Справа № 185/3058/17
Провадження № 1-кп/185/267/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2017 року м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника

обвинувачениго - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 03.08.2016 року за № 0002021 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого шахта «Героїв Космосу», розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_9 , 2006 року народження, проживаючого в буд. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 , 29.07.2016 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території двору домоволодіння АДРЕСА_2 , де між ним та його колишньою дружиною - ОСОБА_5 , виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи зазначений злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_7 знаходячись на території вищевказаного двору, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в обличчя, в область щелепи.

Зазначеними злочинними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді двостороннього перелому нижньої щелепи в області 8 зуба нижньої щелепи зліва та 2 зуба нижньої щелепи праворуч зі зміщенням уламків, який ускладнився посттравматичним остеомієлітом нижньої щелепи праворуч та підщелепним абсцесом, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України не визнав, зазначаючи про те, що тілесні ушкодження потерпілій не спричиняв, кулаком ніяких ударів їй не завдавав.

Зазначив, що ОСОБА_5 його колишня дружина. Після розірвання шлюбу вони продовжують спілкуватись, так як мають спільну дитину ОСОБА_10 , 2006 року народження.

29.07.2016 року, в вечірній час, він розпивав спиртні напої на території двору домоволодіння АДРЕСА_2 . З ним була його знайома ОСОБА_11 та її дочка ОСОБА_12 , а ближче до півночі до них приєдналась його колишня дружина ОСОБА_5 з дитиною від іншого шлюбу, і також почала вживати алкогольні напої. Під час спілкування між ним та ОСОБА_5 розпочався конфлікт. В зв`язку з цим він вирішив піти з подвір`я , та став рухатись в бік виходу з двору. Не доходячи до калитки він почув звук падіння. Озирнувшись, він побачив, що на землі лежить потерпіла. Підійшовши до неї, він побачив, що в неї з рота іде кров. В цей час до них підійшла ОСОБА_12 та спитала, чи не він її вдарив. Він відповів, що не бив потерпілу. Після цього хтось викликав швидку допомогу, а він на таксі поїхав з потерпілою до лікарні. Після огляду лікарем він забрав потерпілу та відвіз її до неї додому.

Додав, що аналогічні показання він надавав й під час проведення досудового слідства.

Вважає, що дане тілесне ушкодження утворилось у потерпілої в момент падіння.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України підтверджується показаннями потерпілої та свідків.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, що зафіксовані кримінальним провадженням та викладені у обвинувальному акті.

Зауважила, що саме обвинувачений умисно завдав їй удару кулаком в обличчя під час їх словесної сварки, яка виникла в зв`язку з тим, що обвинувачений почав словесно ображати її дитину від іншого шлюбу.

Додала, що в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, вона перебувала на лікуванні більше ніж вісім місяців. В час вчинення тілесних ушкоджень, та весь час тривалого лікування вона відчувала жахливий біль. В зв`язку з цим в неї було пригнічене самопочуття, вона постійно нервувала та переживала, вимушена була переносити постійні фізичні та душевні страждання.

В зв`язку з цим уточнює свої позовні вимоги та просить стягнути з обвинуваченого майнову шкоду, заподіяну їй шляхом спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості у вигляді витрат на лікування у сумі 6944 грн. 00 коп., в рахунок відшкодування витрат на надання правової допомоги адвокатом 5000 грн., та в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди просить стягнути 40000 грн. 00 коп.

Також, просить призначати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, з максимальним іспитовим терміном.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердила, що 29.07.2016 року, в вечірній час, до них в гості прийшов обвинувачений ОСОБА_7 . Вони сиділи на території двору домоволодіння АДРЕСА_2 та пили пиво. Ближче до півночі до них приєдналась його колишня дружина ОСОБА_5 з дитиною. В ході спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розпочався словесний конфлікт. Обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілій їй не відомі, однак їй відомо, що ОСОБА_7 ображав потерпілу, перед тим як вона зайшла в дім. Коли вона вийшла з дому то в потерпілої з рота текла кров.

Також, свідок ОСОБА_11 вказувала, що пізніше її дочка ОСОБА_12 розповідала, що ОСОБА_7 вдарив потерпілу кулаком в щелепу.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка - неповнолітня ОСОБА_12 , підтвердила, що 29.07.2016 року, в вечірній час, до них в гості прийшов обвинувачений ОСОБА_7 . Вони сиділи на території двору домоволодіння АДРЕСА_2 . Ближче до півночі до них приєдналась його колишня дружина ОСОБА_5 з дитиною. Під час спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розпочався словесний конфлікт. ЇЇ мати пішла заносити дитину до будинку. Обвинувачений та потерпіла продовжували конфліктувати, та почали штовхати одне одного, в той же час ОСОБА_7 правою рукою вдарив ОСОБА_5 в область щелепи з правої сторони, після чого у останньої пішла з рота кров. З будинку вийшла її мати - ОСОБА_11 забрала потерпілу, а пізніше приїхала «Швидка допомога» та забрала ОСОБА_5 .

