АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-кп/796/739/2017 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорыя ст. 399 КПК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 січня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0012351 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та додані до нього документи повернуто до Київської місцевої прокуратури № 4, для виконання вимог зазначених в ухвалі.

Цією ж ухвалою задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та призначено йому захисника з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві.

Також, ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до 23.02.2017 року включно.

19.01.2017 року суддею-доповідачем отримано матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2016 року.

На зазначену ухвалу суду, обвинуваченим ОСОБА_3 28.12.2016 року складено та 03.01.2017 року подано до Апеляційного суду м. Києва процесуальний документ з назвою «клопотання», який 11.01.2017 року був отриманий Дніпровським районним судом м. Києва та 25.01.2017 року перенаправлений знову до Апеляційного суду м. Києва.

Зі змісту документа під назвою «клопотання» вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 висловлює незгоду з ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2016 року в частині продовження строку тримання його під вартою, тобто даний документ є фактично «апеляційною скаргою».

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 , слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першої цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Частиною третьою ст. 314 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні. При цьому, за змістом ч.4 вказаної статті КПК України, виключно ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Положення ч.1 ст. 309 КПК України передбачає можливість оскарження ухвали слідчого судді лише під час досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою.

Таким чином, за змістом вищенаведених норм КПК України, рішення суду, постановлене у підготовчому судовому засіданні щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_3 не наводить доводів та підстав необґрунтованості та незаконності судового рішення в частині повернення обвинувального акта прокурору і не ставить вимоги про скасування судового рішення в цій частині, а не погоджується з ним в частині вирішення судом питання про продовження дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного вважаю, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, у відкритті провадження за даною апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. 392, ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року, щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати обвинуваченому ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2