ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2017 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04 липня 2017 року за №0000218 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Близнюки Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Близнюківським районним судом Харківської області:

- 01 жовтня 2003 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 104 КК України з іспитовим строком1 рік;

- 14 грудня 2004 року за ч.1 ст.187 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком3 роки;

- 05 лютого 2008 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі,-

За обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:
01 липня 2017 року близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи вдома у потерпілої ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, наніс потерпілій ОСОБА_4 декілька ударів кулаком лівої руки в район грудної клітини, в район правого плеча, живота, та ногами по тілу, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синців на правій щоці, на передній поверхні грудної клітини в області проекції 2-3 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, на передній поверхні шиї зліва в верхній третині, на згинальній поверхні правого передпліччя в нижній третині, на долонній поверхні лівої кисті у основи 1-го пальця, садни на передній поверхні живота в ділянці правого підребір`я, на передній поверхні лівого плеча в середній третині, на передній поверхні лівого коліна, на внутрішній поверхні правого коліна, в області зовнішнього мищелку лівого гомілково-ступневого суглобу, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 223-ЛЗ/17 від 06 липня 2017 року є легкими тілесними ушкодженнями, згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 р.)

27 липня 2017 року під час досудового провадження між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення.

Згідно зазначеної угоди, ОСОБА_5 повністю та беззаперечно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, щиро кається у скоєному та зобов`язується: стати на шлях виправлення і в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень та протиправних дій, вибачитись перед потерпілою.

Також вказаною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений, у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому зазначену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання. Також пояснила, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення буде позбавлена можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в обсязі обвинувачення, пояснив обставини, при яких вчинив вказаний злочин, не оспорює факт нанесення потерпілій легких тілесних ушкоджень, погодився на застосування до нього узгодженого виду і розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення і що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Зобов`язання, взяті на себе обвинуваченим за угодою про примирення можливі для виконання.

Як вбачається із наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Вирішуючи питання про затвердження угоди між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Як передбачено ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як встановлено, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно зі ст. 12 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому також були роз`яснені підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України. ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена сторонами міра покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених в ст. 65 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався.

Речові докази та процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.
Керуючись ст.ст. 314,370,371,373 - 374, 475 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
Затвердити у кримінальному провадженні, якому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 04 липня 2017 року присвоєно №0000218, угоду про примирення від 27 липня 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді ШТРАФУ у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1