Єдиний унікальний номер 242/2124/16-к
Номер провадження 11-кп/775/67/2017

УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000181 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 27липня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Добрянка Рєпкинського району Чернігівської області, громадянин України, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 260, 75, 76 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням 3 роки,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку, 20.07.2014 року о 14 годині ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, маючи намір на вступ до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», прибув до штабу «ДНР», розташованого у захопленій будівлі Авдіївського МВ ГУМВС України в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, 4.

При цьому ОСОБА_7 , вступаючи до лав незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», був достовірно обізнаний, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Діючи далі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_7 увійшов до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» під командуванням невстановленої особи з позивним « ОСОБА_9 ». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами і обов,язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_7 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанню його цілей і завдань.

По прибуттю до приміщення ОСОБА_10 , ОСОБА_7 зареєструвався в облікових документах незаконного збройного формування так званої «ДНР» та обрав собі позивний « ОСОБА_11 », після чого представником так званої «ДНР» з позивним « ОСОБА_9 » йому було видано вогнепальну зброю та поставлено завдання здійснювати пропускний режим на блок-посту, розташованому біля НОМЕР_1 механізованої колони по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 ніс службу у період з 20.07.2014 року по 30.07.2014 року, здійснюючи перевірку документів у громадян, огляд власних речей громадян, огляд транспортних засобів, що перетинають незаконно встановлені представниками незаконних збройних формувань так званої «ДНР» блок-пости.

Приблизно 30.07.2014 року ОСОБА_7 разом з іншими представниками незаконного збройного формування так званої «ДНР», отримавши наказ від представника так званої «ДНР» з позивним « ОСОБА_9 », прибув до приміщення будівлі біля кафе «Сантафе»» у м. Ясинувата, де вони дислокувалися. В період часу з 30.07.2014 року по 29.08.2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи у складі незаконного збройного формування так званої «ДНР», знаходячись на території м. Ясинувата Донецької області, систематично виконуючи накази свого безпосереднього командира невстановленої особи з позивним « ОСОБА_12 », маючи у використанні автоматичну вогнепальну зброю автомат «Калашникова» АК-47 та набої до нього, будучі екіпірованим в камуфляжну форму, здійснював перевірку документів та оглядав власні речі громадян та транспортні засоби, що перетинають незаконно встановлені представниками незаконного збройного формування так званої «ДНР» блокпости.

29.08.2014 року ОСОБА_7 звільнився з рядів незаконного збройного формування так званої «ДНР» та прибув до своєї сестри, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , де до 20.03.2016 року переховувався від правоохоронних органів. 20.03.2016 року ОСОБА_7 прибув за місцем своєї реєстрації, де продовжував переховуватися від правоохоронних органів.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку відносно ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення. Просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, в решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, доводи обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

На підставі ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального процесуального закону. Доводи прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, а також не обгрунтованість його звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, є безпідставними.

На думку колегії суддів, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд повністю дотримався вимог ст. ст. 50, 65 КК України. При цьому врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого засудженим кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання, та навів їх у вироку.

Зокрема, суд взяв до уваги, що ОСОБА_7 позитивно характеризується, повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, не судимий. ОСОБА_7 перебував у незаконному збройному формуванні «ДНР» не тривалий час та самостійно вийшов з нього.

Дійшовши висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, суд належним чином обґрунтував своє рішення, зазначивши підстави застосування ст. 75 КК України.

Покарання, призначене засудженому, є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, у зв`язку із чим, підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 27 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч.2 ст. 260, 75 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового засідання в касаційному порядку шляхом подачі касаційних скарг у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді