Справа № 307/3472/15-к
Провадження № 1-кп/307/121/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2016 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1
з участю: прокурорів ОСОБА_2
ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4
ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
при секретарях ОСОБА_7
ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Тячівського районного суду від 10.04.2014 р. за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 296, ч. 2ст. 263 КК України на п`ять років позбавлення волі та з іспитовим строком на три роки, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:
27.02.2014 р., біля 02-ї год., ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні лотерейного клубу «Лото Рояль», який розташований по вул. Народній 75, в смт. Тересва, умисно, повторно з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 , яка є власником цього клубу, зловживаючи довірою адміністратора ОСОБА_10 , взяв у неї 10460 грв., чим завдав потерпілій шкоду на вищевказану суму.
27.05.2014 р., близько 17-ї год., під час виконання своїх службових обов`язків працівником правоохоронного органу ОСОБА_5 , ОСОБА_9 умисно заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я при наступних обставинах.
Критичного дня, дільничний інспектор СДІМ Хустського РВ УМВС ОСОБА_5 , в ході виконання своїх службових обов`язків, в форменому одязі, виконуючи ухвалу Тячівського районного суду від 07.05.2014 р. про дозвіл на затримання ОСОБА_9 , підійшов до автомобіля «Jeep Grand Cherokee», № НОМЕР_1 -EXD-990, який був припаркований на вул. Пушкіна в м. Хуст, неподалік магазину «Віола», за кермом якого знаходився обвинувачений та попросив його вийти із автомобіля. Однак ОСОБА_11 розпочав рух автомобіля та умисно спрямував його на ОСОБА_12 , зачепивши останнього виступаючою дугою автомобіля, чим змусив потерпілого, з метою уникнення падіння під колеса, вистрибнути на капот автомобіля. Після цього, обвинувачений ОСОБА_11 , керуючи автомобілем, продовжив рух вулицями м. Хуст із працівником міліції на капоті, аж до вул. Ломоносова, де заїхав у рівчак. Зіскочивши на землю ОСОБА_12 намагався перешкодити Іващенкові продовжувати рух автомобіля, однак той виїхав із кювета та, переїхавши шиною його ліву стопу, продовжував рух аж поки автомобіль остаточно не загруз у бездоріжжі.
Того ж дня, в процесі огляду працівниками міліції автомобіля «Jeep Grand Cherokee», № НОМЕР_2 , у попільничці було виявлено шприц із психотропною речовиною, обіг якої обмежений метамфетаміном, вагою 0.1767 грам, яку ОСОБА_11 умисно, незаконно зберігав та перевозив без мети збуту.
Крім цього, 24.07.2014 р., приблизно о 20.20 год., ОСОБА_9 вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків при наступних обставинах. У вказаний день і час працівники Виноградівського РВ УМВС, старший лейтенант міліції ОСОБА_13 та підполковник міліції ОСОБА_14 помітили ОСОБА_11 на території автомайстерні на вул. Заводській в м. Виноградів. Будучи обізнаними в тому, що обвинувачений перебуває в розшуку за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, з метою недопущення його виїзду з території автомайстерні, вони перекрили йому дорогу автомобілем марки «Volkswagen Golf», на якому приїхали. Побачивши працівників міліції, що наближалися, ігноруючи їхні вимоги, ОСОБА_11 сів за кермо автомобіля «Jeep Grand Cherokee», капот якого був відкритий, увімкнув двигун і почав рух заднім ходом, а потім поїхав вперед, намагаючись здійснити наїзд на працівників міліції, однак ті відскочили. Тоді обвинувачений різко загальмував, внаслідок чого капот автомобіля зачинився, та продовжив рух на великій швидкості у напрямку с. Теково Виноградівського району.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Пояснив, що раніше працював оператором на гральних апаратах, які належать потерпілій ОСОБА_4 . Близько 2-ї год., 27.02.2014 р., він позичив від неї гроші та сказав, що поверне їх наступного дня. Позичені гроші не зміг повернути, на дзвінки ОСОБА_15 не відповідав і тому вона повідомила у міліцію що гроші він викрав від адміністратора клубу «Лото Рояль», ОСОБА_16 . 27.05.2014 р. він знаходився у своєму автомобілі марки «Jeep Grand Cherokee» у м. Хуст, коли до нього підійшли працівники поліції. Він спочатку почав рух назад, а потім вперед. В цей момент попереду автомобіля стояв працівник поліції ОСОБА_5 . Інший працівник намагався відчинити дверцята автомобіля. Тоді він рушив уперед, а потерпілий, який стояв перед автомобілем, вискочив на капот і тримався там аж поки він не заїхав у кювет. Доїхавши до колії, він залишив автомобіль відчиненим. Визнає, що у автомобілі знаходився пластмасовий шприц із нарковмістною речовиною. У липні 2014 р., знаходився на техстанції у м. Виноградів. Побачивши, що до нього підходять працівники міліції, сів у свій автомобіль і маневруючи між іншими автомобілями втік не дивлячись на те, що міліціонери по ньому стріляли.
Розглянувши матеріали кримінального провадження суд вважає, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та стверджується наступними доказами.

Так потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 27.05.2014 року, під час проведення службової наради у Хустському райвідділі поліції, де він працює, було повідомлено про необхідність виконання ухвали суду про затримання ОСОБА_9 . Цього ж дня, біля 17-ї год., він здійснював патрулювання разом з ОСОБА_17 і помітив автомобіль марки «Jeep Grand Cherokee», н/з НОМЕР_2 , який рухався по вулиці в м. Хуст. За кермом автомобіля знаходився обвинувачений, якого він знав. Одразу повідомив про це чергову частину та попросив надати допомогу. Продовжуючи рух за ОСОБА_11 побачив що той зупинився біля магазину «Лісовичок» на вул. Пушкіна. Він підійшов до автомобіля та попросив обвинуваченого вийти, але той відмовився. Дверцята на транспортному засобі були зачинені. Тоді він став попереду автомобіля, а ОСОБА_11 різко почав рух назад, а потім різко вперед. Щоб уникнути наїзду автомобіля на нього він вискочив на капот, а обвинувачений поїхав по вулиці Пушкіна, потім повернув на вулицю Шевченка та проїхавши вулицю Ломоносова, через ОСОБА_18 намагався виїхати на поле, але автомобіль забуксував у рівчаку. Скориставшись цим він зіскочив з капоту, а ОСОБА_11 намагався вивести автомобіль із кювету рухаючись то вперед то назад. Він підняв із землі палицю і розбив нею скло на дверцятах водія та намагався витягнути ОСОБА_11 із автомобіля але йому це не вдалося, так як машина вискочила з рівчака, переїхавши колесом через ступню його ноги, і обвинувачений поїхав по полю вздовж залізничної колії. Він пішов у тому ж напрямку та через кілька сотень метрів побачив автомобіль у канаві. У ньому нікого не було. Згодом приїхав працівник міліції ОСОБА_19 , почали підходити мешканці сусідніх будинків та прибула оперативна група, яка провела огляд автомобіля. На даний час йому повністю відшкодовано моральну та матеріальну шкоду, претензій до обвинуваченого не має, від цивільного позову відмовляється, просить призначити Іващенкові міру покарання яку просив прокурор.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що реалізовує державні лотереї. В лютому 2014 року її працівниця зателефонувала та повідомила, що особа, яка грала на автоматах, викрала від неї гроші, коли вона вибирала з апарата кошти. Під час розмови жінка яка здійснювала продаж, описала їй чоловіка, який їздить на автомобілі марки «Mercedes Benz», із номерним знаком НОМЕР_3 , і вона зрозуміла, що це ОСОБА_9 , якого у м. Виноградів всі впізнають. Також вона повідомила працівників поліції про грабіж грошових коштів на суму 10464 гривень. На даний час їй відшкодовано збитки. Претензій до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні показав, що 27.05.2014 р., близько 16-ї год., черговий Хустського РВ повідомив йому, що по вулиці Пушкіна на автомобілі марки «Jeep Grand Cherokee», чорного кольору, з іноземними номерами, рухається ОСОБА_9 , який оголошений в розшук. Він під`їхав на перехрестя вулиць Шевченка та ОСОБА_20 , і побачив ОСОБА_5 , який був у форменому одязі, на капоті цього автомобіля. Його вимогу зупинити автомобіль ОСОБА_11 проігнорував і зі швидкістю приблизно 50 км/год., поїхав по вулиці Шевченка, а потім виїхав на вулицю Ластовчу. На своєму автомобілі він переслідував автомобіль ОСОБА_11 , але наздогнати його не зміг так як той виїхав на бездоріжжя. Під`їхавши до кінця вулиці Ластовча, він пішов пішки в бік залізної дороги і побачив потерпілого біля того автомобіля. ОСОБА_11 вже не було. Він з ОСОБА_12 пішли до залізної дороги та побачили на горі ОСОБА_9 , який потім зник з їхнього поля зору. У салоні автомобіля були якісь наркотичні речовини.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні ствердив, що 27.05.2014 р., приблизно о 17-ї год., він на велосипеді під`їхав до магазину «Віола» і побачив як працівник поліції у форменому одязі підійшов до автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee», який знаходився приблизно за 50 м. від нього та попросив водія вийти із салону. Той відмовився та зачинив автомобіль за допомогою центрального замка. ОСОБА_5 став попереду автомобіля, а ОСОБА_9 , який був за кермом, почав рух назад, а потім різко поїхав вперед. В цей момент потерпілий заскочив на капот автомобіля, який поїхав по вулиці Пушкіна. Він поїхав слідом за ним, але втратив його з поля зору. Потім поїхав на поле де побачив автомобіль «Jeep Grand Cherokee». Працівники поліції залучили його в якості понятого при огляді цього автомобіля. Під час огляду салону, у попільничці, виявили запаяний шприц із білою речовиною, а на сидінні водія - мобільний телефон фірми «SAMSUNG».

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що 27.05.2014 р., він із ОСОБА_12 на службовому автомобілі їхали по вул. І. Франка в м. Хуст і за кермом автомобіля «Jeep Grand Cherokee», чорного кольору, № НОМЕР_4 , побачили ОСОБА_9 . ОСОБА_12 по телефону повідомив про це чергового і вони продовжили рух слідом за обвинуваченим по вулицях І. Франка і Конституції та виїхали на вулицю ОСОБА_20 , де ОСОБА_11 зупинився на набережній річки Хустець, між магазинами «Лісовичок» та «Віола». На автомобілі «Jeep Grand Cherokee» бокове скло біля водія було приспущене на 15-20 см. Коли вони з потерпілим наблизилися до транспортного засобу обвинуваченого ОСОБА_12 хотів відчинити дверцята, але ОСОБА_11 заблокував їх та почав рухатися назад. Потерпілий продовжив бігти за автомобілем та просив ОСОБА_11 вийти, але той не підкорявся. Потім обвинувачений різко почав рухатися вперед і ОСОБА_12 змушений був вискочити на капот автомобіля і той поїхав по вулиці Шевченка. Він попросив невідомого водія допомогти йому наздогнати цей автомобіль. На вулиці Ломоносова втратив автомобіль обвинуваченого з поля зору і вони поїхали до автовокзалу, але потім повернулися і вирішили поїхати до залізної дороги. По телефону зв`язався з ОСОБА_5 , який сказав йому де знаходиться. Приїхавши на поле побачив потерпілого біля автомобіля ОСОБА_11 на якому було розбите скло. Одяг ОСОБА_12 був забруднений, а на його руках та передпліччі були подряпини.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні пояснив, що в травні 2014 року, він вийшов покурити та почув звук автомобільного двигуна який рухався по полю. Вийшовши у город побачив автомобіль чорного кольору, який заїхав у канаву. На капоті транспортного засобу лежав працівник поліції у форменому одязі. Він пішов у кінець городу і побачив автомобіль марки «Skoda» на якому під`їхав працівник міліції ОСОБА_19 . З ним вони вийшли на залізничний насип і побачили ОСОБА_5 , який сказав їм, що водій побіг. Приблизно за 400 метрів від них біг чоловік одягнений в чорний одяг. Потім вони підійшли до автомобіля, в який ніхто не заходив. Через 10-15 хвилин приїхала опергрупа.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні показала, що 27.05.2014 р., близько 16-ї год., вона разом з своєю сусідкою знаходилася в дворі, коли побачила чорний позашляховик, який їхав по вулиці ОСОБА_20 та виїхав на вулицю Шевченка. На капоті цього автомобіля лежав ОСОБА_5 . Водій транспортного засобу то збільшував то зменшував швидкість.

Свідок ОСОБА_24 дала суду аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні показав, що його будинок знаходиться по середині вулиці Ломоносова, а город виходить на залізну дорогу. 27.05.2014 р. він знаходився на городі і почув звук удару. Подивившись у рів, за 15-20 метрів від себе побачив автомобіль, з якого вийшов незнайомий чоловік, закрив машину та піднявся на залізничний насип. Потім побачив ОСОБА_12 , який біг по залізній дорозі, та запитав куди пішов водій.

Свідок ОСОБА_26 показав, що дату не пам`ятає бо подія відбувалася більше двох років тому. Він знаходився у магазині «Лісовичок» на вул. Пушкіна в м. Хуст, і побачив затонований позашляховик, який їхав зі швидкістю 30-40 км/год., в бік поліклініки. Транспортний засіб маневрував на дорозі. На капоті автомобіля знаходився працівник поліції ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_27 дав аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що влітку 2014 р., після обіду, він разом з ОСОБА_13 , перебували на чергуванні у Виградівському райвіділлі міліції та приїхали на техстанцію, щоб домовитися про ремонт транспортного засобу. Вийшовши з автомобіля побачили ОСОБА_9 біля джипа сталевого кольору з іноземними номерами. Оскільки ОСОБА_11 перебував у розшуку, вони обоє його впізнавали. Свій автомобіль вони залишили перед виїздом із техстанції, та почали йти в бік ОСОБА_11 . Обвинувачений впізнав ОСОБА_13 , який був у форменному одязі, та сів у свій автомобіль на якому був відкритий капот, і почав рух назад, а потім, на великій швидкості вперед, у їхньому напрямку. Товт зробив попереджувальний постріл із табельної зброї, але ОСОБА_11 не зупинився і вони відскочили щоб уникнути наїзду автомобіля. ОСОБА_11 об`їхав їхній транспортний засіб, а ОСОБА_28 зробив у напрямку коліс автомобіля обвинуваченого ще декілька пострілів. Перед виїздом з техстанції джип різко зупинився і на ньому закрився капот. Після цього Іващенкові вдалося втекти.

Свідок ОСОБА_13 дав аналогічні показання.

З протоколу та фототаблиць до нього від 27.05.2014 р. убачається, що об`єктом огляду є ділянка біля залізничної колії поблизу дворогосподарства № 30 на вулиці Ломоносова, у м. Хуст. В канаві між трансформаторною будкою та дворогосподарством стоїть автомобіль «Jeep Grand Cherokee», н/з НОМЕР_2 . Транспортний засіб розташований задом до вокзалу, сліди автомобіля свідчать про рух канавою паралельно колії в напрямку від вокзалу до м. Хуст. При проведенні огляду салону, в попільничці автомобіля, між ключами, виявлений шприц, кінець якого запаяний, а в середині знаходиться речовина білого кольору кристалічного типу. Об`єм речовини згідно позначок на шприці 0.7 мл.

Висновком експерта № 18/219 від 12.06.2014 р. стверджено, що надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору, що знаходиться в шприці містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. 0.5065 грамів наданої на експертизу кристалічної речовини білого кольору містить 34.8813 ваг.% - 0.1767 грам метамфетаміну.

Згідно висновку експерта № 365 від 28.05.2014 р. при судово-медичній експертизі на тілі ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження на ділянці осадження середньої третини лівого передпліччя з переходом на верхню третину, садна-подряпини нижньої третини правого передпліччя, дистальної фаланги безіменного пальця лівої кисті по тильній поверхні та садна середньої третини лівої гомілки, зовнішньої щиколотки лівої стопи, які виникли внаслідок удару виступаючими частинами облицювання автомобіля з послідуючим падіння, ударянням та ковзанням тіла по підлеглих покривах дороги і вкладаються в час події 27.05.2014 р. Дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Таким чином, оцінивши у сукупності всі зібрані по справі докази, які повністю узгоджуються між собою і не суперечать один одному, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 , дійсно вчинив інкриміновані йому злочини.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України по кваліфікуючій ознаці шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
Пунктами 1 примітки ст. 185 КК України передбачено, що у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу. Згідно вироку Тячівського районного суду від 10.04.2014 р. ОСОБА_11 був засуджений, у тому числі і за вчинення злочину передбаченого ст. 189 КК України, який він вчинив 24.01.2011 р. Тому суд кваліфікує дії ОСОБА_9 по кваліфікуючій ознаці повторність.
Дії обвинуваченого ОСОБА_11 щодо спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 під час виконання ним своїх службових обов`язків суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України по кваліфікуючій ознаці умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 щодо зберігання метамфенаміну вагою 0.1767 грам, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України по кваліфікуючій ознаці незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Згідно статті 14 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», громадяни мають право придбавати наркотичні засоби або
психотропні речовини, включені до таблиць II і III Переліку, лише за рецептом лікаря.
Роздрібна реалізація громадянам наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до списку N 1 таблиці IV Переліку,
дозволених до застосування у медичній практиці, здійснюється через аптечні заклади державної та комунальної форми власності за наявності у них ліцензії на цей вид діяльності.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» метамфетамін віднесено до списку 2 таблиці ІІ «Психотропні речовини, обіг яких обмежено». Згідно Наказу МОЗ України від 01.08.2000 р. № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» маса метамфетаміну 0.1767 грам перевищує невеликий розмір.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 щодо невиконання законної вимоги працівників міліції ОСОБА_13 та ОСОБА_14 при виконанні ними службових обов`язків суд кваліфікує за ч. 2 ст. 342 КК України по кваліфікуючій ознаці опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують вину свою визнав, відшкодував потерпілим завдану шкоду, характеризується позитивно; а також обставину, яка обтяжує покарання: допустив рецидив злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вироком Тячівського районного суду від 10.04.2014 р. за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 296, ч. 2ст. 263 КК України ОСОБА_9 був засуджений на п`ять років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України. Інкриміновані йому кримінальні правопорушення по даній кримінальній справі він вчинив у період з 27.02. по 24.07.2014 року. Тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків і до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком.
Злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_11 вчинив 27.02.2014 р., тобто до винесення вироку. Злочини передбачені ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 345 КК України обвинувачений вчинив 27.05.2014 р., а злочин передбачений ч. 2 ст. 342 КК 24.07.2014 р., тобто після набрання вказаним вироком законної сили.

Згідно статті 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. До основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до статті 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років. Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.
У п. 25 постанови № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами
кримінального покарання» Пленум Верховного суду України роз`яснив, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК, спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку, а після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку, і остаточно - за сукупністю вироків.
Тому суд вважає за необхідне спочатку призначити Іващенкові покарання за злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, потім на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити покарання у сукупності з покаранням призначеним вироком Тячівського районного суду від 10.04.2014 року, після цього, на підставі ч. 1 ст. 70 КК призначити покарання за злочини вчинені після набрання вказаним вироком законної сили, і остаточно призначити йому покарання за сукупністю вироків.

Під час проведення досудового слідства та судового розгляду по кримінальній справі по якій ОСОБА_11 був засуджений на п`ять років позбавлення волі з іспитовим строком він утримувався під вартою із 15.02. по 10.05. із 17.05. по 16.06., із 21.06. по 11.11.2011 р., із 06.03. по 02.04.2013 р.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України цей строк слід зарахувати Іващенкові у відбуту міру покарання.

Крім того, під час проведення досудового розслідування та судового розгляду по цій справі обвинувачений знаходився під вартою у Чеській Республіці з 19.06.2015 р., а після його екстрадиції в Україну, ухвалою Хустського районного суду від 13.10.2015 р. йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який судом продовжено до цього часу.

За правилами ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Під час проведення досудового розслідування на проведення судової хімічної експертизи було затрачено 369.90 грв., на проведення дактилоскопічної експертизи 147.42 грв., а на екстрадицію Іващенка із Чехії в Україну 22758.99 грв. та 35419.32 грв.

Суд вважає, що ці витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення цього покарання покаранням призначеним вироком Тячівського районного суду від 10.04.2014 року остаточно ОСОБА_9 призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі:

за ч. 1 ст. 309 КК України на один рік;

за ч. 2 ст. 342 КК України на два роки;

за ч. 2 ст. 345 КК України на три роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Тячівського районного суду від 10.04.2014 р. і остаточно до відбуття ОСОБА_9 призначити покарання у виді п`яти років і шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженого ОСОБА_9 рахувати із 19.06.2015 р.

Зарахувати у відбуту частину покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 15.02. по 10.05., із 17.05. по 16.06., із 21.06. по 11.11.2011 р., із 06.03. по 02.04.2013 р.

Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 15.02. по 10.05., із 17.05. по 16.06., із 21.06. по 11.11.2011 р., із 06.03. по 02.04.2013 р., із 19.06.2015 р. до набрання вироком законної сили зарахувати у відбуту частину покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою продовжити до 24-ї години 28.02.2017 р.
Речові докази: автомобіль марки «Jeep Grand Cherokee», н/з НОМЕР_2 , який знаходиться у Хустському ВП ГУНП України в Закарпатській області повернути власнику або користувачу, довіреність ВТА № 583315, аркуш паперу з написом розписка, планшет, документи на іноземній мові на восьми аркушах, мобільний телефон фірми «SAMSUNG», SIM-карту з тел. номером НОМЕР_5 , п`ять флеш карток пам`яті, SIM-карту та флеш карту - повернути ОСОБА_9 , шприц із 0.5065 грамів білої кристалічної речовини та чотири гільзи знищити.

Відмову потерпілого ОСОБА_5 від цивільного позову прийняти, провадження по справі в частині цивільного позову закрити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави п`ятсот сімнадцять гривень 32 коп. за проведення експертиз та п`ятдесят вісім тисяч сто сімдесят вісім гривень 31 коп. витрат пов`язаних з його екстрадицією.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1