В И Р О К
Іменем України
26 квітня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей ОСОБА_6 , 2013 р.н. та ОСОБА_7 , 2015 р.н., непрацюючого, мешканця: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
28 листопада 2016 року близько 02 години обвинувачений ОСОБА_4 на автомобілі «Пежо-605», державний номер НОМЕР_1 , проїжджаючи повз будинку №102 по вул. Київській в с. Глибочиця, Житомирського району, побачив вантажний автомобіль «Рено Преміум», державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення двох акумуляторних батарей, які знаходилися на вказаному автомобілі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у цей же день та час ОСОБА_4 впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно з корисливих мотивів, таємно, за допомогою заздалегідь приготовлених плоскогубців, від`єднав клеми живлення та зняв дві акумуляторні батареї марки «Топ Кар» 190Ah вартістю по 3300 грн. кожна.

Викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6600 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

30 березня 2017 року в кримінальному провадженні №0000289 між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

З даної угоди вбачається, що обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочин у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, які роз`яснені сторонам.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку з наступним.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та просив суд затвердити вказану угоду з потерпілим, призначивши йому узгоджений вид покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні заявила, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджений в угоді вид покарання.

Потерпілий в суді пояснив, що дана угода між ним та обвинуваченим укладена добровільно, просив суд затвердити її та призначити обвинуваченому узгоджений в угоді вид покарання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 28 листопада 2016 року біля 02 години таємно викрав у потерпілого ОСОБА_5 дві акумуляторні батареї марки «Топ Кар», 190Ah, загальною вартістю 6600 грн., а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за якою належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити у кримінальному провадженні №0000289 угоду про примирення від 30 березня 2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1