Справа № 308/3565/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
08.11.2016 року слідчим відділом Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП розпочато досудове розслідування за фактом розбійного нападу відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000679.

Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_4 від 08.11.2016 про те, що невідомі особи в камуфляжній формі із балаклавами на обличчі із застосуванням предметів схожих на зброю заволоділи грошовими коштами в сумі 150000 гривень.

Розслідуванням встановлено, що 08 листопада 2016 року близько 06.00 години, ОСОБА_6 , діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , групою осіб, останні будучи одягнутими у камуфльований одяг із масками на голові задля уникнення їх ідентифікації за обличчям, знаходячись на ділянці міжнародної автодороги Київ-Чоп неподалік села Ганьковиця Свалявського району, для примусової зупинки транспортного засобу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проїжджали по цій ділянці дороги на автомобілі «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 , із застосуванням саморобної металевої рейки із шипами, яку поставили на смузі їх руху, зупинили вказаний автомобіль, внаслідок чого вказаний автомобіль зупинився на узбіччі даної ділянки дороги внаслідок пошкодження шин коліс, після чого підбігли до автомобіля, де із погрозою застосування зброї у виді пістолета невстановленого зразка до потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , нанесли ОСОБА_4 тілесні ушкодження і відтягли на узбіччя, де зв`язали йому руки та ноги клейкою стрічкою, обризгали йому обличчя сльозоточивим газом та одягли на голову мішок, тим часом ОСОБА_5 зумів втекти від нападників, після чого із багажного відсіку автомобіля «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 , викрали належні потерпілим грошові кошти на загальну суму 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень та два мобільні телефони «Нокіа», а ОСОБА_7 в цей час засобами зв`язку координував дії вищевказаних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , тобто групо осіб вчинили розбійний напад, після чого з місця події із викраденим майном зникли, а викрадені грошові кошти розподілили між собою.

У подальшому, 10.04.2017 року під час огляду місця події, а саме дворогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , по місцю реєстрації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ним було добровільно видано із тайника що розташований у дроварні вказаного дворогосподарства грошові кошти в сумі 134 500 гривень номіналом по 100 гривень 345 купюр, номіналом 200 гривень 500 купюр, які упаковано в спецпакет № 4348042.

Вилучені в ході огляду грошові кошти в сумі 134 500 гривень номіналом по 100 гривень 345 купюр, номіналом 200 гривень 500 купюр є предметом вчиненого кримінального правопорушення, оскільки були отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення, а відтак відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

Абзацом 2 частини 5 статті 171 КПК України визначено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частиною 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено обов`язок слідчого, прокурора вжиття необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, а саме майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину і відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України, та майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 962 Кримінального кодексу України

Приймаючи до уваги викладене і те, що вилучені під час огляду грошові кошти, являються речовими доказами, оскільки є знаряддями та засобами вчинення кримінального правопорушення і відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт із забороною використання та розпорядження майном вилученого під час огляду місця події, а саме дворогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , по місцю реєстрації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із тайника що розташований у дроварні вказаного дворогосподарства, грошові кошти в сумі 134500 гривень номіналом по 100 гривень 345 купюр, номіналом 200 гривень 500 купюр.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно поданого до суду клопотання а також доданих до нього документів, зокрема витягу з кримінального провадження № 0000679, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування, відділом СУ ГУНП в Закарпатській області, здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2016 року.

Частиною 2 статті 187 КК України встановлено, розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм, - карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

У ході зазначеного досудового слідства по розслідуванню злочину передбаченого частиною 2 статті 187 КК України, відомості про який 08.11.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000679, старший слідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_13 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт із забороною використання та розпорядження майном вилученим під час огляду місця події, а саме дворогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , по місцю реєстрації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із тайника що розташований у дроварні вказаного дворогосподарства, грошові кошти в сумі 134 500 гривень номіналом по 100 гривень 345 купюр, номіналом 200 гривень 500 купюр.

Частиною 1 статті 172 КПК України встановлено, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Частиною 2 даної статті, передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна

Статтею 170 КПК України законодавець встановлює порядок накладення арешту на майно під час кримінального провадження, визначає що є арештом майна. Так згідно частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина 2 статті 170 КПК України встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього законодавець встановлює обов`язок для слідчого, прокурора, зазначаючи, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слід також зауважити, що згідно частини 5 статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , не зазначено: 1) підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, при цьому слідчому необхідно звернути увагу на те, що частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту; 2) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, слідчий суддя відмічає, що у матеріалах клопотання немає жодного документу який би міг засвідчити кому належить право власності на речі та предмети, на які слідчий просить накласти арешт, а тому існує ймовірність, що вони належать іншим особам, накладення арешту на які може привести до негативних наслідків для таких суб`єктів, відсутні і посилання слідчого на конкретні достатні факти, які б вказували на приналежність такого майна.

Крім цього до клопотання не додано документів, на підтвердження наведених у клопотанні обставин справи. Слідчий суддя звертає увагу сторони кримінального провадження з боку обвинувачення, що до клопотання обов`язково мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Таким чином слідчий суддя встановив, що клопотання про арешт майна з яким старший слідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, подано без додержання вимог статті 171 КПК України.

Згідно частини 3 статті 172 КПК України, якщо слідчий суддя, суд, встановив, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна з яким старший слідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 11 квітня 2017 року звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, необхідно повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 309, 372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання про арешт майна старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , повернути прокурору відділу прокуратури Закарпатської області раднику юстиції ОСОБА_13 , як таке що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1