Справа № 677/718/16-к
1-кп/683/16/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2017 року м.Старокостянтинів.
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Росолівці Красилівського району, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого
-за ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Росолівці Красилівського району, проживаючого у АДРЕСА_2 , українця, гр.України, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, з професійно-технічною освітою, працюючого майстром електриком ТОВ «Моноліт», раніше не судимого,
-за ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
17 січня 2016 року близько 00 год. 05 хв. ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 та її сестрою ОСОБА_12 , знаходячись біля вхідних дверей у бар-магазин, розташований в АДРЕСА_3 , належний приватному підприємцю ОСОБА_13 , побачивши, як до бару-магазину заходять ОСОБА_10 із ОСОБА_14 , безпричинно, використовуючи малозначний привід, спровокував з ОСОБА_10 словесний конфлікт, в ході якого почав погрожувати йому фізичною розправою. Під час спровокованого ним конфлікту, ОСОБА_6 , знаходячись в громадському місці, в присутності сторонніх осіб, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, виявляючи особливу зухвалість, безпричинно наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_10 , на що останній схопив ОСОБА_6 за руки та намагався відштовхнути його від себе, внаслідок чого обоє впали на землю. Після того, як вони підвелися на ноги, ОСОБА_15 розборонив їх та відвів ОСОБА_10 на вулицю Центральну.
В цей момент ОСОБА_7 дізнавшись про конфлікт свого племінника ОСОБА_6 з ОСОБА_10 , безпричинно, з метою помсти останньому, з хуліганських мотивів, ображаючи нецензурними словами та погрожуючи фізичною розправою, підбіг до ОСОБА_10 та безпричинно наніс два удари кулаком в обличчя та голову останнього, заподіявши йому тілесні ушкодження.
Вказані хуліганські дії ОСОБА_7 , були припиненні ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які відвели ОСОБА_10 до приміщення магазину-бару, де ОСОБА_10 присів за один із столиків та витирав кров з обличчя.
Однак, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_7 забіг до даного приміщення та в присутності сторонніх осіб, діючи з хуліганських спонукань, у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, виявляючи особливу зухвалість, наблизився до ОСОБА_10 і повторно, безпричинно наніс потерпілому кулаками ще не менше двох ударів в голову та обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження.
Під час побиття ОСОБА_7 потерпілого ОСОБА_10 у приміщення бару-магазину, забіг ОСОБА_6 , який продовжуючи свої хуліганські дії, приєднався до ОСОБА_7 , та також, повторно, безпричинно, умисно наніс один удар правим коліном в голову ОСОБА_10 , який стояв в напівзігнутому положенні, частково нахилившись вперед, внаслідок якого останній нахилився обличчям донизу, а ОСОБА_6 умисно наніс ще один удар правою ногою в обличчя в область лівого ока, завдавши потерпілому тілесні ушкодження.
Хуліганські дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були припиненні після того як ОСОБА_10 втратив свідомість від нанесених йому тілесних ушкоджень та ОСОБА_18 зі своїми друзями завадив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжити наносити потерпілому удари.
Внаслідок вчинення хуліганських дій потерпілому ОСОБА_10 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: вдавленого перелому передньої стінки лівої лобної пазухи, саден голови, забою головного мозку середнього ступеня, саден внутрішнього кута лівого ока, які за своїм характером, згідно висновку експерта №06 від 04 лютого 2016 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент заподіяння.
