Справа № 128/3487/16-к
Провадження №11-кп/772/663/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001268 від 04.09.2016р. та № 0001294 від 12.09.2016 р., за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 07 лютого 2017 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутори, Вінницького району, Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 15.09.2015 року Вінницький міським судом Вінницької область за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт терміном 80 годин; 23.02.2016 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, ОСОБА_6 за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання по вироку Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України і остаточно до відбування визначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту затримання тобто з 27.09.2016 року
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.09.2016 року по день набрання чинності даним вироком, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами, процесуальними витратами та цивільним позовом.
За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , у неповнолітнього ОСОБА_6 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливою метою, неповнолітній ОСОБА_6 , 04.09.2016 року, близько 13 год. 00 хв., переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, крізь відчинену кватирку проник до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки вчинив викрадення гаманця, в якому знаходились грошові кошти у сумі 10300 гривень (десять тисяч триста гривень), які належали ОСОБА_11 . Після чого місце вчинення злочину покинув, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_11 було завдано матеріального збитку на суму 10300 гривень (десять тисяч триста гривень). Гаманець для потерпілого не представляє матеріальної цінності.
Також, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , у неповнолітнього ОСОБА_6 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливою метою, неповнолітній ОСОБА_6 , 10.09.2016 року, близько 22 год. 00 хв., переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом віджиму металопластикового вікна на першому поверсі проник до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , звідки вчинив викрадення планшету «Pocket Book SURF pad 3», який лежав на тумбочці у спальні, та який належав ОСОБА_10 . Після чого місце вчинення злочину покинув, викраденим планшетом розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_10 згідно висновку експерта № 1242 від 19.09.2016 року завдано матеріального збитку на суму 1086 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок щодо нього скасувати та направити кримінальне провадження на додаткове розслідування, оскільки його затримання, ще будучи ним неповнолітнім, працівниками поліції було проведено з порушеннями вимог закону та був застосований фізичний та психологічний тиск до нього, порушено право на захист, та суд першої інстанції не вірно зарахував йому строк попереднього ув`язнення.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просить пом`якшити йому покарання та пояснив, що він скоїв дані крадіжки, визнає вину та кається в скоєному, а тому просить звільнити його від покарання, захисника ОСОБА_8 , який просить скасувати вирок, оскільки суд першої інстанції не в повній мірі оцінив докази, які отримані з порушеннями, а тому не можуть бути визнані допустимими, прокурор просить вирок залишити без змін, оскільки потерпілий ОСОБА_10 та представник потерпілого ОСОБА_9 підтвердили, що саме ОСОБА_6 скоїв у них крадіжки, на підтвердження цього видав частину викрадених грошей та гаманець, а також вказав на особу, яка придбала викрадений планшет, який був викуплений потерпілим, порушення на які вказує захисник ОСОБА_8 не є істотними, а тому докази є допустимими, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та безпосередньо їх дослідивши, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку з направленням на новий судовий розгляд, як про це просить захисник, як і не знаходить підстав для пом`якшення покарання.
Захисник просить визнати недопустимими доказами заяву від ОСОБА_6 про добровільну видачу гаманця та грошей в сумі 900 грн., які він викрав у ОСОБА_11 , так як там відсутня дата, а також протокол огляду гаманця, оскільки в протоколі зазначено про огляд службового кабінету.

Відсутність дати в заяві не робить даний доказ недопустимим, оскільки сам обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує про те, що він видав гаманець з грошима, написав заяву, даний гаманець та грошові купюри були оглянуті за участю ОСОБА_6 09.09.16 року, жодних заперечень від учасників не поступило.

В самому протоколі огляду зазначено, що в середині кабінету слідчого ОСОБА_6 , в присутності матері, видав шкіряний гаманець та зафіксовано його характерні ознаки, а також номери грошових купюр.

Крім того даний протокол супроводжується фото-таблицею з якої вбачається, що ознаки викрадених речей в протоколі зафіксовано вірно (а.с. 124-125).

Не зазначення в протоколі про приєднання речових доказів номерів грошових купюр не робить даний доказ недопустимим.

Ні потерпілий ОСОБА_11 , ні його представник не заперечували про отримання від працівника поліції шкіряного гаманця та грошей в сумі 900 грн., а тому відсутність дати в розписці не є підставою визнавати дану розписку недопустимою.

По епізоду крадіжки планшета у ОСОБА_10 , то апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_10 був визнаний потерпілим оскільки звернувся з заявою про викрадення планшета (а.с. 135).

В суді першої інстанції не приймав участь оскільки звернувся з заявою про розгляд кримінального провадження у його відсутність.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_10 пояснив, що даний планшет був придбаний його дружиною, проте вони ним користуються спільно, він знаходився в будинку, де він є володільцем, саме він приймав міри до відшукування даного планшету, а також написав заяву в поліцію.

Оскільки до них приходив ОСОБА_6 , про якого знали, що він вчиняє крадіжки, то на нього впала підозра. Він з батьком запросили ОСОБА_6 та переконались, що слід на вікні співпадає з кросівками ОСОБА_6 , після чого обвинувачений визнав, що він скоїв крадіжку та показав особу, якій віддав планшет в заставу за 500 грн. Проте йому прийшлося викупити планшет за 800 грн., оскільки за меншу суму не погоджувались йому повернути планшет.

Він їздив в поліцію з планшетом та дав згоду на його огляд.

Дана обставина підтверджується протоколом огляду від 15.09.16 року і хоча даний протокол складено на бланку протоколу огляду місця події, в ньому зафіксовано ознаки планшету та зафіксовано його номер.

Разом з тим апеляційний суд вважає, що слід визнати недопустимим доказом висновок експерта щодо оцінки даного планшета, оскільки він не надавався на експертне дослідження, а висновок про вартість в сумі 1086 грн. зроблений на підставі копії протоколу потерпілого ОСОБА_10 , що є неприпустимо.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що вартість даного планшету має складати 800 грн., виходячи із пояснень ОСОБА_10 , оскільки інших даних про вартість на час викрадення планшету відсутні. Заміна вартості планшету не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Апеляційний суд вважає безпідставними пояснення захисника ОСОБА_8 , що ОСОБА_10 не міг бути визнаний потерпілим, оскільки планшет був куплений його дружиною, так як судом встановлено, що ОСОБА_10 на законних правах користувався даним планшетом, останній був їх спільною сумісною власністю, тому і ОСОБА_10 звернувся з заявою про викрадення планшету та прийняв міри до його відшукання, його дружина не повторювала такі дії, оскільки погодилась з тим, що саме ОСОБА_10 буде потерпілим і не подавала заяву про визнання її потерпілою.

Щодо посилання у вироку на неіснуючий доказ, а саме протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, то суд бере до уваги, що такий протокол складений 30.10.16 року, а не 30.09.16 року, він досліджений в апеляційному суді і є допустимим доказом.

Зважаючи на дані обставини, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку та повернення його на новий судовий розгляд.

Щодо доводів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченим ОСОБА_6 про його затримання, то апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 був затриманий 27.09.16 року і доставлений до м. Вінниці, де о 16 год. 30 хв. було складено протокол про його затримання, була повідомлена мати ОСОБА_6 про затримання, а також повідомлено ЦБПД. Затримання відбулось на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 23.09.16 року, що спростовує доводи ОСОБА_6 . Також для захисту інтересів ОСОБА_6 був призначений захисник з ЦБПД, який приймав участь на досудовому слідстві та в суді.

З часу затримання ОСОБА_6 йому зараховано строк перебування під вартою на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Хоча обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційному суді просив пом`якшити йому покарання, посилаючись на визнання ним вини, але апеляційний суд бере до уваги поведінку ОСОБА_6 , який в апеляційному суді у своїх перших поясненнях частково визнав вину та вказував, що його змусили визнати крадіжку планшета.

Проте після того як до апеляційного суду з`явився потерпілий ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину у скоєнні крадіжки та пояснив, що до нього не застосовувались засоби фізичного і психічного впливу і саме він скоїв дану крадіжку, лише просить пом`якшити йому покарання.

Проте апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки останній вже двічі засуджувався за крадіжки до громадських робіт та до позбавлення волі з іспитовим строком, тобто, перебуваючи на волі, не став на шлях виправлення, а продовжував вчиняти крадіжки.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького районного суду Вінницької області щодо ОСОБА_6 від 07 лютого 2017 року залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3 місяців, а засудженим в цей же термін з дня отримання копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
З оригіналом вірно: