Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізованийсуд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні 29 травня 2017 року в м. Києві касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 30 січня 2017 року,

в с т а н о в и в:

За вищевказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни апеляційним судом,

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що немає судимості,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, і призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

ОСОБА_4 засуджено за те, що він 13 червня 2015 року о 13.00 год., перебуваючи на подвір`ї домогосподарства на АДРЕСА_2 , завдав потерпілому ОСОБА_4 декілька ударів дерев`яною палицею по тулубу та обличчю, чим заподіяв легких тілесних ушкоджень.

У касаційній скарзі захисник не погоджується із судовими рішеннями, просить їх скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрити. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 захищався від нападу потерпілого, а тому суди безпідставно не врахували обставини, передбачені положеннями ст. 36 КК, які виключали злочинність його діяння.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Висновки про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, місцевий суд зробив насамперед на підставі показань потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні стверджував, що 13 червня 2015 року, перебуваючи на подвір`ї домогосподарства, яке є їхньою спільною сумісною власністю із засудженим, зробив останньому зауваження, оскільки той використовував болгарку щоб перерізати кабель. Засуджений на вказані зауваження нецензурно вилаявся та завдав потерпілому дерев`яною палкою удари по руці, животу та обличчю.
Також як зазначено місцевим судом вищевказані показання потерпілого щодо обставин нанесення йому тілесних ушкоджень об`єктивно узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , висновками експертів № 1201 від 16 червня 2015 року та № 2120 від 31 серпня 2016 року, протоколом слідчого експерименту від 31 червня 2015 року.
Сукупність цих доказів дали суду обґрунтовані підстави визнати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК. Доводи засудженого про те, що він захищався від дій потерпілого були ретельно перевірені місцевим судом, який навів належні спростування.
Вирок місцевого суду відповідає вимогам статей 370 та 374 КПК.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження, у межах своїх повноважень та в порядку визначеному ст. 404 КПК за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_4 за доводами (у тому числі, щодо застосування вимог ст. 36 КК), аналогічними за своїм змістом доводам касаційної скарги, ретельно перевірив їх, дав їм належну оцінку й ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Зокрема, перевірено апеляційним судом твердження ОСОБА_4 щодо обставин отримання потерпілим тілесних ушкоджень та зазначено, що вони повністю спростовуються висновком експерта № 2120 від 31 серпня 2016 року та протоколом слідчого експерименту від 31 серпня 2016 року за участю потерпілого та засудженого, відповідно до яких, локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого виключає можливість їх утворення за вказаних засудженим обставин.
До того ж, наведені судом і докладні мотиви з яких було відкинуто показання свідка ОСОБА_9 , дружини засудженого, яка у судовому засіданні вказала, що саму бійку не бачила, оскільки вийшла з будинку, коли почула крики.
Отже, касаційна скарга захисника не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 30 січня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2