Справа № 686/89/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Хмельницький міськрайонний суд в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю :
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження 1№1-кп/686/288/17 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь АР Крим, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 04.10.2016 року Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.186 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.;
- 22.11.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого від відбування цього покарання на підставі ст.75 КК України з випробовуванням зі встановленням іспитового строку 2 роки;
за ч.3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Покидаючи цей будинок через вікно кімнати залу, ОСОБА_6 був помічений потерпілим ОСОБА_4 , який почав переслідувати обвинуваченого, який, утримуючи викрадене майно, з місця події втікав. При цьому потерпілий викрикував до обвинуваченого вимогу про зупинку та повернення викраденого майна. Однак ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його помітили, з метою збереження викраденого майна, від потерпілого втік.
Свою вину у вчиненні цього злочину ОСОБА_6 заперечив, показавши, що до будинку потерпілого не проникав, грошових коштів та майна не викрадав. У вказаний день був на роботі, зокрема автомобілем «ЗАЗ ДЕУ» надавав послуги таксі в м. Хмельницькому і знаходився біля залізничного вокзалу та торгівельного центру «Оазис».
Винуватість обвинуваченого в скоєні злочину підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.
Показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що повернувшись у вказаний час додому, помітив на снігу сліди, які вели з вулиці до будинку. Пройшовши по слідах за будинок, виявив розбите скло вікна спальної кімнати. Повернувшись на подвір`я, через вікно зали побачив всередині будинку раніше незнайомого обвинуваченого, який відкрив штори цього вікна. Вважаючи, що ОСОБА_6 буде втікати через розбите вікно спальні, він побіг до того вікна. Однак обвинувачений відкрив вікно зали, вискочив на подвір`я і почав втікати. Він наздоганяв його, викрикуючи вимогу про зупинку та повернення майна, спочатку бігом, а потім на автомобілі. Коли він вже майже наздогнав ОСОБА_6 і вийшов з автомобіля, то останній взяв у руки бруківку і почав у нього (потерпілого) кидати, висловлюючи погрози. При цьому він помітив татуювання у виді корони на зап`ясті руки обвинуваченого. Злякавшись, він перестав переслідувати ОСОБА_6 і той втік. Він, потерпілий, зателефонував до поліції, цього ж дня у відділі поліції за фотокартками впізнав обвинуваченого і наступного ранку був присутній коли працівники поліції його затримували. Обвинувачений поводився спокійно, визнавав, що саме він скоїв цей злочин, підтверджував перелік майна, яке викрав ( гроші в сумі 1400 грн., 131 долар США, 130 Євро, та зазначені золоті вироби), показав на овочевому ринку особу, якій намагався збути золоті вироби. Пізніше працівник поліції повернули йому 1 долар США, вилучений у обвинуваченого при затриманні, на якому міститься його, потерпілого , підпис. У своїй першочерговій заяві він, потерпілий вказував про викрадення в нього грошей в сумі 2000 грн., 130 доларів США, 140 Євро, золотого ланцюжка та 4 каблучок. Однак, потім перевіривши усе детально встановив, що викрадено було гроші в сумі 1400 грн., 131 долар США, 130 Євро та вказані в обвинувальному акті золоті вироби.
Під час пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, що зафіксовано у відповідному протоколі від 2.12.2016 року, потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 2.12.2016 року через вікно вибігла з його будинку та зникла в невідомому напрямку. Проте, в судовому засіданні потерпілий показав, що у відділенні поліції за відсутності понятих працівники поліції показували йому багато фотознімків, в тому числі і на комп`ютері. Коли він на цих фотознімках впізнав особу, яка пограбувала його будинок, тоді працівники поліції запросили понятих і оформили протокол впізнання. Оскільки ця слідча дія проведена з порушенням вимог ст. 228 КПК України, то протокол цієї слідчої дії від 2.12.2016 року суд визнає недопустимим доказом.
Під час огляду місця події, що зафіксовано у протоколі цієї слідчої дії від 2.12.2016 року вбачається, що скло одного вікна будинку АДРЕСА_3 розбито, пошкоджено підвіконник, біля будинку виявлено сліди взуття .
Як видно із акту застосування службової собаки від 2.12.2016 року від відбитку нечіткого сліду взуття собака почала роботу і припинила роботу коли вийшла на дорогу.
В судовому засіданні потерпілий показав, що саме за маршрутом, який вказано у акті застосування службової собаки обвинувачений втікав від нього.
Під час пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, що зафіксовано у відповідному протоколі від 5.12.2016 року, свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 2.12.2016 року біля 14 год. 20 хв. пропонувала йому купити в нього золоті вироби. В судовому засіданні як обвинувачений так і потерпілий підтвердили, що 3.12.2016 року працівники поліції возили їх на овочевий ринок м. Хмельницького, де шукали особу, якій він, обвинувачений продав золоті вироби. При цьому свідок ОСОБА_7 бачив обвинуваченого. За таких обставин, вказана слідча дія проведена з порушенням вимог ст.. 228 КПК України, а тому протокол цієї слідчої дії суд визнає недопустимим доказом.
В судовому засіданні обвинувачений добровільно продемонстрував свої зап`ястя і на правому у нього міститься татуювання, яке нагадує корону.
Під час затримання (протокол затримання від 3.12.2016 року) у ОСОБА_6 вилучено грошові кошти в сумі 6148 грн. та 1 долар США.
Твердження обвинуваченого про те, що у нього було вилучено тільки 6148 грн. спростовується протоколом затримання від 3.12.2016 року та показаннями свідка ОСОБА_8 , понятого під час цієї процесуальної дії, про те, що коли він зайшов в кабінет, де відбувалось затримання, то обвинувачений сидів на стільці, на столі були гроші в гривнах та 1 долар США; при цьому обвинувачений підтверджував, що усі ці кошти вилучені в нього.
Речовим доказом грошовою купюрою номіналом в 1 долар США, вилученою у обвинуваченого при його затриманні, та оглянутою в судовому засіданні, на якій міститься підпис потерпілого, виконаний барвником синього кольору.
Довідками національного банку України, згідно яких станом на 2.12.2016 року офіційний курс становив :
- 2558, 4772 грн. за 100 доларів США,
- 2724,5725 грн. за 100 Євро,
закупівельна вартістю 1 грама брухту золота 583 проби становила 547 грн. 23 коп.
Твердження сторони захисту щодо неточності встановлення вартості викрадених золотих виробів не заслуговують на увагу, адже органами досудового розслідування визначена мінімальна вартість цих золотих виробів (як брухту) і така їх вартість потерпілого влаштовує.
Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому злочину, адже потерпілий послідовно прямо вказує саме на обвинуваченого як на особу, яку він побачив у своєму будинку, яку переслідував з метою затримання, і яка від нього втекла з викраденим майном.
До того ж, саме у ОСОБА_6 вилучено 1 долар США, на якому міститься підпис потерпілого; на його правому зап`ясті наявне татуювання, яке вказав потерпілий.
Показання обвинуваченого про його непричетність до вчинення цього злочину суд розцінює як надані з наміром уникнути кримінальної відповідальності, адже вони суперечать послідовним показанням потерпілого, є не конкретними ( обвинувачений в судовому засіданні не зміг назвати ні однієї особи, яка б могла підтвердити його алібі, а також не зміг пояснити яким чином до нього попала грошова купюра номіналом один долар США, на якій міститься підпис потерпілого, виконаний синім барвником.
З`ясувавши встановлені під час кримінального провадження обставини, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які розпочалися як крадіжка, переросли в грабіж, адже будучи виявленим потерпілим в будинку, обвинувачений з викраденим майном втік, усвідомлюючи при цьому, що його переслідує потерпілий.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
При обранні йому виду та міри покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 характеризується позитивно.
Проте він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів і знову скоїв тяжкий корисливий злочин, до того ж в період іспитового строку.
Заподіяних збитків потерпілому не відшкодував взагалі.
За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 186 КК України.
Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Цивільний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В результаті вчинення відносно нього грабежу, з проникненням у його житло, ОСОБА_4 переніс моральні страждання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід залишити у вигляді тримання під вартою, адже обвинувачений ОСОБА_6 засуджується до реального позбавлення волі. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, скоїв даний злочин в період іспитового строку, суд приходить до висновку, що перебуваючи на волі, він займатиметься злочинною діяльністю та ухилятиметься від суду. Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
У відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 3 грудня 2016 року (з моменту затримання) до вступу вироку в законну силу підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази:
- 1 долар США слід залишити потерпілому ОСОБА_4 за належністю,
- кросівки обвинуваченому ОСОБА_6 за належністю.
Доказів того, що вилучені у обвинуваченого грошові кошти в сумі 6148 грн. здобуті злочинним шляхом чи отриманні від продажу викрадених золотих виробів не представлено, тому ці кошти у відповідності з вимогами ст..100 КПК України слід звільнити з під арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 8.12.2016 року та повернути власнику обвинуваченому ОСОБА_6 .
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів установи, що фінансується з Державного бюджету України (НДЕКЦ при УМВСУ у Хмельницькій області), для проведення : судово трасо логічної експертизи №1530 тр від 06.12.2016 року в сумі 615 грн.72 коп. у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 331 КПК України,
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 22.11.2016 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.
До вступу вироку в законні силу запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою.
Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту вступу вироку в законну силу, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 3.12.2016 року до вступу вироку в законну силу із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 615 грн. 72 коп. процесуальних витрат.
- 1 долар США залишити потерпілому ОСОБА_4 за належністю,
- кросівки обвинуваченому ОСОБА_6 за належністю.
Вилучені у обвинуваченого ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 6148 грн. звільнити з під арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 8.12.2016 року та повернути власнику ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом 30 днів з моменту вручення їй копії вироку.
Суддя