печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9674/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокуроргрупи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням та просив про арешт на майно, яке перебуває у безпосередньому користуванні підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:автомобіль марки BMW сірого кольору тимчасовий номерний знакчервоного кольору Т4 ОІ 6816,VIN НОМЕР_1 .

Прокурор посилався на таке: що першим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 17.01.2017за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 256 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 10.06.2016 слідчими слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України в рамках розслідування кримінального провадження №0000400 затримано колишнього заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України.

Того ж дня, слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.

В той же час, цивільна дружина ОСОБА_5 ОСОБА_6 з яким у останньої є спільна малолітня дитина, маючи на меті отримання якісної юридичної та правової допомоги для ОСОБА_5 , та бажаючи якнайшвидшого його звільнення з-під варти звернулась за допомогою до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким її пов`язували давні дружні, довірительні зв`язки, спільні подорожування сім`ями.

В свою чергу ОСОБА_4 , користуючись довірительними відношеннями між ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , маючи на меті лише особисте збагачення, та не маючи реальної можливості надання правової або юридичної допомоги ОСОБА_5 , у проміжок часу з 11.06.2016 по 20.06.2016 під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 повідомив, що зможе допомогти її цивільному чоловіку у вирішенні питання пов`язаного з кримінальним провадженням за грошові кошти у сумі 100 000 доларів США.

ОСОБА_4 , маючи на меті отримання грошових коштів з метою власного збагачення, користуючись довірительними відносинами з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , та в той же час користуючись безпорадним, на той момент, станом ОСОБА_6 , 21.06.2016 отримав від неї грошові кошти у сумі 100 000 доларів США, що становило 2 490 000,00 грн. згідно курсу Національного банку України, у якості підтвердження наміру користатись правовими та юридичними послугами ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом обману, 06.07.2016 отримав від цивільної дружини останнього ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 100 000 доларів США, що становило 2 484 000,00 грн. згідно курсу Національного банку України, нібито, для підготування документів для надання правової та юридичної допомоги ОСОБА_5 , котрий перебував в СІЗО.

Крім того, під час особистою зустрічі з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою укриття діяльності злочинної організації до якої входили колишні високопосадовці України, в тому числі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прикриваючи свої дії, нібито, наданням правової допомоги ОСОБА_5 , вимагав та рекомендував не погоджуватись на умови органу слідства та не надавати жодних викривальних показів щодо кримінального правопорушення в якому ОСОБА_5 підозрювався.

В подальшому, в період часу з 28.07.2016 по 29.07.2016 ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, вимагав та отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 100 000 доларів США, що становило 2 479 000,00 грн. згідно курсу Національного банку України, нібито, за надання ОСОБА_5 правової допомоги у кримінальному провадженні в якому він являвся підозрюваним.

Крім того, ОСОБА_4 продовжуючи свої дії, направлені на укриття діяльності злочинної організації, на чолі якої стояли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , неодноразово вказував ОСОБА_6 на необхідності відмови ОСОБА_5 від будь-якої співпраці з органами слідства.

В подальшому, в період часу з 05.08.2016 по 06.08.2016 ОСОБА_4 , маючи на меті особисте збагачення, користуючись довірительними відносинами, які в нього були з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зловживаючи вказаною довірою, вимагав та отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 373 000 доларів США та 110 000 євро, нібито, за повне вирішення проблем, пов`язаних із кримінальним переслідуванням ОСОБА_5 шляхом надання правової допомоги останньому.

В свою чергу, ОСОБА_6 , будучи цивільною дружиною ОСОБА_5 , отримавши від нього згоду на отримання правової допомоги від ОСОБА_4 , передала останньому грошові кошти у сумі 373 000 доларів США та 110 000 євро, які належали ОСОБА_5 , за наступних обставин.

Так, 05.08.2016 ОСОБА_6 передала ОСОБА_4 належні ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 250 000 доларів США, що становило 6 200 000,00 грн. згідно курсу Національного банку України та 06.08.2016 передала ОСОБА_4 належні ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 123 000 доларів США та 110 000 євро, що становило 6 088 600,00 грн. згідно курсу Національного банку України.

В свою чергу, ОСОБА_4 05-06.08.2016, достовірно знаючи про відсутність у нього можливості надання будь-якої юридичної допомоги ОСОБА_5 , котрий являвся підозрюваним у кримінальному провадженні, маючи на меті виключно особисте збагачення та здійснюючи вплив на ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щодо укриття діяльності злочинної організації, на чолі якої стояли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , користуючись довірительними відносинами отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 373 000 доларів США та 110 000 євро.

Загалом, у період з 21.06.2016 по 06.08.2016 ОСОБА_4 , маючи на меті особисте збагачення та прикриття діяльності злочинної організації, користуючись довірою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 отримав від них грошові кошти у сумі 673 000 доларів США та 110 000 євро, що загалом становило згідно курсу Національного банку України на момент передачі кожної частини 19 741 600,00 грн.

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 усвідомивши шахрайський характер дій ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що жодної юридичної допомоги надано не було, неодноразово звертались до нього з вимогою повернення грошових коштів або надання підтвердження факту надання правової допомоги, на що отримували відмову.

Таким чином в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 256 КК України, а саме вчинення шахрайства в особливо великих розмірах та сприяння учасникам злочинної організації, шляхом укриття їх злочинної діяльності.

Крім того, під час проведення досудового розслідування комплексу негласних слідчих дій отримана інформація про те, що ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, залучив співробітника Служби безпеки України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17.02.2017 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки BMW сірого кольору, тимчасовий номерний знак червоного кольору НОМЕР_2 , котрий фактично використовує ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, 19.02.2017 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 256 КК України.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Частиною 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Ураховуючи, обставини вчинення злочину, вказане рухоме майно, яке перебуває у безпосередньомукористуванні ОСОБА_4 підлягає арешту у зв`язку з тим, що санкція однієї із статей, за якою підозрюється ОСОБА_4 , а саме ч. 4 ст. 190 КК України, передбачає, серед іншого, конфіскацію майна.
Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що є достатні підстави вважати, що вказане рухоме майно може бути придбано за кошти одержані внаслідок вчинення зазначених злочинів.
Таким чином, накладення арешту на майно, крім іншого, необхідне для подальшого можливого відшкодування завданих злочинами збитків, збереження речових доказів, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та зазначив, що з метоюзабезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного,є необхідність у накладенні арешту майно, зазначене в клопотанні.

У відповідності до ч.2 ст. 172 КПК України розгляд справи проводиться за відсутності власника вказаного майна.
Дослідивши матеріали, додані до клопотання, з урахуванням пояснень прокурора у судовому засіданні та враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 256 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, слідчий суддя вважає, що арешт зазначеного майна є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження. Слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим, заснованим на законі та підлягаючим задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173,175,309 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке перебуває у користуванні ОСОБА_4 , а саме:автомобіль марки BMW сірого кольору тимчасовий номерний знакчервоного кольору Т4 ОІ 6816,VIN НОМЕР_1 із забороною ОСОБА_4 та іншим особам у володінні (користуванні) яких перебуває вказане рухоме майно розпоряджатися та користуватися ним, з передачею на відповідальне зберігання слідчому управлінню Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів після її оголошення.

Слідчий суддя