Крім того, під час вказаних хуліганських дій, 17 січня 2016 року близько 00 год. 05 хв. ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 та її сестрою ОСОБА_12 , знаходячись біля вхідних дверей у бар-магазин, розташований в АДРЕСА_3 , належний приватному підприємцю ОСОБА_13 , побачивши, як до бару-магазину заходять ОСОБА_10 із ОСОБА_14 , безпричинно, використовуючи малозначний привід, спровокував з ОСОБА_10 словесний конфлікт, в ході якого почав погрожувати йому фізичною розправою. Під час спровокованого ним конфлікту, ОСОБА_6 , знаходячись в громадському місці, в присутності сторонніх осіб, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, виявляючи особливу зухвалість, безпричинно наніс один удар в обличчя ОСОБА_10 , на що останній схопив ОСОБА_6 за руки та намагався відштовхнути його від себе, внаслідок чого обоє впали на землю. Після того, як вони підвелися на ноги, ОСОБА_15 розборонив їх та відвів ОСОБА_10 на вулицю Центральну.
Далі, під час побиття ОСОБА_10 у середині приміщення бару-магазину ОСОБА_7 , забіг ОСОБА_6 , який продовжуючи свої хуліганські дії, приєднався до ОСОБА_7 , та також, повторно, безпричинно, умисно наніс один удар правим коліном в голову ОСОБА_10 , який стояв в напівзігнутому положенні, частково нахилившись вперед, внаслідок якого останній нахилився обличчям донизу, а ОСОБА_6 умисно наніс ще один удар правою ногою в обличчя в область лівого ока, після чого потерпілий втратив свідомість, завдавши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: вдавленого перелому передньої стінки лівої лобної пазухи, саден голови, забою головного мозку середнього ступеня, саден внутрішнього кута лівого ока, які за своїм характером, згідно висновку експерта №06 від 04 лютого 2016 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, визнав повністю, в скоєному щиро розкаявсь та підтвердив, що вночі 17 січня 2016 року в с.Росолівці Красилівського району по вул.Центральній біля вхідних дверей у бар-магазин між ним та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку
під час якої він - ОСОБА_6 вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_10 і ініціатором конфлікту був саме він - ОСОБА_6 . Далі їх розняли інші відвідувачі бару, після чого ОСОБА_10 повернувся в середину приміщення. Через декілька хвилин він зайшов за ОСОБА_10 в бар і там вдарив потерпілого правим коліном в голову він від чого той зігнувся, а він - ОСОБА_6 , вдарив правою ногою ОСОБА_10 в голову і останній втратив свідомість. Також, ОСОБА_6 доповнив, що на момент події ОСОБА_10 він знав лише візуально і ніяких відносин, в тому числі і неприязних з ним не мав.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не визнав та підтвердив, що він разом з ОСОБА_6 та іншими родичами вночі 17 січня 2016 року знаходились в АДРЕСА_3 у барі-магазині. Також обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_10 він не бив, а лише припиняв бійку між іншими відвідувачами бару і з потерпілим взагалі не був знайомий.
Разом з тим, винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень, об`єктивно підтверджено доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 підтвердив, що вночі 17 січня 2016 року біля приміщення бару в с.Росолівці Красилівського району у нього із ОСОБА_6 виникла суперечка, через те, що останній зробив для нього зауваження, а саме ОСОБА_6 не сподобалося як він звернувся до ОСОБА_19 і ОСОБА_6 вдарив його кулаком по обличчю. Далі через невеликий проміжок часу, до нього - ОСОБА_10 , підійшов ОСОБА_7 і наніс не менше двох ударів кулаками в голову, розбивши губу. Повернувшись у бар він став витирати кров і тоді ж у бар зайшов ОСОБА_7 та знову вдарив його не менше трьох разів кулаками в обличчя. В цей же час в приміщення забіг ОСОБА_6 та вдарив коліном в голову, а далі вдарив ногою в голову, від чого почала боліти головата і він втратив свідомість. До події він був лише знайомий візуально з ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 - взагалі не знав і ніяких конфліктів з ними не мав. Під час події ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він не бив і останні були в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду, попрохав вибачення.
Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.03.2016р. потерпілий ОСОБА_10 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу яка вночі 17.01.2016р. в с.Росолівці Красилівського району з хуліганських мотивів спричинила йому тілесні ушкодження (т.1 а.п.107- 110).
Показання потерпілого ОСОБА_10 об`єктивно підтверджуються даними слідчого експерименту від 12.03.2016р., проведеного з його участю, згідно яких потерпілий ОСОБА_10 детально та послідовно розповів та показав на місці, як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяли йому тілесні ушкодження вночі 17.01.2016р. в с.Росолівці Красилівського району (т.1 а.п.172-175).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №06 від 04.02.2016р. у потерпілого ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: вдавленого перелому передньої стінки лівої лобної пазухи, саден голови, забою головного мозку середнього ступеня, крововиливів голови, саден внутрішнього кута лівого ока, які могли виникнути від неодноразової (не менше ніж 4) дій ударів (крововилив) та дії удару - тертя (садно) тупого предмету з обмеженою травмуюючою поверхнею, якими могли бути взуття на ногах сторонньої особи, або будь-який інший аналогічний предмет, могли утворитись в строк та за обставин, вказаних у постанові, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент заподіяння (т.1 а.п.142-143).
Та згідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №35 від 30.03.2016р., виявлені у потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: вдавленого перелому передньої стінки лівої лобної пазухи, саден голови, забою головного мозку середнього ступеня, крововиливів голови, саден внутрішнього кута лівого ока, могли утворитись у термін часу з 16.01.2016р. по 17.01.2016р. та за обставин, на які вказує потерпілий ОСОБА_10 , а саме на механізм спричинення йому тілесних ушкоджень при проведенні слідчого експерименту 12.03.2016р. та не характерні для виникнення при падінні з висоти власного зросту (т.1 а.п.179-181).
Згідно з роз`ясненнями висновків судово-медичних експертиз №06 від 04.02.2016р. та №35 від 30.03.2016р., даними в судовому засіданні судово-медичним експертом ОСОБА_20 : тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_10 у вигляді закритої черепно-мозкової травми - вдавленого перелому передньої стінки лівої лобної пазухи, саден голови, забою головного мозку середнього ступеня не могли утворитись внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту та удару об виступаючі частини меблів.
Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_14 в суді підтвердили, що конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 виник з вини останнього, а свідок ОСОБА_15 в судів дав показання, що бачив, як ОСОБА_10 та ОСОБА_6 боролись поблизу бару.
Свідок ОСОБА_11 також в суді підтвердила, що навулиці біля бару між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виникла суперечка, що переросла у бійку.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні підтвердила показання потерпілого ОСОБА_10 та доповнила, що вона бачила, як в приміщенні бару-магазину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 били потерпілого, нанісши кожен по декілька ударів по голові і очевидцем даного була також і ОСОБА_16 , а ОСОБА_22 зупиняла кров ОСОБА_10 , так, як у нього була розсічена брова, йшла кров з носа.
Як вбачається з даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19.03.2016р. свідок ОСОБА_21 впізнала обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу яка вночі 17.01.2016р. в с.Росолівці Красилівського району наносила удари кулаками у голову потерпілому ОСОБА_10 , спричинивши тілесні ушкодження (т.1 а.п.116- 119).
Показання свідка ОСОБА_21 об`єктивно підтверджуються даними слідчого експерименту від 13.03.2016р., проведеного з її участю, згідно яких остання детально та послідовно розповіла та показала на місці, як були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 вночі 17.01.2016р. в с.Росолівці Красилівського району (т.1 а.п.192-195).
Аналогічні показання дали в судовому засіданні свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_16 , яка доповнила, що бачила, як в барі обвинувачений ОСОБА_6 вдарив два рази ОСОБА_10 кулаком по обличчі, а далі вдарив ногою у лоб.
Показання свідка ОСОБА_16 об`єктивно підтверджуються даними слідчого експерименту від 13.03.2016р., проведеного з її участю, згідно яких остання детально та послідовно розповіла та показала на місці, як були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 вночі 17.01.2016р. в с.Росолівці Красилівського району (т.1 а.п.183-186).
Свідок ОСОБА_18 в суді підтвердив, що вночі 17 січня 2016р. поблизу бару-магазину в с.Росолівці Красилівського району, саме ОСОБА_6 з надуманих причин, спровокував конфлікт з його братом, а далі побив.
Свідок ОСОБА_23 в суді дав показання, що під час події 17 січня 2016р. вночі територія біля бару магазину в с.Росолівці Красилівського району була добро освітлена ліхтарем.
СвідкиОСОБА_24 та ОСОБА_25 підтвердили в суді, що бачили у потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження та кров під оком, а ОСОБА_17 та ОСОБА_26 витирали кров з обличчя ОСОБА_27 .
Аналогічні показання в суді дали свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_26 та доповнили, що ОСОБА_6 , зайшовши в приміщенні бару, вдарив кулаком ОСОБА_10 в обличчя.
Свідок ОСОБА_28 в суді підтвердив, що бачив на ОСОБА_10 тілесні ушкодження, коли той зайшов у бар, а далі в барі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 намагались побити ОСОБА_10 і він їх відтягував від потерпілого.
Аналогічні показання дав в суді свідок ОСОБА_29 .
Показання свідка ОСОБА_29 об`єктивно підтверджуються даними слідчого експерименту від 13.03.2016р., проведеного з його участю, згідно яких останній детально та послідовно розповів та показав на місці, як були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 вночі 17.01.2016р. в с.Росолівці Красилівського району (т.1 а.п.187-189).
Свідок ОСОБА_30 в суді дав показання, що його син - ОСОБА_10 прийшовши у свідомість в лікарні, розповів, що його побили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Вищевказані докази повністю спростовують твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не наносив удари потерпілому ОСОБА_10 .
Разом з тим, суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ,
ОСОБА_33 з приводу тих обставин, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не наносили удари потерпілому ОСОБА_10 , оскільки вони повністю спростовуються вищенаведененими показаннями свідків та потерпілого, крім того, сам обвинувачений ОСОБА_6 визнав в суді, що бив потерпілого ОСОБА_10 .
Судом встановлено, що діяння обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були зумовлені неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки, бажанням показати свою зверхність над потерпілим ОСОБА_10 в присутності своїх знайомих та родичів.
Також, судом встановлено відсутність особистої неприязні між обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_10 напередодні злочину, ініціювання сварки саме обвинуваченим ОСОБА_6 із використанням нікчемної причини, у нічний час та громадському місці, що достовірно вказує на вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 хуліганства.
Тому, аналізуючи, дослідженні в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ухуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, доведена, кваліфікація їх діяння за ч.2 ст.296 КК України - правильна.
Органами досудового слідства пред`явлено обвинувачення ОСОБА_7 у заподіянні, спільно з обвинуваченим ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме, що вінпід час вчинення хуліганських дій, 17 січня 2016 року близько 00.05 год. дізнавшись про конфлікт свого племінника ОСОБА_6 з ОСОБА_10 , безпричинно, з метою помсти останньому, з хуліганських мотивів, ображаючи нецензурними словами та погрожуючи фізичною розправою, підбіг до нього та безпричинно наніс два удари кулаком руки в обличчя та голову ОСОБА_10 , заподіявши йому тілесні ушкодження.
Вказані ОСОБА_7 хуліганські дії були припиненні ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які відвели ОСОБА_10 до приміщення магазину-бару, де ОСОБА_10 присів за один із столиків, розташований зліва від входу, та витирав кров з обличчя.
Однак продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_7 забіг до даного приміщення та в присутності сторонніх осіб, діючи з хуліганських спонукань, у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, виявляючи особливу зухвалість, наблизився до останнього, і повторно, безпричинно наніс потерпілому кулаками рук ще 2-3 удари в голову та обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження.
Хуліганські дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були припиненні після того як ОСОБА_10 втратив свідомість від нанесених йому тілесних ушкоджень у приміщенні вказаного бару магазину та ОСОБА_18 зі своїми друзями завадив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжити наносити потерпілому удари.
Внаслідок вчинення хуліганських дій потерпілому ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: вдавленого перелому передньої стінки лівої лобної пазухи, саден голови, забою головного мозку середнього ступеня, саден внутрішнього кута лівого ока, які за своїм характером, згідно висновку експерта №06 від 04.02.2016р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент заподіяння.
Однак такий висновок слідства не знайшов свого підтвердження в суді.
Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №06 від 04.02.2016р. у потерпілого ОСОБА_10 виявлені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: вдавленого перелому передньої стінки лівої лобної пазухи, саден голови, забою головного мозку середнього ступеня, які могли виникнути від неодноразової (не менше ніж 4) дій ударів (крововилив) та дії удару - тертя (садно) тупого предмету з обмеженою травмуюючою поверхнею, якими могли бути взуття на ногах сторонньої особи, або будь-який інший аналогічний предмет.
В суді потерпілий ОСОБА_10 дав показання, що обвинувачений ОСОБА_7 його ногами не бив, а бив лише кулаками, натомість обвинувачений ОСОБА_6 вдарив його коліном та ногою в голову і саме тоді у потерпілого стала сильно боліти голова, пекти у голові, він став втрачати свідомість.
В суді обвинувачений ОСОБА_6 визнав, що саме він бив коліном та ногою у голову потерпілому ОСОБА_10 .
Свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_26 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 в суді також підтвердили, що обвинувачений ОСОБА_7 бив потерпілого ОСОБА_10 лише кулаками.
Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Оцінюючи представлені та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість у заподіянні потерпілому ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України обвинуваченим ОСОБА_7 не доведена, а тому останнього слід виправдати за ч.2 ст.121 КК України в зв`язку з недоведеністю вчинення ними, вищевказаного вказаного кримінального правопорушення.
В з`язку з вищенаведеним з обвинувачення ОСОБА_6 слід виключити таку кваліфікуючу ознаку, як заподіяння тяжкого тілесного ушкодженні групою осіб та перекваліфікувати його діяння з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 не встановлено.
По місцю проживання обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а останній також і по місцю роботи, характеризуються позитивно.
Враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставини, як щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи позитивні данні про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме, що він раніше не судимий, характеризуються по місцю проживання позитивно, є особою молодого віку, має на утриманні одну малолітню дитину, а також думку потерпілого ОСОБА_10 , який клопоче перед судом у не призначенні суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , тому суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.121 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутність обставин, що обтяжують їх покарання, позитивні данні про особи обвинувачених, а саме їх позитивні характеристики, що вони раніше не судимі, на утриманні обвинуваченого ОСОБА_6 перебуває одна малолітня дитина, а обвинувачений ОСОБА_7 утримує трьох неповнолітніх дітей,а також те що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вчинили умисне кримінальне правопорушення середньої тяжкості, а обвинувачений ОСОБА_6 також вчинив і умисне тяжке кримінальне правопорушення, що вказує на їх підвищену суспільну небезпечність, тому суд прийшов до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 слід призначити покарання необхідне й достатнє для їх виправлення, попередження нових злочинів та лише в місцях позбавлення волі.
Також, судом встановлено наявність ризиків того, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 можуть уникнути, покладених на них процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілого, а також з метою виконання вироку, тому суд прийшов до висновку, що до вступу вироку в закону силу, слід змінити їм міру запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою і інший більш м`який вид міри запобіжного заходу не може їм запобігти.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 373 - 376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.1 ст.121, ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.121 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Змінити запобіжний захід ОСОБА_6 з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 11 січня 2017 року.
ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 11 січня 2017 року.
Виправдати ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 30 днів з дня проголошення через Старокостянтинівський районний суд, а засудженими, які перебувають під вартою - з моменту отримання копії вироку.

Суддя