АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/1970/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/47/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2017 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки с. Новолазарівка Казанківського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не заміжньої, не працюючої, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , раніше не судимої, перебуває в Орджонікідзівському ВЦ №79,
про відмову в задоволенні подання Орджонікідзевського виправного центру №79 та спостережної комісії виконкому про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт на підставі ст. 82 КК України відносно ОСОБА_6 .
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
представник Орджонікідзевського ВЦ №79 ОСОБА_8
захисник засудженої - ОСОБА_9
засуджена ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 24.11.2016 року та постановлення нової, якою звільнити її клопотання заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт.
Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в оскаржуваній ухвалі від 24 листопада 2016 року зазначив, що 23 лютого 2016 року ОСОБА_6 засуджена вироком Казанківського районного суду Миколаївської області за ч.1 ст.122 КК України до 1 року обмеження волі. Відбуває покарання в Орджонікідзевському ВЦ-79.
Відмовляючи у задоволенні подання Орджонікідзевського виправного центру №79 та спостережної комісії виконкому про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт на підставі ст. 82 КК України відносно ОСОБА_6 , суд врахував дані про особу засудженої за весь період відбування покарання у виправному центрі, думку засудженої, яка просила задовольнити її подання, представника адміністрації ОВЦ-79який не заперечував проти подання, прокурора який заперечував проти задоволення подання, та після дослідження матеріалів особової справи прийшов до висновку, що своїм відношенням до праці та поведінкою ОСОБА_6 не довела своє виправлення та перевиховання.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджена ОСОБА_6 зазначає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи , суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, та не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме: основним фактором застосування ст.82 КК України є виправлення засудженого . За час перебування в установі як зазначає засуджена вона не мала жодних порушень або зауважень, старанно працює, додержується ПВР, приймає участь в господарських роботах по утриманню установи. Засуджена також заначає,що прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання та вважав, що основним фактором для застосування ст.82 КК України є заохочення та подяка установи, або начальника відділеня, проте як зазначає засуджена та посилається на практику ВССУкраїни, що «подяка» не є панацеєю для застосування ст.82 КК України, що «подяки» не видаються принципово, а якщо і видаються для статистики, то за декілько місяців, або навіть днів до кінця строку. Також, до установи не надходили звернення від державних виконавців про стягнення з зарплати.
Під час апеляційного розгляду в судовому засіданні засуджена ОСОБА_6 та її захисник просили апеляційну скаргу засудженої задовольнити.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді представник установи відбування покарань не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженої.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, зазначали, що ОСОБА_6 своєю поведінкою не довела виправлення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, вивчивши матеріали особової справи на засуджену, представленої органом відбування покарання, вислухавши думку учасників процесу та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а ухвала суду від 24 листопада 2016 року підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи , 23 лютого 2016 року ОСОБА_6 засуджена вироком Казанківського районного суду Миколаївської області за ч.1 ст.122 КК України до 1 року обмеження волі.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 06 травня 2016 року вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.02.2016 року залишений без змін. (а.п. 2-4,5-7, о.с.9-11 )

Строк відбуття покарання рахується з 16 червня 2016 року. Кінець строку покарання 16 червня 2017 року. (а.п. 1)

Станом на 12.01.2017 року не відбутий строк покарання засудженої ОСОБА_6 складає 5 місяців 4 дні, тобто вона відбула третину строку з призначеного покарання у виді обмеження волі призначеного їй покарання, на момент розгляду апеляційної скарги.
З наданних матеріалів особової справи засудженої та наданої характеристики вбачаються, ОСОБА_6 по прибуттю до Орджонікідзевського ВЦ №79 була працевлаштована до бригади №32 підприємства власного виробництва, швачкою. За виробничої необхідності була переведена до бригади №39 контрагентського об`єкту «Нікопольського заводу феросплавів», робочою. Сумлінно ставиться до праці. Виконує господарські роботи по установі та здійснює прибирання у відділенні. За час відбування покарання характеризується задовільно, заохочень та стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Бере участь у роботі самодіяльної організації, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».(а.п.8-19,о.с.87)
Відповідно до вимог ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчила успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Розглядаючи подання в порядку ст. 82 КК України щодо засудженої ОСОБА_6 , суд першої інстанції повно і об`єктивно дослідив наявність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, в тому числі на які посилається засуджена, а також поведінку засудженої та ставлення до праці в процесі відбування покарання і прийшов до вірного висновку про передчасність застосування до засудженої вимог ст. 82 КК України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , при цьому переконливих доводів на обґрунтування своєї позиції, які б за своїм змістом безумовно спростовували висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні вищевказаного подання, в апеляційній скарзі не було наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено, а ті твердження, на які посилається ОСОБА_6 , у поданій апеляційній скарзі, не свідчать про наявність достатніх підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та не впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу також на те, що згідно протоколу №31 спостережної комісії від 22.12.2016р. їй відмовлено у застосування умовно- дострокового звільнення, так як вона не довела своє виправлення. (а.о.с.86)
Порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які б виявились підставою для зміни або скасування ухвали, не виявлено.
Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги засудженої не вбачається, а тому ухвалу суду необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2016 року, якою відмовлено у задоволенні подання Орджонікідзевського виправного центру №79 та спостережної комісії виконкому про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт на підставі ст. 82 КК України відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3