АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/476/17 Справа № 205/3913/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1) вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 17 грудня 2007 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 09 липня 2009 року умовно-достроково на 1 рік 1 день;

2) вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2010 року за ч. 3 ст. 185, ст. ст. 395, 69, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 1 ріку 3 місяців позбавлення волі, звільнений 04 травня 2011 року за відбуттям строку покарання

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001352 від 28 березня 2016 року, -

встановила:
ОСОБА_10 засуджено і визнано винним у тому, що він 28 березня 2016 року, близько 03 год. прибув до приміщення аптечного пункту «Не болей» ТОВ «АСНБ-3», розташованого за адресою: ж/м Червоний Камінь, буд. 4 в м. Дніпрі, де використовуючи заздалегідь приготовлені металеві кусачки, пошкодив замки металевої решітки, після чого через вікно аптечного пункту проник у вказане приміщення, звідки, таємно викрав майно, належне ТОВ «АСНБ-3» на загальну суму 546 грн. 98 коп. і з викраденим з місця злочину зник.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано судом за ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ухвалено зарахувати ОСОБА_11 в строк відбутого покарання період часу його попереднього ув`язнення з 28 березня 2016 року до дня набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави постановлено стягнути судові витрати, пов*язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 2 640 грн. 40 коп.

Обвинувачений не згоден з рішенням суду. В апеляції, як це можна зрозуміти із суті скарги, просить змінити вирок і призначити йому менш суворе покарання. Стверджує, що розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяну шкоду.

В доповненнях до апеляційної скарги стверджує, що злочин, у скоєнні якого його визнано винним, не вчиняв. Свою позицію пояснює тим, що посадові особи органу розслідування ввели в оману. Запропанували визнати вину з призначенням покарання не пов*язаного з позбавленням волі.

Стверджує, що матеріали справи не містять доказів його винуватості. В обгрунтування посилається на висновки експертних досліджень, про відсутність його слідів на місці події.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника про відсутність доведеності його вини і про занадто суворе покарання, прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення і про безпідставність доводів обвинуваченого, колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, вирок скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши надані матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вказані вимоги процесуального закону належним чином не виконав та допустив такі порушення вимог процесуального закону, які згідно зі ст. 412 ч. 1 КПК України є істотними, такими, які перешкоджають або можуть перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу та ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Як вбачається з журналу судового засідання та запису судового засідання, докази по справі було надано прокурором суду для долучення до справи, однак суд ці докази в судовому засіданні не досліджував.

Хронологія судового засідання приводить до висновку, що фактично судове слідство було проведено в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Між тим, відповідно до вказаної норми закону, встановлені відповідні наслідки для сторін кримінального провадження, однак ці наслідки учасникам процесу роз`яснено не було.

Проведення судового засідання в такому порядку свідчить про безумовне порушення норм процесуального закону, яке колегія відносить до суттєвих, тому тягне за собою скасування судового рішення з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Виходячи з вказаного, для забезпечення принципу верховенства права, законності та права обвинуваченого ОСОБА_7 на справедливий розгляд справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 .

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно з дотриманням вимог процесуального закону повно і всебічно дослідити зібрані докази, дати їм належну оцінку, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 , його версію про наявність у нього алібі про відсутність на місці події в день скоєння кримінально-караного діяння при обставинах, на які посилається орган слідства.

Колегія суддів, вважає, що при підтвердженні вини ОСОБА_10 в тому ж обсязі, призначене йому судом покарання буде достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 379, 404, 409, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду набуває чинності з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4