Дата документу Справа № 317/1243/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №317/1243/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/77/17 Доповідач в 2-й інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002113 від 30 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Августинівка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 23 травня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 1 року виправних робіт; за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укртелеком», в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, 81 654,11 грн. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вирок суду щодо останнього скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин, за ч.2 ст.185 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 роки і на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд безпідставно призначив обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді виправних робіт, при тому, що останній офіційно не працевлаштований, а ч.1 ст.57 КК України передбачає відбування вказаного покарання за місцем роботи обвинуваченого. Крім того, зазначає, що за ч.2 ст.185 КК України суд призначив обвинуваченому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

До початку апеляційного розгляду заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду зі зміненою апеляційною скаргою, в якій просив вирок суду відносно ОСОБА_6 , в частині призначеного покарання змінити та вважати його засудженим за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, а в іншій частині вирок суду залишити без змін. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд невірно призначив ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді виправних робіт, оскільки останній не працює.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він, в ніч з 29 на 30 жовтня 2015 року, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи, що за його діями не спостерігають сторонні особи, знаходячись в с.Сонячне Запорізького району Запорізької області на перетині вул.Академічна - вул.Лазурна, від перетину вул.Академічна - вул.Лазурна до перетину вул.Академічна - вул.Степна, 38, від перетину вул.Академічна - вул.Степна до перетину вул.Академічна - вул.Будівельників, таємно викрав мідні кабелі, які склав до своєї дорожньої сумки та відправився до місця свого мешкання, тобто таємно викрав його, чим завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на суму 7 569,60 грн.

Крім того, в ніч з 22 на 23 листопада 2015 року, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи, що за його діями не спостерігають сторонні особи, діючи повторно, знаходячись в с.Сонячне Запорізького району Запорізької області, на перетині вул.Академічна - вул.Лазурна до перетину вул.Академічна - вул.Будівельників, від перетину вул.Академічна - вул.Лазурна в напрямку вул.Академічна - вул.Садова, таємно викрав мідні кабелі, які склав до своєї дорожньої сумки та відправився до місця свого мешкання, тобто таємно викрав його, чим завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на суму 20 582,04 грн.

Крім того, в ніч з 10 на 11 січня 2016 року, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в лісосмузі поблизу Каширського шосе в с.Сонячне Запорізького району Запорізької області, розуміючи, що за його діями не спостерігають сторонні особи, діючи повторно, таємно викрав мідний кабель, який склав до своєї дорожньої сумки та відправився до місця свого мешкання, тобто таємно викрав його, чим завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на суму 1 022,66 грн.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 ПАТ «Укртелеком» завдано матеріальну шкоду на загальну суму 29 174 грн 30 коп.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу з урахуванням змін, поданих заступником прокурора Запорізької області ОСОБА_9 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших, окрім показань обвинуваченого, доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.185, та ч.2 ст.185 КК України.

Разом з цим, колегія суддів приходить до переконання, що при призначенні ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді виправних робіт, суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що ОСОБА_6 не працевлаштований, а даний вид покарання, з огляду на положення ст.57 КК України, виконується за місцем роботи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, змінити та призначити останньому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин, за ч.2 ст.185 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 23 травня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин;

за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4