Єдиний унікальний номер 219/1887/17
Номер провадження 11-сс/775/90/2017

Номер провадження: 11-сс/775/90/17 Слідчий суддя у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 219/1887/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2017 р. колегія суддів Судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2017 р. у кримінальному провадженні №0003686 від 14.12.2016р. за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2017 р. (далі ухвала слідчого судді), обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 (шістдесят) днів з 02.03.2017 р. по 30.04.2017 р. включно.

На вказану ухвалу захисником ОСОБА_6 подана апеляційна скарга в якій вона прохає ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

- вказує, що підозрюваний з моменту вбивства, не ігнорував досудове слідство, вважає себе не винуватим в тому, що сталось, не тікав, не знищував та не приховував будь-які речі чи документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження;

- зазначає, що підозрюваний не впливав на потерпілого та на свідків;

- вказує, що підозрюваний не перешкоджав кримінальному провадженню.

- звертає увагу колегії суддів, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав передбачених нормами КПК України.

Згідно вказаної вище ухвали слідчого судді, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем за контрактом, та обіймаючи посаду старшого стрільця 3 парашутно-десантного взводу 4 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , наказом начальника штабу першого заступника командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 01 грудня 2016 р. № 271 направлений до угрупування військ (сил) під час участі у антитерористичній операції на лінії бойового зіткнення на глибині ротних опорних пунктів першого ешелону. На підставі відомості закріплення зброї за особовим складом 2 парашутно-десантного батальйону на РОП (ВОП) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ОСОБА_7 видано автомат 7,62 мм АКМ ТК9 № НОМЕР_4 та набої до нього. Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний, серед іншого, свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, бути дисциплінованим, зразком високої культури, скромності й витримки, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців. Проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_7 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив умисний особливо тяжкий злочин, а саме: закінчений замах на умисне вбивство двох і більше осіб, за наступних обставин.

Так, під час виконання обов`язків у зоні проведення антитерористичної операції ОСОБА_7 ніс службу на опорному пункті, розташованому біля Контрольного пункту в`їзду-виїзду «Майорське» (далі за текстом КПВВ «Майорське») в селі Майорське Бахмутського району Донецької області. 13 грудня 2016 р. о 17 год. 00 хв., після закриття КПВВ «Майорське» та припинення пропуску громадян через лінію розмежування, старший солдат ОСОБА_7 разом зі співслужбовцями: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заступив на нічне несення служби на опорний пункт, розташований на автодорозі сполученням Бахмут-Горлівка у селі Майорське Бахмутського району Донецької області, за географічними координатами НОМЕР_5 " південної широти НОМЕР_6 " східної довготи, з метою недопущення проникнення на підконтрольну територію України представників незаконних збройних формувань, де повинні були нести службу до прибуття військовослужбовців Державної прикордонної Служби України (далі за текстом ДПС України) та початку здійснення пропускного режиму через КПВВ.

14 грудня 2016 р. після прибуття чергової зміни військовослужбовців ДПС України, які о 08 год. 00 хв. почали здійснювати пропуск громадян через лінію розмежування, з метою подальшої їх реєстрації на КПВВ «Майорське», ОСОБА_7 за власною ініціативою залишився у місці несення служби на опорному пункті.

У подальшому, знаходячись на зазначеному опорному пункті, між ОСОБА_7 та раніше незнайомими йому громадянами, які чекали своєї черги задля переміщення через лінію розмежування у напрямку м. Бахмут із м. Горлівка, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через недотримання громадянами порядку у черзі виник конфлікт у вигляді словесної перепалки.

У ході конфлікту у ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, не пов`язаних з проходженням військової служби, виник умисел на протиправне заподіяння смерті двом і більше особам, які знаходились в загальній черзі людей на КПВВ «Майорське» та прямували у напрямку міста Бахмут Донецької області.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 14 грудня 2016 р., приблизно о 08 год. 40 хв., діючи умисно, маючи намір на умисне протиправне позбавлення життя інших громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи закріплену за ним стрілецьку зброю автомат АКМ ТК9 № НОМЕР_4 калібру 7,62 мм, споряджений боєприпасами калібру 7,62 мм, та знаходячись на поверхні бетонних блоків опорного пункту, що на відстані, приблизно 18 метрів від громадян, які стояли у черзі з лівої сторони узбіччя автодороги і у напрямку до міста Бахмут, здійснив не менше трьох пострілів в бік громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , у результаті чого дві кулі влучили ОСОБА_12 в область голови, спричинивши йому дві вхідні вогнепальні рани в лівій лобно-тім`яній області, обширну рану лівої тім`яної області та зірчастої форми вихідну вогнепальну рану, багатоуламковий перелом лобної кістки справа, лівої тім`яної кістки і лівої частини потиличної кістки, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок яких останній помер на місці події. Цими ж пострілами було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді рани на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, що може бути дотичним кульовим пораненням при пострілі з вогнепальної зброї, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, а також пошкоджено верхній шар тканини куртки ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спричинено останньому тілесні ушкодження у виді синця та садна на спині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 смерть ОСОБА_12 настала у результаті наскрізних вогнепальних поранень голови, що супроводжувалися осколковими переломами кісток склепіння та основи черепу, розтрощенням речовини головного мозку. Смерть ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не настала з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , тобто останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Заслухавши суддю доповідача, захисника ОСОБА_6 , яка прохала задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та прохав ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 02.03.2017р., повідомлений про підозру в тому що, він вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявністю доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0003686 від 14.12.2016р., долучені до клопотання слідчого та досліджені слідчим суддею та колегією суддів апеляційного суду.

Згідно ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Слідчим суддею в повній мірі враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким і за яке санкцією ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі.

Колегія суддів вважає, що оцінюючи в сукупності всі обставини, з урахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, можливої міри покарання, яка йому загрожує та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про обрання ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою .

На думку колегії суддів, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, доведена прокурором з посиланням на вже зібрані докази та матеріали кримінального провадження, а саме, зокрема: протоколом огляду місця події та трупа від 14 грудня 2016 р., проведеного на території нульового блокпосту КПВВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований на автодорозі сполученням Бахмут-Горлівка в с. Майорське Бахмутського району Донецької області; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_15 від 15 грудня 2016 р.; висновком судово-медичної експертизи № 435 від 20 лютого 2017 р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 05 лютого 2017 р.; висновком судово-медичної експертизи № 579 від 07 лютого 2017 р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 14 грудня 2016 р.; висновком судово-медичної експертизи № 577 від 14 грудня 2016 р.; висновком судової медико-криміналістичної експертизи №459-МК/16 від 20 грудня 2016 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 14 грудня 2016 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 14 грудня 2016 р.; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_16 від 21 грудня 2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26 січня 2017 р.; висновком судової молекулярно-гінетичної експертизи № 686 від 18 січня 2017 р.; висновком судово-балістичної експертизи № 31 від 24 лютого 2017 р.; протоколом огляду документу відеозапису з відео реєстратора відео фіксації № OCW008853 від 24 січня 2017 р.; копією відомості закріплення зброї за особовим складом 2 парашутно-десантного батальйону ВЧ НОМЕР_7 .

Слідчий суддя врахував і колегія судді з цим погодилась, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, має реєстрацію та місце мешкання за межами Донецької області, проходить військову службу в зоні проведення АТО. Зазначені обставини свідчать про неможливість запобігання тим ризикам, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/чи суду, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, незаконно впливати на свідків, які є військовослужбовцями тієї ж військової частини, у якій проходить службу і підозрюваний, скоїти інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, а саме у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем та має безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 309, 310, 404, 419, 422, КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2017 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2017 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ст.424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Судді: