АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/128/17 Справа № 711/8037/16-к Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали клопотання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и л а :
Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 27.11.2008 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч.2 ст.15, ч.2 ст.194, п.6,12 ч.2 ст.115, ст.304, 70,71 КК на 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Початок строку відбування покарання 06.12.2007 року кінець строку 03.03.2020 року.

12.09.2016 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання вмотивовано тим, що є всі позитивні позиції для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, а саме цілком і повністю є сумлінно-небезпечним, вину в скоєному злочині визнав, має зразкову поведінку, сумлінно ставиться до праці, працює в їдальні установи, характеризується позитивно.

З характеристики начальника установи начальника арештного дому Черкаської ВК №62 полковника вн.служби ОСОБА_8 засуджений характеризується позитивно, виконує всі законні вимоги адміністрації, мав стягнення, які погашені в установленому законом порядку, за добросовісне виконання своїх обов`язків має 12 заохочень у вигляді подяк. Провину в скоєному злочині визнав повністю, зв`язки з рідними підтримує, стосунки добрі, своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування свого рішення суд послався на те, що ОСОБА_7 засуджений за скоєння особливо тяжкого злочину, кінець строку покарання 03.03.2020 року. Підстави для застосування до засудженого ОСОБА_7 вимог ст. 81 КК України відсутні, оскільки матеріали клопотання містять дані, що засуджений став на шлях виправлення, але не виправився раніше визначеного йому вироком суду строку, і до нього в даний час неможливо застосувати інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, його поведінка не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених і, на даний час, не може бути підставою для звільнення умовно-достроково.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали районного суду через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження, постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково.

Засуджений стверджує, що він цілком виправився та є суспільно безпечним, щиро розкаюється у вчиненому і виконав всі види програм диференційованого впливу; виконує громадські доручення; підтримує стосунки лише з позитивними засудженими та близькими шляхом побачень та телефонних розмов; має зразкову поведінку, ввічливий та спокійний, доброзичливий по відношенню до адміністрації, персоналу та колективу засуджених установи; добросовісно виконує вимоги ПВР та розпорядок дня УВП, має 12 заохочення у вигляді подяк, останнє датоване 25.08.2016 року та 6 стягнень, які погашені в установленому законом порядку; характеристика за місцем відбування покарання є позитивною. На думку апелянта, сукупність вказаних обставин свідчить про наявність законних підстав для звільнення його від подальшого відбування основного покарання на підставі ст. 81 КК України.

В судове засідання представник Черкаської ВК №62 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового розгляду.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що засуджений не довів свого виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 про задоволення в повному обсязі апеляційних вимог та застосування звільнення від відбування призначеного покарання умовно-достроково, міркування прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого до задоволення не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі та обґрунтовано винесено рішення про відсутність, на даний час, законних підстав для звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування призначеного вироком суду від 27.11.2008 року основного покарання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81КК.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 має 12 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці правами начальника установи, однак за час перебування в Черкаській ВК-62 з 26.01.2009 року має 6 стягнення за порушення режиму відбування покарання, останнє стягнення датоване 01.01.2016 роком. Хоч дані стягнення погашено, на думку колегії суддів, ОСОБА_7 , враховуючи позитивну характеристику на нього, став на шлях виправлення, але не виправився раніше визначеного йому вироком суду строку, його поведінка за весь період відбування покарання була нестабільною, по це свідчить те, що до нього 6 разів застосовувались стягнення, які хоч і погашені, але характеризують засудженого як особу з нестабільною поведінкою, до праці ставиться тільки задовільно, тобто не є взірцем для інших засуджених і, на даний час, не може бути підставою для звільнення умовно-достроково.

Доводи засудженого ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і не можуть слугувати підставами для умовно-дострокового звільнення.

Як вбачається з характеристики на засудженого від 16.09.2016 року, наданої адміністрацією ВК, останній за час перебування в установі встановлених правил поведінки та розкладу дня дотримується, допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що мав 6 стягнень. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, робить належні висновки для себе. Працевлаштований робітником їдальні установи, до праці ставиться задовільно, має 12 заохочень наданих правами начальника установи. За характером спокійний, у відношенні до представників адміністрації установи ввічливий. В колективі засуджених вживається, не конфліктує, підтримує рівні стосунки, товаришує з окремим колом засуджених позитивної спрямованості, підтримує стосунки з рідними. Провину у скоєному визнав повністю.

Вказана характеристика сумнівів в достовірності занесених в неї даних у колегії суддів не викликає, інших характеристик надано не було.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування основного покарання засудженого ОСОБА_7 , оскільки він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, п. 1 ч. ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :