В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011428 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Старі Вороб`ї, Малинського р-ну, Житомирської обл., українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 20.08.2016 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин, проходячи по бульвару Верховної Ради, в м. Києві, поблизу будинку № 3, побачив своїх наглядно знайомих, які сиділи та відпочивали на лавці. Серед, яких ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_7 , відносно якого мав намір помсти через неприязні стосунки. В цей час, у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел спрямований на умисне заподіяння останньому тілесного ушкодження.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , дістав лівою рукою з кишені штанів, в які був вдягнений, розкладний ніж яким наніс один цілеспрямований удар у черевну порожнину останнього, в результаті чого спричинив ОСОБА_7 тілесне ушкодження. Після чого з місця скоєння злочину втік але згодом був затриманий працівниками Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві.

Потерпілого ОСОБА_7 , з отриманими тілесними ушкодженнями було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги.

Згідно висновку експерта 1695/Е від 25.10.2016 року, згідно наданої медичної документації на момент госпіталізації у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мало місце ушкодження:
- проникаюче торакоабдомінальне позаплевральне поранення справа з ушкодженням правої долі печінки в 7 сегменті, яке ускладнилось гемоперітонеумом (рана в проекції 9 ребра по середнє-паховій лінії розмірами 2,5х1,0 см. Враховуючи описану в медичній документації локалізацію ушкодження, можна зробити висновок, щ направлення раневого каналу справа на ліво, ззовні до середини, майже перпендикулярне до поверхні тіла).
Характер та морфологічні властивості, виявленого ушкодження, свідчать про те, що воно утворилось від однократної дії предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя) відповідно до п. 2.1.3/к «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.
Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать про те, що тілесні ушкодження, були спричинені 20.08.2016 до 0717.
Морфологія та локалізація тілесних ушкоджень дозволяє спростовувати їх утворення внаслідок падіння з вертикального положення (або близького до нього).
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно 20.08.2016 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин, він проходив поблизу будинку АДРЕСА_2 , де побачив потерпілого, з яким у нього були неприязні стосунки. Тому він підійшов до потерпілого з кишені штанів дістав ніж та наніс ОСОБА_7 один удар в черевну порожнину. Після чого він з місця вчинення кримінального правопорушення зник але згодом його затримали працівники поліції.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме: в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, має на утриманні неповнолітню доньку, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючих вину обставин, суд вважає, що його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе, тому не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді утримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання з 20.08.2016 року, зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою згідно ч.5 ст.72 КК України, до моменту постановлення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні предмет схожий на розкладний ніж, які зберігаються в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя: