печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
02.12.2016 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000443.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, зазначаючи наступне.
Управлінням з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000443 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.2 ст.366, ч3. ст.27 ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 п.п.6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27 ч.3 ст.289 КК України виділеному з матеріалів кримінального провадження №0000029 за підозорою ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 209, ч.3 ст. 289, ч.2 ст.15, п. 11, ч.2 ст.115, ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 , маючи вплив на прийняття рішень про витрачання коштів ПАТ «Родовід Банк» тимчасовим адміністратором цієї банківської установи ОСОБА_6 , діючи в змові із своєю дружиною ОСОБА_7 та іншими особами, вчинили заволодіння коштами АТ «Родовід Банк» шляхом складання та використання завідомо підроблених документів щодо оренди ПАТ «Родовід Банк» належного ОСОБА_7 нежитлового будинку № 4 по вул. Рильського у м. Києві та проведення ремонтних робіт у ньому. На підставі завідомо підроблених документів стосовно орендної плати та ремонтних робіт, які фактично не проводились ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заволоділи коштами зазначеного Банку у сумі 18 458 420,12 гривень (2 309 262 доларів США) та 24 804 762,80 гривень (3 108 366 доларів США) відповідно, а всього на суму 43 263 182, 92 гривень (5 417 628 доларів США), чим спричинили шкоду державі на вказану суму.

У подальшому ОСОБА_7 , з метою легалізації зазначених коштів, проведено низку операцій по їх зняттю, перерахуванню та залученню на інші депозитні та розрахункові рахунки, тобто такі операції що значно ускладнюють здійснення державного фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, після чого всі кошти з них були перераховані на ряд депозитних та розрахункових рахунків, відкритих у ПАТ «Альфа-Банк» на сина подружжя ОСОБА_8 , по яких проведено аналогічні зазначеним операції.

Потерпілим у кримінальному провадженні є ПАТ «Родовід Банк», в порядку ст.ст. 55, 56, 127-130 КПК України, ст.ст. 22, 23, 137,1177 ЦК України, постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 19 липня 2016 року до підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у кримінальних провадженнях подано позов про відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінальних правопорушень.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_7 , номер інформаційної довідки 69291886 від 29.09.2016, остання є власником наступного нерухомого майна:
- нежитлова будівля з влаштуванням паркингу, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею нежитлової будівлі 6124,40 кв. м..
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на нежитлову будівлю з влаштуванням паркінгу, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею нежитлової будівлі 6124,40 кв. м..
Заборонити ОСОБА_7 та іншим особам у володінні (користуванні) яких перебуває вказане нерухоме майно розпоряджатися та користуватися ним, з передачею його на відповідальне зберігання Національній поліції України.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1