Справа № 755/8669/17
В И Р О К
іменем України
"19" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005855 від 27.04.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 27.04.2017, приблизно о 04.00 годині, перебуваючи біля будинку № 4 по вул. В.Сосюри в м. Києві, помітив вхід до підвального приміщення, де, на його думку, міг знаходитись кабель зв`язку, та у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме кабелів зв`язку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , скориставши тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до підвального приміщення, відкрив металеву решітку та зайшов всередину, де, за допомогою спеціально підготовлених плоскогубців, вирізав частину кабелю ТППеп 100х2х0,4 довжиною 26 м та кабелю ТПП 100х2х0,5 довжиною 13,8 м, що належить ПАТ «Укртелеком».

Продовжуючи свої злочинні наміри, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 порізав одну частину кабелю на окремі шматки та склав частинами у пакет та рюкзак, маючи намір в подальшому розпорядитись ним на власний розсуд.

Продовжуючи різвти на шматки інший відрізок кабелю, ОСОБА_5 , з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав наобхідними для доведення злочину до кінця, так як був затриманий працівниками служби охорони.

Своїми діями ОСОБА_5 завдав матеріального збитку ПАТ «Укртелеком» на суму 2982 гривні 26 копійок.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення та щиро розкаявся у вчиненому. Цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої його діями визнав повністю.

Представник цивільного позивача в судовому засіданні позовні вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої діями обвинуваченого, підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та просив стягнути з обвинуваченого вартість викраденого майна та витрати понесені у зв`язку з проведенням відновлювальних робіт у сумі 9554 гривні 36 копійок.

Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів та цивільного позову щодо відшкодування шкоди, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має не постійне місце проживання, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (раніше судимий, відсутністьна утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, а саме прокурора про те, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі; відношення обвинуваченого до вчиненого; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі у межах санкції ст. 185 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

При вирішенні цивільного позову ПАТ «Укртелеком» до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має прав пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні цивільний позивач пояснив, що матеріальна шкода складається з вартості викраденого майна та витрат на проведення відновлювальних робіт.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, частиною 1 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначені вимоги визнав повністю, зазначив, що готовий відшкодувати завдану шкоди по мірі наявності у нього відповідних коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення зазначених вимог.

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді утримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України і дані про його особу, слід залишити без змін до набранням вироком законної сили.

При зарахуванні в строк відбуття покарання обвинуваченому терміну його попереднього ув`язнення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Так, під час затримання та обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ч.5 ст. 72 КК України була чинна в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, яка передбачала зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З 21 червня 2017 року набрав чинності закону від 18 травня 2017 року за № 2046-VIII, згідно якого ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, що передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
За таких обставин в строк відбування покарання ОСОБА_5 слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 27 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, час попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили за правилами ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

В строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_5 час попереднього ув`язннення з 27.04.2017 по 20 .06.2017 включно за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З 21.06.2017 по день набрання вироком законної сили час попереднього ув`язнення ОСОБА_5 зарахувати в строк вібуття покарання в порядку ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду у сумі 9554 гривні 36 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 296 гривень 61 копійка.
Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005855 від 27.04.2017 - знищити.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1