АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/959/16 Справа № 707/2829/15-к Категорія: ч. 1 ст. 122 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачуваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинувачуваного ОСОБА_8 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виграїв, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов прокурора задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_8 на користь Черкаської районної державної адміністрації, яка є розпорядником коштів Черкаської районної лікарні кошти у сумі 2135 (дві тисячі сто тридцять п`ять) грн. 84 коп. за лікування потерпілого.

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 13.05.2015 близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_8 перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту з приводу межі земельної ділянки, умисно штовхнув ОСОБА_10 правою рукою в спину, від чого останній впав на праве коліно і почав підійматися, після цього ОСОБА_8 , продовжуючи свої дії, схопив останнього правою рукою за кисть лівої руки, яку той підняв до гори щоб захиститись та викрутивши її назовні, не втримавши рівновагу впав разом з ОСОБА_10 на землю, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді розриву лівого великого грудного м`язу та його сухожилку, які згідно висновку експерта № 1084 від 12.06.2015 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

На вказаний вирок обвинувачуваний ОСОБА_8 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

В ході апеляційного розгляду апеляційних скарг обвинувачуваний ОСОБА_8 заявив клопотання про проведення додаткової судово-медичної експертизи, вказуючи що в матеріалах кримінального провадження є висновки судово-медичних експертиз, які суперечать матеріалам провадження та є сумнівним. При проведенні судово-медичної експертизи експертом не вирішено важливі питання.

Заслухавши пояснення обвинуваченого щодо заявленого клопотання, думку захисника, які підтримали клопотання та прокурора, який, заперечував проти призначення експертиз, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

За приписами ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Згідно ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно висновку судово-медичного експерта №1084 від 12 червня 2015 року, яким встановлено, що у ОСОБА_10 , згідно даних медичної карти, мали місце ушкодження: розрив лівого великого грудного м`язу та його сухожилку. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів (предмета), по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному у постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії тілесних ушкоджень Середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли виникнути за обставин на які він вказав в протоколі проведення слідчого експерименту від 25.05.2015 року.

Як вбачається з даних, які містяться у висновку додаткової судово-медичної експертизи №1834 від 28.09.2015 року, яким встановлено, що виявлені у ОСОБА_10 тілесні пошкодження могли виникнути за обставин на які він вказав в протоколі слідчого експерименту. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_10 могли виникнути за обставин які вказала свідок ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в протоколах слідчого експерименту за їх участі. Вказаним висновком встановлено, що є малоймовірним можливість отримати такі тілесні ушкодження ОСОБА_10 як вказали у протоколах проведення слідчого експерименту свідки ОСОБА_13 та свідок ОСОБА_14 . Виявлені у ОСОБА_10 тілесні пошкодження не характерні для тих, які виникають від виривання руками дерев`яних стовпчиків зазначених в ОМП та від падіння з висоти власного зросту.

Крім того вказані висновки підтверджуються, що одним висновком додаткової судово-медичної експертизи № 1999 від 05.10.2015, проведеної експертом ОСОБА_15 (стаж роботи - більше 32 років), досліджуваними є дані медичної карти потерпілого ОСОБА_10 згідно яких останній отримав тілесні ушкодження.

Даний висновок містить детальний опис фактичних обставин кримінального провадження, із зазначенням особливостей спричинення потерпілому тілесних ушкоджень., а тому твердження обвинуваченого, що потерпілий міг отримати ушкодження за інших обставин спростовується вищевказаними висновками.

Згідно п.п. 1.2.11 Інструкції «про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 далі Інструкція, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи, згідно Інструкції.

Колегія судді вивчивши матеріали провадження не вбачає підстав для проведення додаткової судово-медичної експертизи, оскільки сторона захисту у судовому засіданні не навела достатніх даних, які б свідчили, про наявність суперечностей у висновках експертиз, проведених в ході досудового розслідування фактичним обставинам кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні клопотання обвинуваченого про призначення додаткової судово-медичної експертизи необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 242, 332 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Відмовити у задоволенні клопотання обвинувачуваного ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України про проведення додаткової судово медичної експертизи.

Головуючий :

Судді :