АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5535/17-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/102/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

при секретарі ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Тернопільської області матеріали за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 01 травня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 01 травня 2017 року у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Воловець Закарпатської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 07 червня 2016 року за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі та звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відмовлено, та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобовязання строком до 27 червня 2017 року із покладенням на нього обовязків, передбачених ст.194 КПК України.
Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001466 від 28 квітня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
У клопотанні зазначено, що 28 квітня 2017 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_8 , будучи судимим за корисливі майнові злочини та перебуваючи на центральному ринку м. Тернополя, що по вул. Живова, 9 у м. Тернополі, відкрито викрав два флакона клею торгової марки №88, заподіявши ОСОБА_9 матеріальні збитки.
29 квітня 2017 року ОСОБА_8 затримано та у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведена необхідність застосування більш важкого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки вважає її незаконною, та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Зазначає, що ОСОБА_8 не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважається особою, яка раніше судима, не має місця постійного проживання, веде кочовий спосіб життя, неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку.
Також ОСОБА_8 , крім інкримінованого йому злочину, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду інших кримінальних правопорушень, по яких обвинувальний акт направлено до суду, що свідчить про підвищений ризик вчинити інші кримінальні правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника підозрюваного, який просив залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, міркування прокурора про задоволення його апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.
Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження, 28 квітня 2017 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001466.
29 квітня 2017 року ОСОБА_8 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
29 квітня 2017 року старший слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на строк два місяці з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у кримінальному провадженні, ризиків, а також обставин, передбачених ст. 178 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.
Відповідно до норм ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя посилався на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється останній, та вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру.
При цьому слідчим суддею належним чином було прийнято до уваги особу підозрюваного, його вік, соціальні звязки, те, що він не одружений, не працює, його репутацію, розмір майнової шкоди, у заподіянні якої підозрюється ОСОБА_8 , а також існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та зроблено правильний висновок, що застосування особистого зобов`язання є достатнім для попередження зазначених ризиків.
Таким чином, враховуючи те, що прокурором у суді першої інстанції не було доведено обставин, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та не надано доказів на підтвердження цього під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при прийнятті рішення відносно ОСОБА_8 про часткове задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного запобіжного заходу, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність його застосування.
Доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі щодо порушень слідчим суддею норм кримінального процесуального законодавства, та підстави, за яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка зміні або скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.
На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.179, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 01 травня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобовязання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2