Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/198/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2017

м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в режимі відеоконференції матеріали клопотання засудженого ОСОБА_6 за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 грудня 2016 року, якою клопотання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазовськ, Лазовського району, Республіка Молдова, молдованину, громадянину України, освіта середня-спеціальна, неодружений, проживає АДРЕСА_1 ,

-засуджений вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.02.2011 року за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі;
-ухвалою Ленінського районногосуду м. Кіровограда від 09.02.2016 року на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19.05.2010 року по 12.05.2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 11 місяців 23 дні,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишено без задоволення.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7

представника Кіровоградської ВК №6 ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_6 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 грудня 2016 року відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Своє рішення суд мотивував тим, що з наданих матеріалів особової справи та характеристики на засудженого вбачається, що останнійвідбув більше ніж 2/3 частини всього призначеного покарання, стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з корисливих мотивів, у взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце і приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, догляд за предметами, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює, свідомо використовує їх не за призначенням, намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи, приймав участь у благоустрої установи, однак відомості щодо відпрацювання годин відповідно до п.5 ст.118 КВК України відсутні, участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі останній не приймає, навчався в Кіровоградському НЦ №6, де здобув професію «Верстатник широкого профілю», приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Освіта», на даний час навчається в Кіровоградській вечірній ЗОШ №38, де проявляє сумлінне ставлення до навчання. Відповідно до довідки про заробітну плату ОСОБА_6 за період з червня 2011 року по листопад 2016 року, останній працював та отримував заробітну платню лише за 7 місяців, також засуджений за час відбування покарання має 2 заохочення та 7 стягнень, одне з яких у вигляді догани від 05.08.2016 року не погашене, хворіє астмою.

Так, засуджений не підтвердив успішність процесу свого виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування більш м`якого виду покарання у виді обмеження волі, суд вважає, що до засудженого ОСОБА_6 не можливо застосувати положення ст.82 КК України.
В апеляційній скарзі засуджений просить, ухвалу районного суду скасувати і задовольнити його клопотання. Свої вимоги мотивує тим, що його клопотання судом першої інстанції розглянуто однобічно. Про застосування до нього стягнення у вигляді догани, він не знав. Завжди бере участь у благоустрої установи, в ремонті як свого відділення так і в кабінеті, де він здобував професію «Верстатник широкого профілю», а тому вважає за можливе скасувати рішення районного суду та пом`якшити йому режим відбування призначеного покарання з направленням його до виправного-центру «колонії поселення».

Крім того просить врахувати наявність у нього дружини та дитини.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив ухвалу суду першої інстанції залишити без задоволення, а апеляцію засудженого без зміни, представника Кіровоградської ВК №6, який залишив вирішення апеляційної скарги на розсуд суду, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свої апеляційні вимоги і просив їх задовольнити, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.3, п.3 ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного особі за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно до ст. 6 КВК України, виправленнязасудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року зазначено,що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Висновок про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час не довів свого виправлення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 24.02.2011 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда засуджений за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2016 року на підставі ч.5 ст.75 КК України в строк покарання зараховано строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 19.05.2010 року по 12.05.2011 рік, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку: 19.05.2010 року. Кінець строку: 26.05.2019 року.

Згідно до характеристики (а.к.20) ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.05.2010 року. Під час перебування в Кіровоградському СІЗО №14, характеризувався посередньо, порушень та заохочень не мав.

З 09.06.2011 року відбуває покарання в Кіровоградській ВК №6, де негативно характеризується за порушення встановленого режиму відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності 7 разів з них 4 рази правами начальника установи. стягнення виражалось у вилученні заборонених предметів, намаганні самовільно відчинити локальну дільницю, відмова від 2 годин відпрацювань. Шість стягнень погашені у встановленому порядку. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце і приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, догляд за предметами, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює, свідомо використовує їх не за призначенням, намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи, приймав участь у благоустрої установи, однак відомості щодо відпрацювання годин відповідно до п.5 ст.118 КВК України відсутні, участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі останній не приймає, навчався в Кіровоградському НЦ №6, де здобув професію «Верстатник широкого профілю», приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Освіта», на даний час навчається в Кіровоградській вечірній ЗОШ №38, де проявляє сумлінне ставлення до навчання. Відповідно до довідки про заробітну плату ОСОБА_6 за період з червня 2011 року по листопад 2016 року, останній працював та отримував заробітну платню за 7 місяців. Стягнення з 05.08.2016 року на момент розгляду клопотання у встановленому законом порядку не зняте та не погашене.
Рішенням комісії виправної колонії №10 від 24.03.2016 року відмовлено у застосуванні заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Крім того, комісія установи вважає, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення.

Наведені обставини, судом першої інстанції були досліджені і враховані при прийнятті рішення.

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, так як ОСОБА_6 не довів, а судом не встановлено, що він став на шлях виправлення.

Доводи ОСОБА_6 про своє виправлення, вмотивоване тим, що він працював, і це підтверджується довідками, є непереконливими, оскільки за весь період відбування покарання в Кіровоградській виправній колонії управління ДПтС України в Кіровоградській області №6 з 09.06.2011 року по 30.11.2016 року, тобто за значний проміжок часу, засуджений працював лише 6 місяців, що беззаперечно не доводить того, що він став на шлях виправлення.

Отже, за наведених обставин доводи ОСОБА_6 про наявність даних, які дають підстави для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, є безпідставними.

Колегія суддів, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.81 КК України, ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляцію засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 грудня 2016 року, якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4