Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4166/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2017 року Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання володільця майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просила скасувати раніше накладений арешт на вилучені у ході обшуку у неї в кв. АДРЕСА_1 речі та повернути їх.

Клопотання обґрунтовано тим, що арешт накладено необґрунтовано. Будь-яких підстав у органу досудового розслідування вважати, що майно на яке накладено арешт, є завідомо здобутим злочинним шляхом не має.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29.09.16 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно - документи, предмети, речі, які вилучено у період часу з 09.00 год. по 16.30 год. 26.09.2016 року під час проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні, а саме: пара взуття сірого кольору з надписом «1877 MELIY HAWSEW»; пара взуття чорного кольору «LACOSTE»; пара взуття чорного кольору «REEBOK»; 5 крафт пакетів в кожному з яких знаходиться по одному намисту, один пакет в якому знаходиться чотири камені жовтого та коричневого кольору, один пакет в якому знаходиться 18 (вісімнадцять) каменів жовтого кольору круглої форми, один крафт пакет в якому знаходиться два круглі камені коричневого кольору; коробка в якій знаходиться два мобільні телефони марки Samsung ІМЕІ НОМЕР_1 з сім карткою оператора мобільного зв`язку Київстар, та ІМЕІ НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар»; медалі в кількості 20 штук та один нагрудний знак часів СССР; грошові кошти в сумі 420 Євро купюрами номіналом по 20 Євро 17 (сімнадцять) штук, купюрами по 10 Євро 6 (шість) штук, та купюрами по 5 Євро (п`ять) 4 штук; грошові кошти в сумі 730 доларів США купюрами по 5 доларів 22 шт, купюрами по 20 доларів США - 21 шт, купюрами по 50 доларів США 1 шт.; велосипед марки «AVALANCHE» с/н P1077-W; рюкзак в якому знаходиться подавлювач мобільного зв`язку; три радіостанції; прикраси та камені у кількості 149 (сто сорока дев`яти) штук різних кольорів та розмірів; 100 (сто) різноманітних ланцюжків та браслетів виготовлених з металів різного кольору та виду, різної довжини та ваги; комплекти прикрас з металів різного кольору із вставленими каменями різних розмірів у кількості 81 (вісімдесят одна) штука; підвіски у вигляді кулонів, хрестиків, іконок виготовлених з металів різного кольору, різними розмірами у кількості 122 (сто двадцять дві) штуки; 152 (сто п`ятдесят дві) пари сережок з металів різного кольору, різного походження з різною вагою, деякі сережки інкрустовані каменями; 410 (чотириста десять) каблучок з різного металу, деякі інкрустовані каменями; 6 (шість) пар запонок, 1 запонка без пари, дві пари сережок, 5 защипів для галстука, 1 каблучка, 5 сережок без пари, 2 брошки, 1 ланцюжок з металу жовтого кольору , 1 жіночий годинник, запонки в коробці чорного кольору, метал жовтого кольору в гранулах схожий на золото в крафт пакеті; грошові кошти в сумі 12000 ( дванадцять) тисяч доларів США купюрами по 100 доларів США у кількості 12 штук; грошові кошти у розмірі 3680 (три тисячі шістсот вісімдесят) Євро купюрами по 100 Євро 27 штук, по 50 Євро 19 штук, по 20 Євро 5 штук, по 10 Євро - 2 штуки, по 5 Євро 2 штуки; грошові кошти у розмірі 27100 (двадцять сім тисяч сто) гривень купюрами по 500 гривень - 36 штук, по 200 гривень - 45 штук, по 100 гривень 1 штука, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

В обґрунтування безпідставності вжитого заходу забезпечення кримінального провадження заявник вказала, що станом на сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, а вилучене майно не повернуто.

У судовому засіданні заявник зазначені вимоги підтримала з вищевикладених підстав, просила їх задовольнити.

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 та прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , в судовому засіданні проти скасування арешту майна не заперечували. Зазначили що в арешті вказаного майна відпала потреба.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, прокурора та слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про задоволення клопотання виходячи з наступного.

У провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебували матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0006051 від 28.09.16, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

26.09.16 межах вказаного кримінального провадження, за колишнім місцем проживання заявника, а саме в кв. АДРЕСА_1 , слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 проведено обшук в ході якого було вилучено належні заявникові документи, речі та грошові кошти.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29.09.16 на вилучене майно було накладено арешт.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено, вказане майно речовими доказами не визнано, вилучене майно власникові не повернуто.

Матеріали щодо вилученого майна, виділено СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві в окреме кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0008155 від 30.12.16 за ознаками злочину передбаченого ст. 198 КК України тобто придбання або збут майна здобутого злочинним шляхом.

У матеріалах вказаного (виділеного) кримінального провадження докази, які б об`єктивно вказували на те, що вилучене майно на яке накладено арешт було здобуто завідомо злочинним шляхом, відсутні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Подільського районного суду м. Києва від 29.09.16, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання в органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені речі та документи є предметом злочину, мають значення в якості речового доказу та відповідають критеріям визначеним ст. 98, ч. 2 ст. 167 КК України.

Разом з тим, ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

Незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває, протягом тривалого часу, жодній особі про підозру у вчиненні злочину не оголошено, версія органу досудового розслідування про те, що вилучені речі та документи є предметом вчинення кримінального правопорушення, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами.

Доводи заявника, висловлені в судовому засіданні щодо необґрунтованості накладеного арешту, були підтримані слідчим та прокурором.

Крім того, ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками якої, відомості щодо особи, були внесені до ЄРДР за № 0006051 від 28.09.16, а також виділені матеріали 30.12.16 в окреме провадження № 0008155 за ст. 198 КК України, не містять конфіскації майна, а відтак не можуть бути заходами забезпечення вказаних кримінальних проваджень.

Також врахуванню підлягає та обставина, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагають визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Сам по собі факт проведення досудового розслідування за фактом придбання, отримання, зберігання чи збуту майна, одержаного злочинним шляхом, не може однозначно вказувати на причетність володільця арештованого майна до вчинення кримінального правопорушення.

Доказів, які б свідчили про те, що предмети на які накладено арешт вилучені з обігу на підставі закону, матеріали кримінального провадження не містять.

Відтак, на думку слідчого судді, ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на майно та документи за відсутності потерпілих осіб, не визнання вказаного майна та документів речовими доказами у кримінальному провадженні, відсутності конфіскації у санкції інкримінованої статті, було передчасним та необґрунтованим, а також таким, що обмежує законні права володільця майна.

Беручи до уваги зазначені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном. Вважає клопотання заявника таким, що знайшло своє доведення у судовому засіданні, ґрунтується на вимогах діючого законодавства. На підставі викладеного, вважає доцільним скасувати арешт майна, та не вбачає підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_5 від 23.03.2017 року про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт на: пару взуття сірого кольору з надписом «1877 MELIY HAWSEW»; пару взуття чорного кольору «LACOSTE»; пару взуття чорного кольору «REEBOK»; 5 крафт пакетів в кожному з яких знаходиться по одному намисту, один пакет в якому знаходиться чотири камені жовтого та коричневого кольору, один пакет в якому знаходиться 18 (вісімнадцять) каменів жовтого кольору круглої форми, один крафт пакет в якому знаходиться два круглі камені коричневого кольору; коробку в якій знаходиться два мобільні телефони марки Samsung ІМЕІ НОМЕР_1 з сім карткою оператора мобільного зв`язку Київстар, та ІМЕІ НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар»; медалі в кількості 20 штук та один нагрудний знак часів СССР; грошові кошти в сумі 420 Євро купюрами номіналом по 20 Євро 17 (сімнадцять) штук, купюрами по 10 Євро 6 (шість) штук, та купюрами по 5 Євро (п`ять) 4 штук; грошові кошти в сумі 730 доларів США купюрами по 5 доларів 22 шт, купюрами по 20 доларів США - 21 шт, купюрами по 50 доларів США 1 шт.; велосипед марки «AVALANCHE» с/н P1077-W; рюкзак в якому знаходиться подавлювач мобільного зв`язку; три радіостанції; прикраси та камені у кількості 149 (сто сорока дев`яти) штук різних кольорів та розмірів; 100 (сто) різноманітних ланцюжків та браслетів виготовлених з металів різного кольору та виду, різної довжини та ваги; комплекти прикрас з металів різного кольору із вставленими каменями різних розмірів у кількості 81 (вісімдесят одна) штука; підвіски у вигляді кулонів, хрестиків, іконок виготовлених з металів різного кольору, різними розмірами у кількості 122 (сто двадцять дві) штуки; 152 (сто п`ятдесят дві) пари сережок з металів різного кольору, різного походження з різною вагою, деякі сережки інкрустовані каменями; 410 (чотириста десять) каблучок з різного металу, деякі інкрустовані каменями; 6 (шість) пар запонок, 1 запонка без пари, дві пари сережок, 5 защипів для галстука, 1 каблучка, 5 сережок без пари, 2 брошки, 1 ланцюжок з металу жовтого кольору , 1 жіночий годинник, запонки в коробці чорного кольору, метал жовтого кольору в гранулах схожий на золото в крафт пакеті; грошові кошти в сумі 12000 ( дванадцять) тисяч доларів США купюрами по 100 доларів США у кількості 12 штук; грошові кошти у розмірі 3680 (три тисячі шістсот вісімдесят) Євро купюрами по 100 Євро 27 штук, по 50 Євро 19 штук, по 20 Євро 5 штук, по 10 Євро - 2 штуки, по 5 Євро 2 штуки; грошові кошти у розмірі 27100 (двадцять сім тисяч сто) гривень купюрами по 500 гривень - 36 штук, по 200 гривень - 45 штук, по 100 гривень 1 штука, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29.09.2016 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та підлягає безумовному виконанню.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1