№ провадження 1-р/196/1/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

представника РС

з питань пробації - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області заяву ОСОБА_3 про роз`ясненя рішення суду,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 подав до суду заяву про роз`яснення судового рішення, а саме вироку Царичанського районного суду Дніпропетровськоїх області від 10 лютого 2015 року, в якій посилається на наступні обставини.

На даний час він відбуває покарання за ст.362 ч.2 та 190 ч.3 КК України за вироком Царичанського районного суду та перебуває на обліку в Петриківському районному секторі з питань пробації.

У зв`язку з тим, що має намір здійснити тимчасову поїздку до країни Польща з метою працевлаштування, він звернувся до Петриківського районного сектору з питань пробації за відповідним погодженням, проте йому було відмовлено.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву підтримав повністю з підстав, викладених в самій заяві.

Представник Царичанського районного сектору з питань пробації ОСОБА_4 пояснив, що на даний час ОСОБА_3 не має законних підстав для виїзду за межі України, оскільки строк покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю в останнього не закінчився. Також, в даних випадках інспекції можуть надавати дозвіл засудженим на виїзд за межі України лише у випадках направлення засудженої особи у відрядження з місця роботи, у разі потреби проходження курсу лікування та в разі смерті близького родича, що обов`язково повинно бути підтверджено документально. Заявник ні під жодну категорію не підпадає, а тому позбавлений права на даний час у виїзді за межі України.

Суд, заслухавши доводи заявника ОСОБА_3 , думку представника Царичанського районного сектору з питань пробації ОСОБА_4 , вивчивши матеріали заяви, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 380 КПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.
Відповідно ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, ухвалою роз`яснює рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 22.08.2013 р. №10-1332/0/4-13, судам надано наступні роз`яснення: підстави та порядок роз`яснення судового рішення встановлені в ст.380 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до ч.1 зазначеної статті, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Отже, предметом роз`яснення є судове рішення, прийняте судом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного Суду України.

Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні і відповідно до ст. 362 ч.2 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в банківських установах та займатися банківською діяльністю строком 3 роки, а також з конфіскацією програмних та технічних засобів, за допомогою яких було здійснено несанкціоновані копіювання інформації, які є власністю винної особи, та відповідно до ст. 190 ч.3 КК України призначено покарання у виді 3 років і 1 місяця позбавлення волі.

Згідно ст.70 КК України визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань 3 роки і 2 місяці позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в банківських установах та займатися банківською діяльністю строком 3 роки, а також з конфіскацією програмних та технічних засобів, за допомогою яких було здійснено несанкціоновані копіювання інформації, які є власністю винної особи.

Згідно ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Пуктом 4 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" визначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання.

Як вбачається з вироку Царичанського районного суду у відношенні ОСОБА_3 , останній на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці із покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України, зокрема щодо виїзду за межі України. Іспитовий строк закінчився 15 лютого 2017 року.

Проте, вироком Царичанського районного суду від 10 лютого 2015 року ОСОБА_3 за ст.362 ч.2, ст.190 ч.3, ст.70 КК України було призначено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в банківських установах та займатися банківською діяльністю строком 3 роки.

Відповідно до ст.77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Таким чином, статті 75, 77 КК України не передбачають можливості звільнення судом особи від призначених судом додаткових покарань, це означає що звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України стосується лише вказаних в ній основних покарань, а додаткове покарання має застосовуватися до засудженого реально. Таким чином, ОСОБА_3 за вироком Царичанського районного суду звільнений від відбування покарання з випробуванням, строк якого закінчився, тільки основного, а тому на даний час він є особою тимчасово обмеженою в праві на виїзд за межі України до закінчення строку відбуття додаткового покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 380 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_3 про роз`ясненя рішення суду - задовольнити.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до п.4 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" його право на виїзд за межі України є тимчасово обмежений до закінчення строку відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в банківських установах та займатися банківською діяльністю на строк 3 роки, призначеного вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча ОСОБА_5