Провадження № 11-сс/780/625/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
26 грудня 2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2016 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Києва і Київської області Державної пенітенціарної служби України, стоком на 60 (шістдесят) днів, до 09 лютого 2017 року. Строк тримання ОСОБА_6 під вартою ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22 год. 10 хв. 12.12.2016 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2016 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу. Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, натомість підозра, повідомлена ОСОБА_6 , ґрунтується виключно на показах потерпілої ОСОБА_8 . Крім того, протокол проведення слідчого експерименту та протокол огляду місця події, на які посилався слідчий суддя, не є доказами причетності ОСОБА_6 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень та не відомо чи матимуть якесь доказове значення у подальшому.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 02 грудня 2016 р. ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за скоєння злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на вчинення статевого акту з потерпілою ОСОБА_8 , зайшов до місця проживання останньої: в квартиру АДРЕСА_1 .

Перебуваючи в зазначеній квартирі, ОСОБА_6 повторно, із застосуванням фізичного насильства, долаючи опір потерпілої ОСОБА_8 , схопив її обома руками вимагаючи вступити з ним в статевий зв`язок. При цьому наносив їй удари руками по голові та тулубу.

З метою доведення свого злочинного наміру на вчинення зґвалтування ОСОБА_8 , до кінця, долаючи волю останньої до супротиву, шляхом застосування фізичного насильства до потерпілої, намагався вчинити статевий акт з потерпілою, але не довів свій умисел на зґвалтування ОСОБА_8 до кінця, внаслідок її активного фізичного спротиву, тобто з причин, що не залежали від його волі.

Повідомлення про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 12.12.2016 року за №0006131 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.152 КК України.

12.12.2016 року о 22 год. 10 хв. підозрюваний ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

13.12.2016 року підозрюваному ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.152 КК України.

Вважаючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.152 КК України, яке віднесено до категорії тяжких, з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаючи наявність ризиків, передбачених пп.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів відносно ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2016 року до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.152 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Києва і Київської області Державної пенітенціарної служби України, стоком на 60 (шістдесят) днів, до 09 лютого 2017 року. Строк тримання ОСОБА_6 під вартою ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22 год. 10 хв. 12.12.2016 року.

Дане рішення мотивоване тим, що ОСОБА_6 не працевлаштований, раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.152 КК України, яке віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Крім того, матеріали клопотання містять достатні докази причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення: покази потерпілої, яка категорично та однозначно вказала на обставини вчинення ОСОБА_6 щодо неї кримінального правопорушення, протокол огляду місця події, під час якого вилучено речі та предмети, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 , яка на місці в присутності понятих розповіла та показала обставини вчинення щодо неї ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Відтак, згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, в провадженні Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.152 КК України.

13.12.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.152 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.152 КК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно дійшов до висновку, про існуваннястосовно підозрюваного ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу.

Таким чином, із матеріалів кримінального провадження, вбачається наявність достатніх даних, що вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину; що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та що жоден з більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання цьому ризику.
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність існування ризиків зазначених в ухвалі слідчого судді, є безпідставними, оскільки суперечать матеріалам кримінального провадження.
Відтак, доводи апеляційної скарги про необхідність скасування ухвали слідчого судді та зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, колегія суддів вважає безпідставними.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2016 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Києва і Київської області Державної пенітенціарної служби України, стоком на 60 (шістдесят) днів, до 09 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: