлення про підозру ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України 28 січня 2017 року о 17 год є затриманий за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні та від 29.01.2017 року йомуповідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення за фактом протиправного відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_9 за попередньою кваліфікацією за ознаками злочину, передбаченогост. 186 ч. 3 КК України.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, в тому числі до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у відповідності до положень ч. 1 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 ч. 1 КПК України крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини про обґрунтовану підозру відносно ОСОБА_5 у вчинені ним кримінального правопорушення у вигляді відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення, тобто у вчиненні

кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, оскільки такі у сукупності підтверджуються показаннями самого підозрюваного, які викладені в протоколі його допиту від 29.01.2017 року, згідно яких показав про обставини проникнення 27.01.2017 року приблизно о 23 год. 20 хв до будинку потерпілої та відкритого викрадення ним за попередньою змовою з ОСОБА_8 речей потерпілої з будинку у вигляді телевізору , мобільного телефону «Самсунг» та інших, які потім ОСОБА_8 намагався продати через свою знайому ОСОБА_10 та свого брата ОСОБА_11 , протоколом від 29.01.2017 року проведення за його участю та за участю понятих слідчого експерименту, в ході якого вказав на аналогічні обставини та показав де саме та яким чином вчиняв дії, протоколом допиту від 28.01.2017 року потерпілої ОСОБА_9 , відповідно до якого показала про обставини вчинення дій відносно неї та відкритого викрадення в її присутності з її будинку телевізору , мобільного телефону «Самсунг», та іншої побутової техніки в ніч 27.01.2017 року приблизно о 23 год. 20 хв, протоколом від 29.01.2017 року слідчого експерименту за участю потерпілої, в ході якого вказала та показала на ті самі обставини на місці події, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , до якого після вчинення грабіжу за допомогою звернулась потерпіла та який розповів про ці обставини, протоколами допитів у якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , які в своїх показаннях вказали як ОСОБА_8 пропонував продати телевізор та останньому мобільний телефон, який ОСОБА_11 , придбав за 300 грн, протоколом огляду місця події від 28.01.2017 року, з доданими фото таблицями, в ході якого в присутності понятих було встановлено та оглянуто місце події в будинку потерпілої, протоколом огляду добровільно виданого ОСОБА_11 мобільного телефону «Самсунг», який пояснив придбав в ніч 27.01.2017 року у підозрюваного, індивідуальні ознаки ІМЕІ якого збігаються з ознаками на які зазначала потерпіла викраденого в неї телефону, протоколом огляду місця події від 28.01.2017 року, з доданими фото таблицями, в ході якого встановлено місце та виявлений залишений біля подвір`я свідка ОСОБА_13 викрадений телевізор.

В той час суд приходить до висновку та вважає , що в судовому засіданні прокурором не достатньою мірою доведена наявність ризиків, що передбачена ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення, та вагомість яких дає підстави застосувати саме запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі понад три роки.

В характеристиці органу місцевого самоврядування населення сільського голови за місцем мешкання наведено, що ОСОБА_5 є людина слабовільна, рівень вихованості посередній, серед односельців не має авторитету та характеризується негативно.

Однак, суд вважає, що такі дані, які наведені в характеристиці, не відповідають дійсності, оскільки спростовуються іншими встановленими обставинами, які підтверджені доказами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що ОСОБА_5 є військовозобов`язаний, був мобілізований до лав Збройних Сил України, приймав участь в антитерористичній операції на території Донбасу, як такий являється учасником бойових дій, такий статус отримав з 15 квітня 2016 року на підставі посвідчення серії НОМЕР_1 від 15.04.2016 року, яке діє на всій території України і видане безтерміновоУправлінням особового складу штабу ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зазначені обставини беззастережно характеризують ОСОБА_5 з позитивного боку, як особу відповідальну , як особу навпаки з високим моральним рівнем, яка може добровільно брати на себе обов`язки , зокрема обов`язки з несення зобов`язань перед Батьківщиною щодо її захисту, та яка відповідально може та виконує взяті на себе забов`язання. Зазначені обставини є доведені, підтверджені належними відносними і допустимими доказами і судом не можуть бути не взяті до уваги та не враховані.
Крім того, має постійне місце проживання, оскільки вже фактично тривалий час мешкає разом з батьками в будинку батьків за адресою АДРЕСА_2 , на той же території територіальної громади, починаючи з 2009 року та до теперішнього часу, тобто понад шість років, з якої був мобілізований, але селищним головою якої ці обставини опущені, як такий має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, оскільки піклується батьками.

Мав постійний дохід, працюючи на шахті та вахтовим методом, після повернення з АТО зацікавлений у працевлаштуванні на постійній основі, став та перебуває на обліку в територіальний центр зайнятості населення з метою відшукання роботи та працевлаштування.

Характер діяння, в якому підозрюється ОСОБА_5 , вказує та пов`язаний з застосуванням насильства до особи потерпілого.

В той час як витікає і підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , коли потерпіла ОСОБА_9 після вчинення щодо неї грабіжу звернулась за допомогою і вони стали повертатись до неї додому, то зустріли ОСОБА_14 ( ОСОБА_5 ) , який йшов на зустріч, який їх помітивши, одразу підійшов, встав на коліна перед потерпілою та став просити вибачення у потерпілої. Підтвердження такого прояву вказує на внутрішнє самокритичне ставлення підозрюваного до вчиненого, та будь-які прояви спроби незаконно вплинути на потерпілу чи свідків під час досудового розслідування не встановлені та стороною кримінального провадження не доведені.

Під час досудового розслідування як вбачається з протоколів допиту, слідчого експерименту за участю підозрюваного останній визнав вину у повному обсязі, сприяв досудовому розслідуванню та надав правдиві показання.

Сама тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, не являється та не може бути достатньою підставою для обрання запобіжного заходу найбільш сурового, на чому наполягає обвинувачення, у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, враховуючи обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку вважати достатнім, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176, 178, 183, 194, 197, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України у кримінальному провадженні, відомості про злочин в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2017 року за №0000105, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, звільнивши з під варти негайно в залі суду.

Після завершення судового засідання ОСОБА_5 негайно прибути за місцем домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 21 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин наступної доби, тобто у той період, який не пов`язаний з реалізацією права на працю, на строк до 25 березня 2017 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 зобов`язання виконувати наступні обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України:

1) не відлучатися з населеного пункту та місця проживання без дозволу слідчого, суду;

2) повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками у цьому кримінальному провадженні, або спілкуватися з ними із дотриманих умов, визначених слідчим, судом;

4) не відвідувати місця, де проживають потерпіла та свідки по цьому кримінальному провадженню.

5) не відвідувати місця, де продають спиртні напої.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на П`ятихатське відділення поліції

Жовтоводьского відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Копію хвалу невідкладно для виконання направити начальнику П`ятихатського відділення поліції Жовтоводьского відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Зобов`язати П`ятихатське відділення поліції Жовтоводьского відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 , до якого застосований домашній арешт і повідомити про це суд.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору місцевої прокуратури, начальнику П`ятихатського відділення поліції Жовтоводського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області для відома та виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1