АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 647/1090/15-к
Справа № 11кп/791/1063/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок 186 ч.3, 187 ч. 4 ч.2, ст. 115 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001650 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_11 , апеляційною скаргою ОСОБА_10 , прокурора у кримінальному провадженні на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2015 року відносно ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Рогово Новопсковського району Луганської області, громадянки України, освіта середня, не заміжня, на утриманні має двох малолітніх дітей, не працююча, проживаючої АДРЕСА_1 , раніше судимої 01.07.2014 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді штрафу, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Берислава Херсонської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого 04.04.2003 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 121, ст. 69, ч.2 ст. 146, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; 22.03.2011 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений 09.12.2013 року по відбуттю строку покарання, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3, ст. 187 ч.4, ст. 115 ч.2 п.6 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Берислав, Херсонської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимого останній раз 24.10.2006 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст.152, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 6 років, звільнений 03.08.2012 року по відбуттю строку покарання - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_10 визнано виннною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України та призначено покарання за ст. 186 ч.3 КК України пять років позбавлення волі. На підставі ст.71,72 ч 3 КК України вирок Бериславського районного суду Херсонської області 01.07.2014 року
постановлено виконувати самостійно.
Постановлено строк відбування покарання обчислювати з 03.07.2015 року.
До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_10 запобіжний захід тримання під вартою.

ОСОБА_11 України визнано винним та призначено покарання за ст. 187 ч.3 КК України вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ст. 187 ч.4 КК України десять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ст. 115 ч.2 п.6 КК України дванадцять років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено покарання на дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна .

Постановлено строк відбування покарання обчислювати з 27.01.2015 року - дня затримання. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений утримання під вартою.

ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України та призначено покарання вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений утримання під вартою.

Постановлено строк відбування покарання обчислювати з 27.01.2015 року - дня затримання.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 14 265.90 грн.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 14 265.90 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_10 17.12.2014 р. близько 18 год., знаходячись в м. Берислав Херсонської області, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, шляхом розбиття скла вікна, проникли до будинку АДРЕСА_4 , де у ОСОБА_11 виник умисел, який не охоплювався умислом ОСОБА_10 і він, діючи самостійно, скоїв розбійний напад на власницю будинку ОСОБА_13 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилось в нанесенні їй удару в область голови та не менше трьох ударів в обличчя, та погрожуючи невстановленим предметом, схожим на ніж, який приставляв до обличчя потерпілої, вимагав щоб вона розповіла про місце знаходження грошових коштів. Потерпіла, отримавши в результаті злочинних дій ОСОБА_11 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №126 від 20.12.14 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, повідомила де знаходяться кошти, якими ОСОБА_11 заволодів, знайшовши в указаному потерпілою місці - на підвіконні, в сумі 100 грн., а ОСОБА_10 розуміючи, що потерпіла виявила її дії, умисно, відкрито, повторно викрала ще 700 грн., які знайшла у кімнаті під матрацом на ліжку.
Крім того, ОСОБА_11 25.01.15 р. у період часу з І0 год. по 11 год. знаходячись в м. Берислав Херсонської області, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу проникли до будинку АДРЕСА_5 , де скоїли розбійний напад на власницю будинку потерпілу ОСОБА_14 , поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилося у тому, що ОСОБА_11 затягнув ОСОБА_14 до спальної кімнати, де наніс потерпілій рукою не менше 6 ударів в область голови і тулуба та приставляючи їй ніж до шиї, вимагав розповісти де гроші, після чого разом з ОСОБА_12 знайшли гроші в різних місцях, заволодівши грошовими коштами в сумі 2000 грн. В подальшому ОСОБА_11 продовжив запитувати потерпілу про гроші, а ОСОБА_12 з холодильника, який знаходився в іншій кімнаті, взяв продукти харчування, після чого зв`язали руки і ноги потерпілої мотузкою та покинули будинок.
У результаті злочинних дій потерпілій, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №14 від 09.03.15 р. заподіяні тілесні ушкодження які відносяться до тяжких ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння
Крім того, ОСОБА_11 25.01.15 р. знаходячись в м. Берислав Херсонської області в період часу з І0 год. по 11 год. будучи особою, яка раніше вчинила розбій, в ході розбійного нападу, який вчинив за попередньою змовою з ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу проникли до житлового будинку АДРЕСА_5 , за раптово виниклим умислом, направленим на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_14 з корисливих мотивів, який не охоплювався спільним умислом з ОСОБА_12 , діючи самостійно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, роблячи опору коліном в області грудної клітини ОСОБА_14 , здавив шию останньої обома руками, чим спричинив смерть потерпілої, заволодівши при цьому грошовими коштами в сумі 2000 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить переглянути вирок суду першої інстанції посилаючись на порушення норм кримінального процесуального закону, неповноту судового слідства та невідповідністю висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам провадження та неправильним застосуванням кримінального закону. Так зазначає, що суд недостатньо дослідив всіх обставин справи та не дав належної оцінки доказам. Доказів його вини не встановлено. Просить вирок скасувати та постановити виправдувальний вирок.

