АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/41/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0004111 від 26.08.2015р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі УДПС України в Харківській області на пятдесят вісім днів до 24 лютого 2017р.

Визначено суму застави у розмірі 110240 (сто десять тисяч двісті сорок) грн.

Як зазначено зазначено в ухвалі, 27.12.2016р. о 0045 ОСОБА_2 затриманий, о 0315 відносно нього складений протокол у порядку ст. 208 КПК України і того ж дня йому повідомлена підозра за ч. 2 ст. 303 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: повідомляти інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень про хід досудового розслідування та допомогти останнім уникнути передбаченої законом відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий в своєму клопотанні.

Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави ОСОБА_8 , прийшов до висновку про необхідність визначення розміру застави, в розмірі 80 розмірів мінімальної заробітної плати, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашньо арешту.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що клопотання слідчого таким, що не відповідає вимогам ст.. 177 КПК України, є необґрунтованим, безпідставним та як наслідок ухвала Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року, якою було задоволено клопотання ьа обрано запобіжний захід підлягає скасуванню.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з*явилася, направивши на електронну адресу суду, заяву в якій просила, судове засідання провести без її участі.

Прокурор в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений факсимільним повідомленням.

За таких обставин, в силу вимог ст.405 КПК України неявка учасників процесу не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді клопотання слідчого суд дійшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є вийнятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінив сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обгрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, тому застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об*єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов*язана мати докази, достатні для пред*явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов*язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред*явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши в ухвалі про наявність ризиків вказаних в клопотанні.

Згідно до ст. 182 КПК України що є імперативною нормою, розмір застави визначається слідчим суддею, судом, а не прокурором чи адвокатом.

Межі розміру застави чітко регламентовані ч.5 ст.182 КПК України.

Більш того, ч. 3 ст. 183 КПК України чітко регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом.

Суд, обираючи запобіжний захід, зробив вірний висновок застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід з покладенням на останнього виконання обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

З таким висновком слідчого судді погоджується і судова колегія.

Всі інші питання, в тому числі винності чи не винності ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, правильності кваліфікації, а також питання відностності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Наявність соціальних зв`язків, родини та постійного місця проживання на обгрунтованість висновку слідчого судді не впливає.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою, належним чином мотивованою та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2016 року щодо застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: