Справа № 314/966/17
Провадження № 1-в/314/421/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
представника адміністрації колонії ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вишневе, Білогорського району, Крим, українця, громадянина України, маючого освіту 6 класів, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Раніше судимого: 26.01.2010 року Михайлівським районним судом Запорізької області за статтею 185 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.
По даній справі засуджений: 16.12.2011 року Михайлівським районним судом Запорізької області за статтями: 185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку: 18.10.2013 року Кінець строку: 18.11.2018 року
Про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у державній установі «Кам`янська виправна колонія (№101)», надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.
Засуджений ОСОБА_4 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Представник адміністрації установи заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.
Так, при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено, що останній з 20.10.2015 року відбуває покарання в державній установі «Кам`янська виправна колонія (№101)». За час відбування покарання характеризується негативно: порушував встановлені законодавством норми відбування покарання, а саме зберігав заборонені предмети і вживав спиртовмісну рідину, за що має стягнення.
Байдуже ставиться до виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Дотримується правомірних відносин з персоналом установи.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
З матеріалів справи встановлено, що під час відбування покарання у державній установі «Кам`янська виправна колонія (№101)» засуджений ОСОБА_4 був працевлаштований лише з лютого по вересень 2016 року, що є дуже незначним.
Рішенням комісії установи від 04.05.2016 року засудженому відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.

Крім того, відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

За таких обставин на теперішній час суд погоджується з висновком комісії державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101)» та не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

30.03.2017