АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3508/16-к Номер провадження 11-сс/786/624/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ФОП ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Лубенського відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області та накладено арешт на речі, вилучені в ході обшуку, а саме:

-монітор «Fujitsu Simens», клавіатуру «Dell», маніпулятор типу «Миша» фірми «HP», системний блок від комп`ютера «HP», монітор «Hanns-G», клавіатура «Dell», маніпулятор типу «Миша» фірми «HP», системний блок від комп`ютера «HP», монітор «View Sonic», клавіатура «Sven», маніпулятор типу «Миша» фірми «Genius», системний блок від комп`ютера «HP», комутатор «СВІТЧ» фірми D-Link», модем «Huawei», комутатор «СВІТЧ» фірми «TP-Link», роутер «TP-Link», товарний чек від 15.12.2016 року, паперова стрічка із написами комбінації цифр, паперові стрічки без написів в кількості 9 пакунків, грошові кошти в сумі 198 гри., аркуш паперу формату A4 із відповідними записами, грошові кошти в сумі 500 гри., та документи вказаного закладу.

Як вбачається з матеріалів провадження, до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області звернувся слідчий із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

15.12.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області проведено обшук нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого вилучено монітор «Fujitsu Simens», клавіатуру «Dell», маніпулятор типу «Миша» фірми «HP», системний блок від комп`ютера «HP», монітор «Hanns-G», клавіатура «Dell», маніпулятор типу «Миша» фірми «HP», системний блок від комп`ютера «HP», монітор «View Sonic», клавіатура «Sven», маніпулятор типу «Миша» фірми «Genius», системний блок від комп`ютера «HP», комутатор «СВІТЧ» фірми D-Link», модем «Huawei», комутатор «СВІТЧ» фірми «TP-Link», роутер «TP-Link», товарний чек від 15.12.2016 року, паперова стрічка із написами комбінації цифр, паперові стрічки без написів в кількості 9 пакунків, грошові кошти в сумі 198 гри., аркуш паперу формату A4 із відповідними записами, грошові кошти в сумі 500 гри., та документи вказаного закладу.

15.12.2016р. винесено постанову про визнання вищевказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що речі, які були вилучені під час обшуку містять на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, а також врахував, що на даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а тому вважав за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, а провадження по справі закрити, оскільки ні у клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не наведено обґрунтування того, яким чином вилучені в ході обшуку, зокрема монітори, клавіатури, мишки та інше майно можуть бути знаряддями вчинення злочину або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу з зазначених у ній мотивів, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для її задоволення, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Пункт 1 частини 2 цієї статті зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з приписами ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, у ході досудового розслідування були проведенні негласні слідчі (розшукові) дії, а саме контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки та аудіо-, відео контроль місця. В ході проведення яких ОСОБА_9 здійснив оперативну закупку в приміщенні грального закладу за адресою АДРЕСА_1 , на суму 600 грн., де останньому за вказані грошові кошти були надані послуги у сфері грального бізнесу.

15.12.2016 року на підстави ухвали Лубенського міськрайонного суду від 14.12.2016 року було проведено обшук нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено майно, зазначене вище.

15.12.2016 року винесено постанову про визнання вищевказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні, які відповідно до ч.7 ст.236 КПК України є тимчасово вилученим майном.

16.12.2016р. слідчий звернувся із клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ч.5 ст.171 КПК України, тобто наступного робочого дня після вилучення майна.

Вирішуючи питання про накладення арешту на майно, у відповідності до вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя вірно врахував правову підставу для арешту (майно, що містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення) та зазначив, що метою застосування арешту у цьому кримінальному провадженні є необхідність проведення ряду процесуальних дій для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище згадуваного кримінального правопорушення, зокрема проведення експертизи вилученого майна.

Таким чином, арешт на майно накладено обґрунтовано, з чим погоджується і колегія суддів.

Враховуючи, що тимчасово вилучене майно містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та визнано речовими доказами, тому їхній арешт, накладений з метою збереження вказаних речових доказів, є виправданим.

Крім того, метою застосування саме такого виду заходу забезпечення кримінального провадження є необхідність проведення ряду процесуальних дій для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище згадуваного кримінального правопорушення, зокрема проведення експертизи вилученого майна.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегія суддів не вбачає.

Крім того, відповідно до положень ст. 174 КПК вказаний вид заходу забезпечення може бути скасований на будь-якій стадії кримінального провадження за умови відсутності у його потребі.

Виходячи з зазначеного, доводи апеляції про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні апеляційного суду під час перевірки наявних матеріалів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою. Вимоги кримінально-процесуального законодавства при її постановленні порушені не були, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, як необґрунтована.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ФОП ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2016 року про накладення арешту на майно без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4