Справа № 357/1513/17
У Х В А Л А
14 лютого 2017 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП України в Київській області про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України

У С Т А Н О В И В :
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП України в Київській області про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, погоджено прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обгрунтоване тим, що 11 червня 2015 року близько 13 години ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку за АДРЕСА_1 умисно, маючи намір незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_6 , попросив у останнього надати йому в тимчасове користування шуруповерт марки «Bosch PSR 1200», не маючи при цьому наміру його повертати. Потерпілий ОСОБА_6 , добросовісно помиляючись у тому, що ОСОБА_5 поверне йому вищевказану річ, надав останньому шуруповерт марки «Bosch PSR 1200» вартістю 456 гривень.

Після цього ОСОБА_5 розпорядився шуруповертом марки «Bosch PSR 1200» на власний розсуд, того ж дня заклавши вказану річ під заставу до ломбарду ПТ «Чесний Ломбард, ТОВ «МАСТ» і Компанія», який знаходиться за адресою Київська обл., м.Біла Церква, вул. О. Гончара, 1а/42а, за що отримав грошові кошти у сумі 350 гривень, які витратив на власні потреби.

Вищевказаними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у сумі 456 гривень.

Крім цього, у період з 11 червня 2015 року по 18 червня 2015 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , тимчасово проживаючи за місцем проживання ОСОБА_7 , знаходячись на території належного останньому домоволодіння за АДРЕСА_1 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з гаражного приміщення, розташованого на території вказаного домоволодіння, таємно викрав електролобзик марки «Einhell BPS 520E» вартістю 380 гривень, шліфувальну машинку марки «Енергомаш» ПШМ 80300 вартістю 325 гривень, будівельний фен марки «Powertec» PT 2107 2000W вартістю 270 гривень, фортуну марки «Фіолент» вартістю 760 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 1735 гривень.

Крім цього встановлено, що 13 червня 2015 року близько 23 години ОСОБА_5 знаходився на території належного ОСОБА_8 домоволодіння за АДРЕСА_2 . Впевнившись, що в сарайному приміщенні знаходяться речі, які можна викрасти, ОСОБА_5 вирішив вчинити злочин шляхом поступового їх винесення.

Для цього ОСОБА_5 діючи з єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих викрав належну потерпілому ОСОБА_8 болгарку марки «Graft CAG 230/2400» вартістю 950 гривень. Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

14 червня 2015 року близько 07 години ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих викрав належну потерпілому ОСОБА_8 болгарку марки «Graft CAG 230/2400» вартістю 950 гривень. Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

Вищевказаними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1900 гривень.

23.11.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України.

У вчиненні вищевказаних злочинів обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 , раніше не судимий.

Так, 13.02.2017 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подано клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час досудового розслідування встановлено, що незважаючи на належне повідомлення про необхідність явки до слідчого (у матеріалах кримінального провадження містяться відповідні корінці повісток), ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився, проігнорував законні вимоги слідчого, про своє місцезнаходження не повідомив, тому 29.11.2016 року Білоцерківським відділом поліції ГУ НП в Київській області оголошено розшук ОСОБА_5 та досудове розслідування зупинено.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 зник зі свого місця проживання та до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено, близьким родичам не відомо де перебуває ОСОБА_5 , а також те, що останнього оголошено в державний розшук Білоцерківським відділом поліції ГУ НП в Київській області, існує необхідність у затриманні ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вислухавши прокурора, який підтримав клопотання слідчого, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, дослідивши клопотання та документи додані до клопотання, прийшов до наступного.

Відповідно до частини 1,3 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор додає до клопоптання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1,2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Відповідно до ст. 189 ч.4 КПК України слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний переховується від органів досудового розслідування;

2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно із ст.ст. 131,133,135,136 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Особа викликається до слідчого, прокурора шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним звязком, здійснення виклику по телефону або телеграммою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Слідчий суддя зазначає, що слідчий, прокурор, в порушення вимог ст. 188 ч.3 КПК України, не додали до клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу, документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1,2 частини четвертої статті 189 КПК України обставини, прокурор в судовому засіданні не довів, що є достатні підстави вважати, що:

1) ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування.

Прокурором не надані слідчому судді документи про місцезнаходження ОСОБА_5 . Підтвердження того, що він викликався до слідчого, прокурора, в порядку передбаченому ст.ст. 133,135 КПК України, передбаченого ст. 136 КПК України, отримання повістки про виклик, або ознайомлення з її змістом іншим шляхом протягом 2016-2017 років;

2) одержавши відомості про звернення слідчим за погодженням з прокурором до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Прокурором не надані слідчому судді документи про вручення чи одержання ОСОБА_5 відомостей про звернення слідчого за погодженням з прокурором до суду із клопотанням про застосування стосовно нього запобіжного заходу, вчинення ним дій, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.

3) Слідчим, прокурором громадянина ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчинені вищевказаних злочинів. Що вказана підозра йому була направлена та вручена.

Відповідно до ст. 132 ч.5 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторонни кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий судя зазначає, що разом із клопотанням не надана постанова керівника Білоцерківської місцевої прокуратури про призначення прокурора у цьому кримінальному провадженні прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури. До клопотання приєднана постанова першого заступника прокурора м. Біла Церква ОСОБА_9 від 21.06.2015 р., щодо призначення прокурором прокуратури м. Біла Церква, яка у теперішній час ліквідована.

До клопотання приєдані копії документів: протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , які не можливо прочитати. Приєданій копії протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 від 21.06.2015 р. Є лише його анкетні данні, без його показань данних слідчому.

До клопотання не приєднані докази на підтвердження того що ОСОБА_5 зник з місця свого проживання. На підтвердження вказаного факту докази не надані.

Із клопотання витікає, що 29.11.2016 р. ОСОБА_5 оголошено в розшук. Однак до клопотання не долучено супровідний лист слідчого про направлення постанови про зупинення досудового розслідування від 29.11.2016 р. до оперативного підрозділу про розшук ОСОБА_5 . Документи, що заведено ОРС, коли та її номер не зазначено, які результати розшуку, слідчому судді разом із клопотанням не надані.

Відповідно до ст.ст.8,9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права. Відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

Європейський суд з прав людини у рішенні справа «Малик проти України» від 29.01.2015 р., зазначив, що національні суди, не навели причин, які б вказували на те, що попереднє затримання заявника було необхідною процесуальною дією, спрямованою на запобігання певним ризикам для провадження. Відповідно було порушення підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції.

Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення клопотання слідчого ОСОБА_4 , погодженого з прокурором ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 .

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини справа «Малик проти України» від 29.01.2015 р., ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 2,3,8,9,26,188-190 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 185 ч.2 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області