Справа № 361/2478/17
Провадження № 1-кп/361/292/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю : прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України
В С Т А Н О В И В:
08 грудня 2014 року, ОСОБА_5 , перебуваючи в адміністративному приміщенні Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, розташованому за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 18, переслідуючи корисливі мотиви, шляхом обману працівників вказаної установи, відповідальних за прийом документів, з метою отримання з державного бюджету грошових коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, умисно не зазначив в заяві про призначення вказаного виду допомоги відомостей про наявність у його власності житла, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , тобто приховав факт наявності станом на 08 грудня 2014 року житла, що мало суттєве значення при прийнятті рішення про призначення, нарахування та виплату йому вказаного виду грошової допомоги.
В подальшому, того ж дня, в порушення вимог абз. 9 п. 5 та п. 6 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг» (далі Порядок), затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014, надав в Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області вищезазначену заяву, на підставі якої ОСОБА_5 було призначено, зайво проведено нарахування і, в подальшому, виплачено за період часу з 08.12.2014 по 28.12.2016 щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 19 419 грн. 48 коп., яку він незаконно отримував частинами щомісяця, тим самим спричинивши збитки державному бюджету на вказану суму.
Діючи з умислом на заволодіння чужим майном, з корисних мотивів, шляхом обману працівників Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, який виразився в наданні неправдивих відомостей в заяві від 08.12.2014 про відсутність у ОСОБА_5 та будь-кого з членів його сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, ОСОБА_5 за період часу з з 08.12.2014 по 28.12.2016 заволодів коштами державного бюджету на загальну суму 19 419 грн. 48 коп.
22.06.2017 між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 ухвалено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст. 190 КК України. Сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Окрім того, за змістом даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується виплатити Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області матеріальну шкоду 3419,48 грн не пізніше 27.12.2017 року, яка відшкодовується обвинуваченим на рахунок ГУДКСУ НОМЕР_1 , МФО 820172, КОД 03193637.
За змістом даної угоди обвинувачений та потерпілий ознайомлені з наслідками укладення та затвердження такої, передбачені вимогами ст. 473 КПК України, а також наслідками невиконання вказаної угоди.
В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про примирення, та винести вирок, за яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Потерпілий не заперечував проти затвердження угоди на умовах, викладеній у ній.
В судовому засіданні обвинувачений просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та показав, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.
Згідно зі ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, чи обвинуваченим, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, передбачений ч. 1 ст.190 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 437 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.
З пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився на призначення узгодженого покарання.
Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення і призначення обвинуваченому, узгоджене сторонами, покарання.
Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у заволодінні чужим майном шляхом обману, доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність , а його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України .
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувались.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 374, 394, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення ,злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян- 850 грн.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1