П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2017 Справа №1-259/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання адвоката ОСОБА_5 захисника засудженого ОСОБА_4 про звільнення засудженого від відбування основного та додаткового видів покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

В С Т А Н О В И В :
16 січня 2017 року адвокат ОСОБА_5 - захисник засудженого ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення засудженого від відбування основного та додаткового видів покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 3 ч.1 ст. 80 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримали та просять суд його задовольнити виходячи із мотивів наведених у ньому.

У судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення заявленого клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування основного та додаткового видів покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 3 ч.1 ст. 80 КК України, так як засудженого затримано в жовтні 2016 року і з цього моменту рахується строк відбуття його покарання, окрім цього вказав що відносно ОСОБА_4 була заведена розшукова справа, у зв`язку із тим що останній ухилявся від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 вказала, що вона є дружиною засудженого ОСОБА_4 . В шлюбі вони виховують двох дітей, які народились в 2015 році. Останніх п`ять років, а саме з 2011 року, вони з чоловіком проживали за адресою АДРЕСА_1 . Чоловік протягом вказаного часу на довготривалий час нікуди не виїжджав та його ніхто не розшукував. Він вільно пересувався містом Тернопіль, не переховувався, гуляв із дітьми, реєстрував факт їх народження в РАЦСі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 вказав, що засуджений ОСОБА_4 є його давнім знайомим. З 2013 року, коли він повернувся з-за кордону, періодично бачився з ОСОБА_4 , останній ні від кого не переховувся.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 вказав, що з засудженим ОСОБА_4 перебуває в товариських відносинах, оскільки протягом 15 років вони разом працювали в правоохоронних органах. Знає, що ОСОБА_4 з 2012 року постійно проживав в м. Тернополі, в нього народилось двоє дітей та він був запрошений на їх хрестинах. Засуджений вільно пересувався, ні від кого не переховувався. Бачились вони декілька разів на рік, переважно на різні свята.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 вказав, що засуджений ОСОБА_4 є його сусідом. Бачився він з ним часто, він ні від кого не переховувався. В ОСОБА_4 народились діти, з якими він часто прогулявся на вулиці. Будь-яких візитів правоохоронців щодо особи засудженого до нього не було.

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2011 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.190, ч.3 ст.364 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою в правоохоронних органах на строк 3 (три) роки, з конфіскацією всього особисто належного йому майна та позбавлення, в порядку ст.54 КК України, звання майора міліції, який був присвоєний йому на підставі наказу УМВС України на Львівській залізниці №68 о/с від 02 серпня 2004 року.

Згідно вказаного вироку Тернопільського міськрайонного суду, міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 змінено з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на взяття під варту.

На вирок суду від 22 вересня 2011 року відносно ОСОБА_4 захисником засудженого подано апеляційну скаргу. Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 11 січня 2012 року вирішено вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2011 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без змін.

25.01.2012 року кримінальну справу щодо засудженого ОСОБА_4 повернуто Тернопільському міськрайонному суду для виконання, згідно супровідного листа № 11-1 від 24.01.2012 року.

Відповідно до вимог ст. 87 КВК України, особи засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили.

На виконання вказаних вимог, судом 01.02.2012 року направлено розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я начальника ТМВ УМВС України в Тернопільській області.

Однак, вирок суду виконано не було та згідно листа № 18170 від 29.12.2012 року, що міститься в матеріалах кримінальної справи, Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області повідомлено про те, що заведена розшукова справа № 800 від 05 листопада 2011 року, стосовно розшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводяться заходи щодо встановлення місця знаходження засудженого, його розшуку та затримання.

Крім цього судом неодноразово / 23.04.2013 року та 10.07.2013 року, 28.11.2013 року, 28.07.2014 року, 09.06.2016 року / направлялися нагадування начальнику ТМВ УМВС України в Тернопільській області (Тернопільському ВП ГУНП в Тернопільські області) щодо зазначення заходів, які проводяться з метою виконання вироку та встановлення місця перебування засудженого ОСОБА_4 .

Також, листом № 16308 від 19.08.2014 року, що міститься в матеріалах кримінальної справи, Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області повідомлено про те, що заведена розшукова справа № 800 від 05 листопада 2011 року, стосовно розшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводяться заходи щодо встановлення місця знаходження засудженого, та його затримання. Аналогічний лист № 12373 від 01.07.2016 року направлено на адресу суду начальником Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільські області.

