Справа №1-507/11
Провадження №1/463/2/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі с/з - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо виконання вироку Личаківського районного суду м.Львова від 22.09.2016 року, винесеного щодо ОСОБА_4 , суд, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Личаківського районного суду м. Львова перебувала кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 128 КК України.

Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 22.09.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та призначено покарання за ст. 128 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням вироку Галицького районного суду м.Львова від 02.04.2012 року, остаточно визначено покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання (2 роки обмеження волі за даним вироком) більш суворим покаранням (3 роки позбавлення волі за вироком Галицького районного суду м.Львова від 02.04.2012 року), остаточно визначити 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
У зв`язку з направленням Личаківським районним судом м.Львова розпорядження про виконання вироку від 22.09.2016 року, що набрав законної сили, та подачею захисником засудженого ОСОБА_4 апеляційної скарги на вирок від 22.09.2016 року, суд вважає за необхідне в порядку статті 537 КПК України розглянути питання щодо протиріч, які виникли при виконання вироку Личаківського районного суду м. Львова від 22.09.2016 року.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що засуджений вироком Личаківського районного суду м. Львова від 22.09.2016 року до остаточного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі ОСОБА_4 повністю відбув таке з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України. А відтак відсутні будь-які правові підстави для відправлення останнього до місць відбування покарання.

Заслухавши думку прокурора, оглянувши матеріали кримінальної справи №1/463/2/16 суд приходить до наступного висновку.

Зважаючи на те, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 02.04.2012 року ОСОБА_4 засуджено до 3 років позбавлення волі, такий вирок виконано, підсудній звільнений з місць відбуття покарання за повним його відбуттям, то Личаківським районним судом м.Львова при винесенні 22.09.2016 року вироку відносно ОСОБА_4 було враховано, що останньому неможливо обрати покарання інакше як за ч.4 ст.70 КК України. А тому на підставі ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням вироку Галицького районного суду м.Львова від 02.04.2012 року, остаточно визначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі за правилами ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання (2 роки обмеження волі за даним вироком) більш суворим покаранням (3 роки позбавлення волі за вироком Галицького районного суду м.Львова від 02.04.2012 року, яке повністю відбув).

Таким чином, ОСОБА_4 вважається таким, що повністю відбув покарання як за вироком Галицького районного суду м.Львова від 02.04.2012 року, так і за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 22.09.2016 року, а тому не підлягає направленню до місць відбування покарання.

Керуючись ст. 537 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 вважати таким, що повністю відбув покарання за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 22.09.2016 року та вироком Галицького районного суду м.Львова від 02.04.2012 року на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно.

Копію ухвали негайно скерувати начальнику Львівської виправної колонії №48 (м.Львів, вул.Хуторівка, 2).

Ухвала остаточна.

Суддя: ОСОБА_1