Ухвала

про залишення касаційної скарги без руху

17 березня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_4 , на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2016 року, якою вирок Сихівського районного суду м. Львова щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишено без змін,
у с т а н о в и в:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.

Проте наведених положень процесуального закону прокурором не дотримано, оскільки у поданій скарзі не міститься обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність (щодо виправдання ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 296 КК) та таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали апеляційного суду на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на приписи частин 2, 4 ст. 17, статей 91, 94,412,413, 419 цього Кодексу.
Крім того доводи скарги зводяться до оспорювання фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Як убачається з мотивувальної частини скарги, прокурор оскаржує ухвалу апеляційного суду лише в частині виправдання ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 296 КК, а у вимогах до суду касаційної інстанції просить скасувати ухвалу і щодо інших засуджених, що суперечить вимогам ст. 427 КПК України.
Також скарга містить суперечності, оскільки зазначивши що її подано на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 01 грудня 2015 року (у мотивувальній частині скарги наводячи відповідні мотиви незаконності вироку) та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2016 року, у вимогах до суду касаційної інстанції прокурор просить скасувати лише ухвалу суду апеляційної інстанції. Наведені протиріччя породжують сумніви щодо того, яке саме судове рішення є предметом оскарження.
Виконуючи приписи ст. 429 КПК, колегія суддів перевіривши касаційну скаргу прокурора на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу, встановила, що її подано без додержання положень наведеної норми процесуального права. У зв`язку з цим, прокурору повинно бути надано строк для усунення недоліків із роз`ясненням, що у разі невиконання зазначених вимог скаргу буде повернуто.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`яти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3