06 жовтня 2016 року ОСОБА_4 затриманий правоохоронцями у м. Хмельницькому та поміщений в Чортківську державну установу виконання покарань Управління пенітенціарної служби України у Тернопільській області (СІЗО №26).

Згідно інформації засудженого ОСОБА_4 наданого в судовому засіданні його було затримано 06 жовтня 2016 року не у зв`язку із проведенням його розшуку у зв`язку із виконанням вироку, а як одного із свідків в іншому кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 засуджений до основного покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років, тому згідно п.3 ч. 1 ст. 80 КК України звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк п`ять років. Ч. 2 вказаної статті передбачає, що строки давності щодо додаткових видів покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Крім цього, згідно ст. 80 КК України перебіг строків давності виконання обвинувального вироку зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбуття покарання або з дня його затримання.

07 жовтня 2016 року судом направлено розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я начальника Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області.

Таким чином з моменту набрання вироком законної сили 11 січня 2012 року до моменту затримання 07 жовтня 2016 року засудженого ОСОБА_4 у зв`язку із виконанням вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2011 року п`ятирічний термін виконання вироку визначений п.3 ч. 1 ст. 80 КК України не минув, та ОСОБА_4 не може бути звільнено від відбування основного та додаткового видів покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, так як строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з моменту його затримання внаслідок проведеного розшуку.
Щодо перебування засудженого ОСОБА_4 в Чортківській установі виконання покарань УДПтС України в Тернопільській області (№26) та не направлення його до спеціальної виправної установи та не зарахування строку відбуття в арештному домі до строку відбування покарання, то суд зазначає наступне.

З клопотання слідує, що на даний час засуджений ОСОБА_4 знаходиться в СІЗО м. Чорткова та підлягає етапуванню у спеціальну виправну установу за межі Тернопільської області, яка знаходиться на території Чернігіської області.

Так, 19 жовтня 2016 року до суду надійшли клопотання від засудженого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від відбування основного та додаткового покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року у зв`язку з декриміналізацією ч.3 ст.364 КК України та застосування відносно нього п. в ст. 1 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року та аналогічних Законів України прийнятих у 2011 році та 2014 році, а також у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку в порядку ст.80 КК України.

Постановою суду від 22.12.2016 року клопотання захисника ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_4 про тимчасове залишення засудженого ОСОБА_4 в Чортківській установі виконання покарань УДПтС України в Тернопільській області (№26) до розгляду клопотання в суді задоволено. Вирішено залишити його у вказаній установі виконання покарань до розгляду клопотання в суді.

Постановою суду від 29.12.2016 року в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 (основного та додаткового), призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року у зв`язку з декриміналізацією ч.3 ст.364 КК України та застосування відносно нього Закону України «Про амністію» відмовлено. А також, предметом розгляду суду було і клопотання що звільнення засудженого у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та у задоволенні вказаного клопотання відмовлено. В подальшому захисником засудженого подано апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

16 січня 2017 року до суду адвокатом ОСОБА_5 - захисником засудженого ОСОБА_4 повторно подано клопотання про звільнення засудженого від відбування основного та додаткового видів покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 3 ч.1 ст. 80 КК України

І надалі, з метою розгляду даного клопотання та необхідності участі засудженого в судовому засіданні при цьому, 23 січня 2017 року суддею вирішено залишити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Чортківському слідчому ізоляторі-арештному домі управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Тернопільській області до розгляду клопотання в суді.

Таким чином, засуджений залишається перебувати у Чортківському слідчому ізоляторі-арештному домі з врахуванням поданих до суду клопотань захисника та прийнятих постанов щодо залишення його в умовах СІЗО.

Слід зазначити, що на даний час, згідно ст. 11 КВК України передбачено такі види органів та установ виконання покарань. Зокрема згідно ч. 2 вказаної статті установами виконання покарань є: арештні доми, кримінально виконавчі установи, спеціальні виховні установи, слідчі ізолятори у випадках передбачених цим Кодексом. Тобто, з врахуванням вимог ст. 90 КВК України, засуджений ОСОБА_4 законно тимчасово залишається в умовах СІЗО на час розгляду клопотань судом.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 - захисника засудженого ОСОБА_4 про звільнення засудженого від відбування основного та додаткового видів покарання призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 3 ч.1 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК Країни, ст.ст. 11, 87, 90 КВК України, ст.ст. 273, 409, 411 КПК 1960 року, розділом ХІ «Перехідних положень» КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 захисника засудженого ОСОБА_4 про звільнення засудженого від відбування основного та додаткового видів покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1