Також свідок ОСОБА_12 зазначила про те, що обставини спричинення потерпілій тілесних ушкоджень вона пам`ятає дуже добре, в зв`язку з тим, що все бачила на власні очі.

Крім того, винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується такими доказами.

Висновком судово-медичної експертизи № 56 від 09.03.2017 року ( а.к.п. 53-55) відповідно до якого потерпілій ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді двостороннього перелому нижньої щелепи в області 8 зуба нижньої щелепи зліва та 2 зуба нижньої щелепи праворуч зі зміщенням уламків, який ускладнився посттравматичним остеомієлітом нижньої щелепи праворуч та підщелепним абсцесом, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день).

Тілесні ушкодження утворились від дії тупого твердого предмету (предметів) чи ударів об такий (такі) з прикладанням діючої сили у вищезазначену ділянку, а саме в нижню щелепу ліворуч, яким міг бути кулак.

Враховуючи характер та локалізацію даних тілесних ушкоджень та ступінь ознак їх за живлення можливо припустити, що вони утворились в термін на який вказує ОСОБА_5 та слідчий у постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 29.07.2016 року.

Враховуючи анатомічне розташування виявленого у ОСОБА_5 тілесного ушкодження (двосторонній перелом нижньої щелепи в області 8 зуба нижньої щелепи зліва та 2 зуба нижньої щелепи праворуч зі зміщенням уламків), не характерне його спричинення при падіння з висоти власного зросту

Протоколом проведення слідчого експерименту, з фототаблицею (а.к.п. 56-61), під час проведення якого було встановлено, що між обвинуваченим та потерпілою в будинку АДРЕСА_2 виникла сварка, після чого обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв потерпілій удар кулаком, в нижню щелепу ліворуч.

Протоколом одночасного допиту осіб від 24.03.2017 року (а.к.п. 71-74), під час проведення якого потерпіла ОСОБА_5 викриває обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу, котра спричинила їй удар кулаком, в нижню щелепу ліворуч.

Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_7 , а також з показаннями потерпілої, свідків, та з іншими доказами зокрема, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що показання потерпілої, свідків та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.

Зазначені докази винності обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Натомість, доводи обвинуваченого про те, що інкримінований злочин він не скоював, тілесні ушкодження потерпілій не спричиняв, судом не беруться до уваги, оскільки, крім показань обвинуваченого ОСОБА_7 будь-якими іншими доказами ці доводи не підтверджені.

Навпаки, зазначені показання обвинуваченого щодо своєї невинуватості у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження повністю спростовуються наведеною сукупністю беззаперечних доказів його винуватості.

Таким чином, винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України доказана повністю та підтверджена дослідженими у судовому засідання доказами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України - як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості учиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч.2 тієї ж статті особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинений злочин суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості.

Серед пом`якшуючих обставин суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не притягався до кримінальної відповідальності та не був судимий, має позитивну характеристику та малолітню дитину на утриманні, під час звернення до суду з останнім словом заявив про каяття у вчиненому та звернувся до потерпілої з проханням про пробачення, яке потерпілою було прийняте.

З обтяжливих обставини у справі суд визнає вчинення злочину ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння.

Наведене свідчить про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим, обвинувачений ОСОБА_7 має бути засуджений за ч.1 ст.122 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією вказаної статті, але умовно, із застосуванням до остаточно призначеного покарання положень ст.ст.75,76 КК України.

Приймаючи рішення за позовними вимогами потерпілої ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6944 грн., витрат на надання правової допомоги в сумі 5000 грн., та моральної шкоди в розмірі 40000 грн. на підставі ст.ст. 1166, 23,1167 ЦК України, ст.79 ЦПК України підлягають частковому задоволенню, оскільки судом встановлена винність обвинуваченого у вчиненні злочину, та причинний зв`язок між учиненим обвинуваченим злочином та наслідками злочинних дій.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 6944 грн., належним чином підтверджені фінансовими документами з цього приводу, та мають бути задоволені повністю.

Що стосується моральної шкоди, то і у цій частині позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 , з урахуванням принципів розумності, справедливості, майнового стану обвинуваченого, реальності виконання судового рішення, та разом з тим, ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, наслідків його учинення, настанням небажаних для потерпілої наслідків у вигляді, спричинення тілесних ушкоджень, порушення життєвого укладу, а відтак і наявності емоційних стресів з цього приводу, підлягають частковому задоволенню на суму 10000 грн.

Заявлені потерпілою ОСОБА_5 позовні вимови в частині стягнення витрат на відшкодування правової допомоги на послуги адвоката не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 120 КПК України дані витрати несе потерпіла за власний кошт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України,

суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України.

ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 122 КК України, у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком один три роки з іспитовим терміном два роки.

Зобов`язати ОСОБА_7 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування спричиненої шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 6944 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_13 .