Справа № 299/3115/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.01.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/777/63/2017 щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Перечина, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, без освіти, непрацюючої, неодруженої, не судимої, підозрюваної у злочині, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, в якому прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу на ухвалу Виноградівського районного суду від 04.10.2016, якою обвинувальний акт повернуто прокуророві через його невідповідність вимогам КПК України.
В обвинувальному акті вказується про підозру ОСОБА_6 в тому, що вона за попередньою змовою з невстановленою особою під виглядом покупців і продавців сільськогосподарської продукції заходила до помешкань громадян у селах Виноградівського району і викрадала звідти гроші та ювелірні вироби, зокрема:
- 19.05.2014 приблизно о 14 годині з належного ОСОБА_11 будинку АДРЕСА_3 , ювелірні вироби на суму 9400 грн.;
- того ж дня приблизно о 14:30 з належного ОСОБА_12 будинку АДРЕСА_4 , гроші та ювелірні вироби на суму 4350 грн.;
- того ж дня приблизно о 15 годині з належного ОСОБА_13 будинку АДРЕСА_5 , ювелірні вироби на суму 2 700 грн..
Невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України суд вбачає у відсутності в ньому вказівки про те, у яких діяннях полягала роль ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, формулювання обвинувачення, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також у наявності в ньому суперечливих тверджень. Зокрема, у викладенні встановлених слідчим фактичних обставин кримінальних правопорушень згадується про попередній зговір, групу осіб, повторність, проникнення в житло, в той час, як правова оцінка дій підозрюваної посилань на ці обставини, як кваліфікуючі ознаки ч.3 ст. 185 КК України, не містить.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу і винести нову про призначення судового розгляду. Вважає, що твердження суду не відповідають дійсності, а обвинувальний акт у повному обсязі відповідає вимогам ст. 291 КПК України. На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суддя провів підготовче засідання за його відсутності, а також за відсутності підозрюваної, захисника, потерпілих, без завчасного повідомлення їх про час і місце підготовчого засідання, висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України зробив безпідставно, оскільки суперечностей він не містить і кваліфікуючі ознаки діянь ОСОБА_6 в ньому вказані.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді, промову прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення захисника і підозрюваної, які заперечили проти апеляційних вимог прокурора, провів судові дебати, перевірив обвинувальний акт і додані до нього матеріали, обговорив доводи суду першої інстанції і сторін та вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Частиною третьою статті 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.
Обвинуваченням, згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Цей порядок визначений у ч. 4 ст. 110 КПК України: прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення відповідним процесуальним рішенням, яким є обвинувальний акт і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення.
З цими гарантіями і приписами кримінального процесуального закону обвинувальний акт, що є в даному кримінальному провадженні, узгоджується не в повній мірі: формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність в ньому немає; фактичні обставини кримінального правопорушення викладені так, що зрозуміти, в яких саме діях ОСОБА_6 полягало таємне викрадення чужого майна та за якими ознаками воно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, можливості немає. Отже, зміст обвинувального акту обмежує право підозрюваної знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення вона обвинувачується.
Твердження в апеляційній скарзі про належний виклад в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення і формулювання обвинувачення ОСОБА_6 , не відповідає дійсності: в ньому зазначені лише фактичні обставини, які вважають установленими слідчий і прокурор, та вказівка на повідомлення ОСОБА_6 про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. При цьому в описі фактичних обставин наявні такі, що можуть бути як кваліфікуючими так і обтяжуючими покарання, в той час як ні в правовій кваліфікації ні як обставини, що обтяжують покарання, вони в обвинувальному акті не вказані.
Та обставина, що суд провів підготовче судове засідання за участі іншого прокурора та за відсутності обвинуваченої, захисника і потерпілих, в даному випадку на законність прийнятого рішення не вплинуло, оскільки кримінальний процесуальний закон не зобов`язує суд при вирішенні питання про відповідність обвинувального акту вимогам КПК України керуватись думками учасників судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Закарпатської області
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, ухвалу Виноградівського районного суду від 04.10.2016, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокуророві, залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.
Судді: