Справа № 362/441/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/537/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 11.05.2017

УХВАЛА
Іменем України
11 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря : ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0001005 за апеляційною скаргою прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків,

В С Т А Н О В И Л А:
08 лютого 2017 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001005 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2017 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні повернуто прокурору для усунення недоліків.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовував тим, що органами досудового розслідування, всупереч вимог процесуального закону, не було встановлено та зазначено в обвинувальному акті реальне місце проживання потерпілої ОСОБА_10 , що на час розгляду справи створило об`єктивні перешкоди проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду, оскільки зробило намежливим повідомлення потерпілої про дату, місце і час судового засідання, а судовий розгляд за її відсутності процесуальним законом не допускається, у зв`язку з чим обвинувальний акт, відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підлягає поверненню прокурору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2017 року про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, для усунення недоліків скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та повернути вказаний обвинувальний акт до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314, 315 КПК України. Вимоги обґрунтовує тим, що зазначений обвинувальний акт містить відомості про потерпілу у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , а в її анкетних даних зазначено як місце фактичного проживання, так і адреса реєстрації, яка мала місце під час скерування вказаного обвинувального акту до суду. На думку прокурора, вказане свідчить про те, що суд при винесенні рішення про повернення обвинувального акту, в більшій мірі керувався відсутністю потерпілої під час підготовчого провадження а не відповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Прокурор вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі використані всі передбачені КПК України заходи для проведення підготовчого судового засідання, зокрема, щодо повідомлення потерпілої.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника, який при розгляді апеляційної скарги прокурора покладався на розсуд суду; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права потерпілого передбачені у ст. 56 КПК України. Зокрема, у ч. 3 вищевказаної статті визначено права потерпілого під час судового провадження в суді будь-якої інстанції, до яких належить: бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому провадженні; брати участь у безпосередній перевірці доказів; підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді; оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство).

Аналіз норм чинного законодавства та правозастосовчої практики дає можливість прийти до висновку, що вказана імперативна вимога до обвинувального акту сформована з метою надання процесуальної можливості повідомлення та залучення потерпілих до судового розгляду з метою реалізації їх прав. Тобто, формальний підхід стосовно зазначення місця проживання потерпілого, є неприпустимим.

В обвинувальному акті, який складено щодо ОСОБА_9 як адресу потерпілої ОСОБА_10 вказано АДРЕСА_1 /а.п. 3/.

Разом з тим, за вказаною адресою потерпіла ОСОБА_10 не проживає, оскільки неодноразово направлені їй судові повідомлення повернуті з відповідною відміткою Укрпошти /а.п. 71, 79/.

Аналогічна ситуація склалася із судовими повістками, направленими за вказаною адресою апеляційним судом Київської області.

Окрім того, повідомити потерпілу про судові засідання за вказаним в реєстрі матеріалів досудового розслідування телефонними номером також не виявилося можливим, оскільки, відповідно до довідки про недоставляння SMS-повідомлення абонент тимчасово недоступний /а.п. 54; а.п. 73/.

Таким чином, судом першої інстанції було вичерпано всі можливі процесуальні способи повідомлення потерпілої ОСОБА_10 про судовий розгляд, проте, через відсутність її точної контактної інформації, в порушення вимог ст. 291 КПК України під час досудового слідства, суд був позбавлений можливості провести підготовче судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України прийшов до правильного висновку про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_9 прокурору.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що посилання прокурора на відсутність правових підстав для повернення судом першої інстанції обвинувального акта щодо ОСОБА_9 є необґрунтованим, а тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001005 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків залишити без зміни.

С У Д Д І :

____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4