Справа № 461/5319/17
Провадження № 1-кс/461/5276/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 про скасування постанов в частині відмови у задоволенні його клопотань від 11.01.2017 року та від 09.11.2017 року зобов`язання до вчинення дій,
Представник заявника у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд скарги у його відсутності.
Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявки слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги, тому слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності слідчого.
Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
11.01.2017 року та 09.11.2016 року ОСОБА_3 звернувся до СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області з клопотаннями про проведення слідчих дій.
Постановами старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 08.06.2017 року частково відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні вищевказаних клопотань з тих підстав, що свідки обумовлені в таких клопотаннях не є безпосередніми свідками вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь - яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне в цій частині скаргу задоволити.
В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги в частині зобовязання слідчого вчинити усі без винятку процесуально-слідчі дії, передбачені главою 20 КПК України, оскільки скаржник не зазначив, які саме слідчі дії має виконати слідчий під час проведення досудового розслідування.
Окрім того, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобовязані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобовязання припинити дію, зобовязання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_3 необхідно задоволити, оскільки вказані постанови слідчого не є вмотивованими.
Керуючись ст.ст. 40, 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_3 задоволити
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Слідчий Суддя ОСОБА_1