Справа № 308/3708/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 01.02.2015 року, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, громадянки України, румунки, неодруженої, маючої на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без освіти, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 15 січня 2008 року Галицьким районним судом м. Львова за ст.ст. 304, 75 КК України на один рік позбавлення волі з встановленням іспитового строку терміном на один рік:
- 09 квітня 2008 року Шевченківським районним судом м. Львова за ст. ст.304, 70, 75 КК України на два роки і шість місяців позбавлення волі з іспитовим строком терміном на два роки;
- 14 вересня 2009 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 150-1, ст. 304 КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України, на три роки позбавлення волі,
-23 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 150-1, ч.2 ст. 304 КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України, на чотири роки один місяць позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.150-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимою, останній раз 23 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.150-1, ст.304 КК України до покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила кримінальне правопорушення.
Так, обвинувачена ОСОБА_4 , в період часу з травня 2014 року по січень 2015 року, не маючи постійного джерела доходів, будучи матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи злочинний умисел на використання малолітньої дитини для зайняття жебрацтвом, з корисливих мотивів, з метою психологічного впливу на сторонніх осіб, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що ОСОБА_4 є малолітньою, перебуваючи на перехресті вулиць Корзо та Волошина в м. Ужгород, використовувала малолітню доньку ОСОБА_4 для систематичного випрошування грошей, речей, інших матеріальних цінностей у перехожих.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 150-1 Кримінального кодексу України та не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним повне дослідження доказів в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 150-1 КК України, в порядку ч. 3ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та дослідженням характеризючих матеріалів про її особу.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, щиро покаявся у вчиненому та пояснила, що дійсно протягом часу з травня 2014 року по січень 2015 рік в м. Ужгород на вул. Корзо просила допомоги у перехожих, при цьому тримала доньку ОСОБА_4 на руках. Зазначила, що сама залишилися з п`ятью дітьми, не мала чим їх годувати, а тому вимушена була просити допомоги у сторонніх осіб.
Допитавши обвинувачену, суд приходить до переконання, що її покази узгоджуються із матеріалами кримінального провадження, вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 150-1 КК України, тобото використання батьками малолітньої дитини для заняття жебрацтвом (системетичного випрошування грошей, речей, інших матеріальних цінностей у сторонніх осіб), вчинене повторно, особою, яка раніше скоїла один із злочинів, передбачених статтями 150,303,304 КК України - доведена повністю, її дії - кваліфіковані вірно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, посередньо характеризується за місцем проживання, наявність шістьох малолітніх дітей, характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання -щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, скрутне матеріальне положення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк .
Суд, з огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема, що вона раніше неодноразово судима, не знаходить підстав для застосування до обвинуваченої ст.ст.69, 75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 349,369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною за ч.2 ст.150-1 КК України і призначити їй покарання за ч.2 ст.150-1 КК України - три роки позбавлення волі.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати засудженій ОСОБА_4 невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2014 року та визначити їй для відбування покарання у виді чотирьох років і одного місяця одного дня позбавлення волі.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженій та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його винесення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1