В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/1624/16-к

1-кп/534/170/16

1-кп/534/216/16

02 грудня 2016 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого представників потерпілої сторониОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №0000874, №0001350 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіта середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 16.03.2016 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Епізод (І) 25 червня 2016 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою з Особою_1 маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули до території парку відпочинку, розташованого в м. Горішні Плавні Полтавської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, з використанням металевого молотка ОСОБА_4 разом з Особою_1 намагалися скоїти крадіжку двох секцій декоративної чавунної огорожі парку зі сторони вулиці Добровольського, що біля електроопори № 44, навпроти дитячого садка «Казка», загальною вартістю 552 грн. 91 коп., що перебувають на балансі КП «Міськсвітло» Горішньоплавнівської міської ради.

Однак, виконавши всі дії, які вони вважали необхідними для доведення злочину до кінця, кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки вони були викриті працівниками управління поліції охорони.

Епізод (ІІ) 30.10.2016 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував на першому поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де зустрів ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прохала в нього увімкнути належний їй мобільний телефон марки «Samsung» моделі Е1080 чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , на що ОСОБА_4 погодився та взяв до рук мобільний телефон, що увімкнути його. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та мети, ОСОБА_4 , під приводом здійснення дзвінка попросив у ОСОБА_7 належний їй мобільний телефон марки «Samsung» моделі Е1080 чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , на що остання погодилась та добровільно передала зазначений телефон ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заволодівши мобільний телефон марки «Samsung» моделі Е1080, вартістю 230 грн., викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ІІ епізодам визнав повністю та повідомив детально обставини вчиненого кримінального правопорушення. За І епізодом вину визнав частково, зокрема, вказав, що мав намір допомогти Особі_1 здати на металобрухт розбиті секції чавунного забору, про що його просив Особа_1 та за це обіцяв матеріальну винагороду. Обвинувачений повідомив, що бачив розбиті секції чавунного забору, розумів, що Особа_1 пропонувала йому здати саме цей «металобрухт». Обвинувачений вказав, що про вчинення ним злочину розумів, але жодний дій для попередження вчиненого злочину обвинуваченим вчинено не було. Обвинувачений показав, що вчиняв протиправні дії з метою отримати відповідні кошти.

Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом ІІ відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів, окрім характеризуючих даних обвинуваченого, суд вирішує за недоцільне. Вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.190 КК України є доведеною повністю.
Попри часткового визнання ОСОБА_4 вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення за І епізодом, вина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена повністю показами представника потерпілої особи, свідків та дослідженими у суді наступними доказами.

Допитаний у судовому засіданні представник потерпілої особи ОСОБА_5 показав суду, що він перебував на місці вчинення кримінального правопорушення де бачив відсутність декілька секцій чавунного забору, зокрема й розбитих секцій. На місці вчинення правопорушення бачив знаряддя вчиненого кримінального правопорушення (кувалду) та декілька мішків у яких містились фрагменти розбитого чавунного забору.
Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали суду, що на місці вчинення кримінального правопорушення ними як колишніми працівниками державної служби охорони було затримано ОСОБА_4 , поруч з ним знаходилось декілька мішків та кувалда. Обвинувачений просив подзвонити Особі_1 за для того щоб останній вирішив усі проблеми. Одночасно свідок ОСОБА_8 показав також суду, що ним було замічено двоє осіб, що вели себе неадекватно, один із них побачивши наряд державної служби охорони змінив напрямок свого руху та покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Також ОСОБА_8 показав суду, що мішки котрі знаходились біля обвинуваченого було заповнені фрагментами чавунного забору.
Протоколом огляду місця події від 25.07.2016 та фототаблицею до нього, згідно якого вбачається, що на місці події виявлено: кувалду, сумочку, розбиті секції забору, мішки із фрагментами чавунного забору.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.08.2016 та фототаблицею до нього, згідно якого обвинувачений детально, у певній черговості показав обставини вчиненого кримінального правопорушення.
Протоколами пред`явлення особи до впізнання від 12.08.2016 та фототаблицями до нього, згідно якого свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було впізнано особу затриману під час вчинення кримінального правопорушення.
Суд не приймає до уваги і критично ставиться до показань обвинуваченого, даних у судовому засіданні в частині часткового визнання вини за І епізодом кримінального провадження, оскільки така позиція обвинуваченого є способом захисту від пред`явленого обвинувачення за вчинене кримінальне правопорушення та викликана бажанням уникнути більш суворої кримінальної відповідальності.
Вказана позиція обвинуваченого є неспроможною і спростовується викладеними вище доказами в їх сукупності, а саме: стабільними і послідовними показами представника потерпілої особи, показами свідків, дослідженими письмовими доказами, що є обґрунтованими та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами кримінального провадження.

Підстав не довіряти показам свідків та представника потерпілої суд не вбачає.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує по І епізоду кримінального провадження за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою із Особою_1, вчиненого повторно, по ІІ епізоду кримінального провадження за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.
Обставинами, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого за І епізодом кримінального провадження відсутні.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого за ІІ епізодом кримінального провадження є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого за ІІ епізодом кримінального провадження є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Потерпілими ОСОБА_7 та КП «Міськсвітло» Горішньоплавнівської міської ради заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування майнової шкоди у сумі 230 грн. та 552 грн. 91 коп. відповідно, в обґрунтування якої потерпілі зазначають про неправомірні дії обвинуваченого, що призвели до викрадення належного потерпілим майна.

У судовому засіданні представник КП «Міськсвітло» Горішньоплавнівської міської ради підтримав цивільний позов повністю. Потерпіла ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі та заявлений нею цивільний позов підтримає у повному обсязі. Обвинувачений позовні вимоги визнав повістю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що в результаті злочину потерпілим було завдано майнової шкоди у сумі зазначеної у цивільних позовах, а тому їхні позови в частині відшкодування майнової шкоди належать до задоволення.

Судових витрат по справі немає.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Згідно довідки Комсомольської міської лікарні обвинувачений знаходиться на обліку у лікаря-нарколога та не перебуває на обліку у лікаря психіатра.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

За вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.03.2016 ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України та йому призначене покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Згідно ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, стан здоров`я, сімейний стан обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінальних правопорушень, схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень під час іспитового строку.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого і його перевиховання без ізоляції від суспільства, а відповідно, необхідності призначення покарання у вигляді позбавлення волі та призначення остаточного покарання за правилами ст.71 КК України, оскільки обвинувачений вчинив новий злочин під час іспитового терміну за попереднім вироком від 16.03.2016.

Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, що слід відбувати в місцях позбавлення волі та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне відносно ОСОБА_4 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі судових засідань.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, призначивши йому покарання:

-за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.03.2016 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Цивільний позов комунального підприємства «Міськсвітло» Горішньоплавнівської міської ради задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь комунального підприємства «Міськсвітло» Горішньоплавнівської міської ради майнову шкоду, завдану злочином в розмірі 552 грн. 91 коп.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду, завдану злочином в розмірі 230 грн.

Речові докази по справі:

-кувалду (металевий молот), сумку сірого кольору, що знаходяться в камері речових доказів ВП № 2 КВП ГУ НП в Полтавській області знищити;

-частини чавунних секцій паркану залишити КП «Міськсвітло», як йому належні;
-копію ідентифікаційного коду Особи_1 залишити в матеріалах кримінального провадження №0000874.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі судових засідань.

Строк відбування покарання рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 02.12.2016.

За правилами ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 02.12.2016 по день набрання цим вироком законної сили - включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, потерпілим роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження, обвинуваченому, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1