У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідачаОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні 16 березня 2017 року у м. Києві кримінальне провадження № 0000521 за касаційними скаргами засудженої ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_7 на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2015 року та вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 березня 2016 року.
Вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2015 року
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженку м. Донецька, мешканку

АДРЕСА_1 , таку, що не має судимості,
засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України (далі КК) із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК її звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.
Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 березня 2016 року вирок суду першої інстанції скасовано у частині призначеного ОСОБА_6 покарання. Призначено покарання за ч. 2 ст. 121 КК із застосуванням ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років.
ОСОБА_6 визнано винуватою у тому, що вона 07 вересня 2015 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у будинку ОСОБА_8 у с. Федорівка, під час сварки на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_9 умисно завдала останньому один удар керамічною чашкою у голову, спричинивши потерпілому тяжке тілесне ушкодження у вигляді рани лобної ділянки голови зліва, що супроводжувалась масивною гострою крововтратою, внаслідок чого настала смерть потерпілого ОСОБА_9 .
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_6 посилається на суворість призначеного покарання. Зазначає, що судом не належним чином враховано пом`якшуючі покарання обставини та дані про її особу, а саме щире каяття та сприяння розкриттю злочину, відсутність попередніх судимостей, позитивну характеристику, наявність на утриманні малолітньої дитини. Просить змінити вирок апеляційного суду та звільнити її від відбування покарання з випробуванням.
У касаційній скарзізахисник ОСОБА_7 посилається на порушення права ОСОБА_6 на захист. Стверджує, що суд першої інстанції не запропонував її підзахисній скористатися послугами адвоката та розглядаючи провадження у скороченому порядку не роз`яснив зміст ст. 349 КПК України (далі - КПК). Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими і просив залишити їх без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину та правильність кваліфікації її дій у касаційних скаргах не оскаржуються.
Твердження у касаційній скарзі захисника про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є безпідставними і не підтверджуються матеріалами провадження, у тому числі даними технічного запису судового засідання.
Так, ОСОБА_6 вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки обвинуваченої, у тому числі право мати захисника (а.п. 20).
Також обвинуваченій ОСОБА_6 роз`яснено зміст ст. 349 КПК, відповідно до вимог якої суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому згідно аудіозапису судового засідання судом з`ясовано, що ОСОБА_6 правильно зрозуміла зміст цих обставин та зазначено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, про що в матеріалах провадження також є відповідна заява ОСОБА_6 (а.п. 23).
Як видно з вироку суду першої інстанції, при призначенні покарання суд визнав пом`якшуючою обставиною щире каяття ОСОБА_6 та сприяння розкриттю злочину, обтяжуючою вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, суд послався на дані про особу ОСОБА_6 , яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, висловила жаль з приводу скоєного, засудила свою злочинну поведінку.
Апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу прокурора на м`якість призначеного покарання, погодився з висновком суду першої інстанції про те, що вищевказані обставини є такими, що істотно знижують ступіньтяжкості вчиненого злочину та дають підстави для застосування ст. 69 КК і призначення ОСОБА_6 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК.
Разом із тим, апеляційний суд, врахувавши належним чином відповідно до вимог ст. 65 КК конкретні обставини кримінального правопорушення, незворотність тяжких наслідків злочину смерті потерпілого, дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.
Отже, покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:

Вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2015 року та вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційні скарги засудженої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10