Обвинувачена ОСОБА_10 в апеляційній скарзі стверджує, що вирок незаконний та необґрунтований і підлягає скасуванню. Зокрема зазначає, що вина її в скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України не доказана, а доказів в ході досудового та досудового слідства прокурорам не надано. Так, потерпіла ОСОБА_13 її та ОСОБА_11 не впізнала, викрадених речей та продуктів харчування при обшуку не знайдено. Свідок ОСОБА_15 підтвердила їх алібі, проте суд не взяв ці покази до уваги. Тому просить вирок скасувати та постановити новий, яким її виправдати.

Прокурор в апеляційній скарзі вважає, що вирок Великоолександрівського районного суду від 14.08.2015 підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості скоєного злочину внаслідок м`якості. Вважаю, що вимоги ст. 65 КК України не виконано, оскільки судом не враховано те, що обвинувачені вчинили кримінальні правопорушення, які згідно із вимогами ст. 12 КК України, є тяжким ( ОСОБА_10 ) та особливо тяжкими ( ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ). Дані злочини ними було вчинено у стані алкогольного сп`яніння та стосовно осіб похилого віку, що повинно ще більш обтяжувати їх покарання. Також, судом не взято до уваги, що протиправні дії ОСОБА_11 тривали до моменту його затримання працівниками міліції.

Просить вирок Великоолександрівського районного суду від 14.08.2015 стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості скоєного злочину внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким: визнати винною ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ст. 186 ч.З КК України у виді 6 років позбавлення волі. Визнати винним ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ст. 187 ч.З КК України у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна. Визнати винним ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання за ст. 187 ч.3 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, за ст. 187 ч.4 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ст. 115 ч.2 п.6 КК України у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна. На підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, а апеляційну скаргу прокурора вважали безпідставною, адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги обвинувачених, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_12 , які заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора, який вважає апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 такими, що не підлягають задоволенню, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні просив задовольнити, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, останнє слово обвинувачених, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до ст. 404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, судом виконані вимоги, направлені на прийняття всіх передбачених законом мір для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у встановлених в судовому засіданні дій відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на зібраних і детально досліджених у судовому засіданні доказах у їх сукупності та взаємозв`язку, яким суд дав належну оцінку, та є обґрунтованим.

Твердження в апеляційній скарзі обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про відсутність доказів вчинення кримінальних правопорушень та неповнота з`ясованих всіх обставин справи є необґрунтованими та надуманими і суперечать матеріалам кримінального провадження.

Так, відповідно до журналу судового засідання та технічного запису, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 підтвердив, що 17.12.14 р. зі слів матері ОСОБА_13 йому стало відомо про те, що на маму напали невідомі дівчина та хлопець, обличчя в неї в порізах, закривавлене. Потерпіла повідомила, що хлопець та дівчина були чорняві, вона їх не знає, але дівчина казала її не чіпати, але хлопець бив потерпілу. Забрали гроші в сумі 800 грн.

Покази потерпілого підтверджуються проведеним слідчим експериментом, згідно з яким підозрювана ОСОБА_10 на місці вчинення правопорушення, а саме в будинку АДРЕСА_4 , де мешкала потерпіла ОСОБА_13 , розповіла про обставини його вчинення та вказала на обставини, при якій його було вчинено.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.12.2014 р. та фото таблицею до нього проведеного за згодою потерпілої ОСОБА_13 , 17.12.14 р. близько 18.00 год. невідомі особи, проникнувши в житловий будинок АДРЕСА_4 , вчинили напад на власницю будинку ОСОБА_13 , заподіявши при цьому їй тілесні ушкодження та заволоділи грошовими коштами на загальну суму 800 грн.;

Згідно з протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього в ході огляду домоволодіння по АДРЕСА_6 , де мешкав ОСОБА_11 виявлено та вилучено одяг, взуття належні останньому із нашаруванням, схожим на кров, які долучені до кримінального провадження в якості речових доказів.

Висновком експерта №34 від 06.02.15 року, підтверджується, що на куртці, спортивній кофті, спортивних брюках, вилучених у обвинуваченого ОСОБА_11 знайдено кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_13 , але не походить від обвинуваченого ОСОБА_11 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 , вину визнала та від показів відмовилась. Однак після допиту свідків та дослідження письмових доказів та речових доказів, обвинувачена показала, що злочин вона не скоювала.

Колегія суддів розцінює невизнання вини як спробу ОСОБА_10 уникнути кримінальної відповідальності.

Також є неспроможними доводи обвинуваченої ОСОБА_10 щодо її алібі, яке підтвердила свідок ОСОБА_17 , оскільки в судовому засіданні зазначений свідок не допитувався та клопотань про його виклик від обвинувачених не надходило.

Таким чином, доводи апеляційних скарг ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо заперечення здійснення нападу на потерпілу ОСОБА_13 , спростовуються доказами у кримінальному провадженні у їх сукупності, яким суд дав належну оцінку і ці доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції і вони не спростовують висновки суду.

За епізодом скоєння нападу та умисного вбивства потерпілої ОСОБА_14 вина ОСОБА_11 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні підтвердила, що 25.01.2015 року вхідні двері будинку ОСОБА_14 були зав`язані поясом від халата, а в будинку був безпорядок.

Свідок ОСОБА_19 , у судовому засіданні підтвердив, що 25.01.2015 р. зранку, побачив на лавці по вул. Північна ОСОБА_4 та ОСОБА_20 . Останній був без верхнього одягу у светрі. На манжеті правого рукава светра побачив пляму, схожу на кров.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні підтвердив, що 25.01.2015 року бачив у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 продукти харчування, які приніс останній у пакеті та гроші в сумі близько 1000 грн. по 50 грн.

Відповідно до протоколу огляду місця події та фото таблицею до нього в ході огляду житлового будинку АДРЕСА_5 виявлено труп потерпілої ОСОБА_14 . У кухні та кімнаті спостерігалися сліди обшуку. При огляді холодильника виявлено, що відсутні продукти в морозильній камері.

Протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього підтверджується, що в ході огляду домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкали ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 виявлено та вилучено продукти харчування, які були викрадені у потерпілої ОСОБА_14 .

Крім того, вина ОСОБА_11 підтверджується висновком експерта №75 від 05.02.15 р., згідно з яким в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження піднігтьового вмісту зрізів нігтів з обох рук потерпілої ОСОБА_14 виявлено кров людини, генетичні ознаки якої є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки зразків крові самої потерпілої ОСОБА_14 та підозрюваного ОСОБА_11 і не містять генетичних ознак підозрюваного ОСОБА_12 .

Також, висновком експерта №78 від 06.02.15 р., підтверджується, що генетичні ознаки крові на вирізці із спортивних брюк ОСОБА_11 та вирізці з куртки ОСОБА_12 , вирізці зі светру ОСОБА_11 збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразку крові потерпілої ОСОБА_14 і не збігаються з генетичними ознаками підозрюваних ОСОБА_22 та ОСОБА_12 .

Причетність ОСОБА_11 до позбавлення життя потерпілої ОСОБА_14 підтверджується висновком експерта №191-х від 26.02.15 р., згідно з яким на відрізку липкої плівки, яким оброблено долоню правої руки трупа ОСОБА_14 виявлено 4 волокна бавовни сірого кольору, що мають спільну родову приналежність з аналогічними волокнами бавовни, які входять до складу фрагменту спортивних штанів, вилучених у ОСОБА_11 . На відрізку липкої плівки, яким оброблено долоню правої руки трупа ОСОБА_14 виявлено два волокна бавовни сірого кольору, що мають спільну родову приналежність з волокнами, які входять до складу спортивних штанів вилучених у ОСОБА_11 .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_12 в ході слідчого експерименту від 27.01.15 р. на місці вчинення кримінального правопорушення, а саме в будинку АДРЕСА_5 , де мешкала потерпіла ОСОБА_14 , розповів про обставини його вчинення та вказав які він дії вчиняв по відношенню до потерпілої та які дії вчиняв ОСОБА_11 , а висновком експерта №4/14 від 01.04.15 р., підтверджується, що утворення виявлених у потерпілої ОСОБА_14 тілесних ушкоджень відповідає по локалізації та способу заподіяння при обставинах вказаних в протоколі слідчого експерименту, проведеного з ОСОБА_12 27.01.15 р.

Суд першої інстанції ретельно перевірив покази обвинуваченого ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_16 , свідків та висновки судово-медичних експертиз і правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили протиправні дії щодо потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі аналогічні доводам обвинуваченого ОСОБА_11 під час судового розгляду в суді першої інстанції і вони не спростовують висновок суду, викладеного у вироку.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім доказам по справі і обґрунтовано дійшов висновку про вчинення ОСОБА_10 злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, ОСОБА_11 злочину за ст.187 ч. 4, 115 ч. 2 п. 6 КК України, ОСОБА_12 за ст. 187 ч.3 КК України та правильно їх кваліфікував.
Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Неповним визнається судовий розгляд під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Судовий розгляд визнається неповним у разі, якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення або необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 404 ч.3 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Згідно з журналом та технічним записом судового засідання учасники процесу, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не наполягали на виклик свідків у кримінальному провадженні, крім свідка ОСОБА_19 , який був допитаний. Клопотань під час розгляду в суді першої інстанції про допит свідків та дослідження нових доказів від них не надходило.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 в апеляційній скарзі, не навів нових даних які йому стали відомі після ухвалення судового рішення.
Судом першої інстанції дотриманий порядок дослідження представлених у справі доказів та не має підстав для дослідження судом апеляційної інстанції будь-яких нових даних, а тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про допит всіх свідків задоволенню не підлягає.

Твердження обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 щодо здійснення незаконних методів досудового слідства є безпідставними, оскільки під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження таких заяв від них не надходило, а матеріали не містять такої інформації.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та були підставами для скасування або зміни вироку не встановлено.

Посилання прокурора на те, що призначена міра покарання явно не відповідає ступеню тяжкості вчиненого правопорушення є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 призначене покарання в межах санкції частин статті, за яким їх засуджено. Приймаючи таке рішення суд керувався вимогами ст.ст. 50, 65 КК України та навів обґрунтування, які належить вважати достатніми.

Зокрема, покарання є таким, що відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року, без порушення правил його призначення, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ними злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, дані про особи обвинувачених, характеризуючи данні, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини, а також усі обставини справи, і яке є необхідне та достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів, а тому визнати призначене покарання явно несправедливим, як про це зазначає прокурор в апеляційній скарзі, колегія суддів підстав не вбачає.

При таких обставинах, на думку колегії суддів, апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженню, обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2015 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - без змін.

Ухвала може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення, безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2