Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа № 361/2704/16-к
Провадження № 1кп/361/46/17
дата документу: 13.02.2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000566 від 19 лютого 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Київ, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні дитину 2003 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого на АДРЕСА_2 , не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В :
19 лютого 2016 року близько 18 годині 10 хвилин, у темну пору доби, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ-110217», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухаючись по регульованому перехрестю вул. Гагаріна та вул. Незалежності у м. Бровари Київської області, у напрямку від вул. Димитрова до вул. Київської, зі швидкістю близько 40-50 км/год., був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відволікся від керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі». Наближаючись до регульованого пішохідного переходу, який розташовано безпосередньо за перехрестям вул. Гагаріна та вул. Незалежності, не надав дорогу пішоходу, який закінчував перехід проїжджої частини, чим порушив п. 18.2 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що «на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека», внаслідок чого допустив наїзд на пішохода, ОСОБА_5 , яка закінчувала перехід проїжджої частини вул. Гагаріна по регульованому пішохідному переходу, зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритої травми грудної клітини у вигляді переломів 3-6 ребер справа зі зміщенням уламків, забою правої легені з розвитком посттравматичної пневмонії; перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням уламків, уламкового перелому правої стегнової кістки у верхній третині та вертлюгів стегнової кістки зі зміщенням уламків, в зв`язку з чим була доставлена до Броварської центральної районної лікарні.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 19 лютого 2016 року, приблизно о 18 годині 10 хвилин він на власному автомобілі марки «ЗАЗ-110217», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по регульованому перехрестю вул. Гагаріна та вул. Незалежності у м. Бровари Київської області у напрямку від вул. Димитрова до вул. Київської, зі швидкістю близько 40-50 км/год.. В якийсь момент він відволікся від дороги, проявив неуважність та допустив наїзд на потерпілу, ОСОБА_5 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не наказувати.
Учасники судового процесу не заперечували проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину і не заперечувала факту порушення ним п.2.3»б», п.18.2 Правил дорожнього руху України та вчинив наїзд на пішохода, в зв`язку з чим судовий розгляд відбувся за правилами ч.3ст.349 КПК України, вимоги якої роз`яснені обвинуваченому, який проти такого порядку розгляду справи не заперечував.

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу .

Таким чином, суд приходить висновку, що винуватість обвинуваченого у скоєнні ним порушень п.2.3 «б», п.18.2 правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, повністю доведена і суд кваліфікує дії обвинуваченого за вказаною статтею Кримінального кодексу.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд, у відповідності до ст. 66 КК України, визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину. За таких обставин суд вважає можливим при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України. На думку суду, саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження не обирався і підстави для його обрання до ступу вироку в законну силу відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по даній справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на один рік. Відповідно ст.76 КК України покласти на нього обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження не обиралися і підстави для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відсутні.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1