Справа № 183/5527/16
№ 1-кп/183/227/17
В И Р О К
іменем України
23 лютого 2017 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003520 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.02.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :
13 серпня 2016 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходився поблизу вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , де побачив відкриті вхідні двері у технічну кімнату, в якій знаходився велосипед марки «Україна», який належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення вказаного велосипеда. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері, проник у вищезазначену технічну кімнату, звідки діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав велосипед марки «Україна», вартістю 1137 гривень 60 копійок, який належить ОСОБА_6 , та намагався покинути місце скоєння злочину. Однак ОСОБА_5 був помічений мешканцями вказаного вище будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які намагались припинити його злочинні дії. Проте, розуміючи, що його викрили та усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, ОСОБА_5 продовжив їх викотивши викрадений ним велосипед з другого поверху цього будинку на вулицю та втік на ньому з місця вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1137 гривень 60 копійок.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні. Показав, що приблизно в серпні чи вересні 2016 року, точної дати не пам`ятає, його знайомий попросив його знайти велосипеди, які були викрадені біля магазину «Крамниця» в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Біля цього магазину часто зникають велосипеди, які залишають відвідувачі магазину. Він побачив один з таких велосипедів марки «Україна» у свого знайомого ОСОБА_9 . Через декілька днів він зайшов до ОСОБА_9 додому і сказав йому щоб той віддав велосипед, оскільки він йому не належить. Також вимагав у ОСОБА_9 віддати йому гроші, які, як він вважає, останній йому винен. Розмова між ними відбувалась біля дверей квартири ОСОБА_9 на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_10 спочатку пообіцяв повернути велосипед, а потім відразу закрив вхідні двері і висловився образливими словами в його бік. Його це образило і він почав гупати руками в двері квартири ОСОБА_9 , але останній двері не відчинив. Тоді він сказав ОСОБА_11 , що сам забере цей велосипед, після чого відразу зайшов через незачинені двері до побутової кімнати на другому поверсі цього будинку, де стояв велосипед марки «Україна», і забрав його. Коли він вже вийшов з цієї побутової кімнати та почав з велосипедом спускатися сходами його побачила сусідка ОСОБА_9 та почала кричати до нього щоб він повернув велосипед, оскільки він належить матері ОСОБА_9 . Він відповів їй що не поверне велосипед і пішов на вулицю. Згодом він продав цей велосипед одному чоловіку, а потім іншому. Також пояснив, що забрав вказаний велосипед щоб провчити ОСОБА_9 та перебував у збудженому стані через образу з боку останнього. Побутова кімната, в якій знаходився викрадений ним велосипед, постійно відкрита, у всіх мешканців будинку є ключі від замку дверей до неї, цей будинок фактично є гуртожитком. В скоєному щиро кається і жалкує з приводу вчиненого ним. Просив суд не позбавляти його волі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що 13.08.2016 року сусідка повідомила її про те, що ОСОБА_5 викрав в неї її велосипед «Україна». Цей велосипед стояв у технічній (побутовій) кімнаті на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 . Вона проживає разом із сином ОСОБА_12 в квартирі АДРЕСА_4 в цьому будинку. Це її велосипед, вона придбала його на базарі. Ввечері того ж дня вона ходила додому до ОСОБА_5 та вимагала повернути її велосипед, однак останній відмовився. Після цього вона написала заяву до міліції про викрадення в неї велосипеда. Ця технічна (побутова) кімната, в якій стояв її велосипед, зачиняється на замок, ключі від дверей до неї є у мешканців будинку.

В своїй письмовій заяві потерпіла ОСОБА_6 просила в подальшому розглядати справу без її участі через зайнятість на роботі, матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого не має, покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що у серпні 2016 року, точної дати не пам`ятає, вранці з невісткою ОСОБА_8 була у себе вдома в квартирі АДРЕСА_5 . Вони чули сварку між ОСОБА_13 та ОСОБА_5 в під`їзді будинку. Вона разом з ОСОБА_8 вийшла в під`їзд і побачила, що ОСОБА_5 гупав у двері квартири ОСОБА_9 . Вона сказала ОСОБА_5 щоб він припинив, на що останній відповів образливими словами. Після цього вона пішла до побутової кімнати набрати води, там є умивальник. Набрала води та занесла її до себе в квартиру, а коли повернулася щоб закрити цю кімнату, побачила як ОСОБА_5 сходами котить велосипед, який був у цій кімнаті і належить ОСОБА_6 . Вона та ОСОБА_8 почали говорити ОСОБА_5 що це він робить, цей велосипед належить ОСОБА_6 , на що ОСОБА_5 сказав їм про борг ОСОБА_9 перед ним, виразився в їх бік нецензурними словами і забрав велосипед. Цей велосипед «Україна» завжди стояв у побутовій кімнаті на другому поверсі будинку і належить ОСОБА_6 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що наприкінці літа 2016 року, точної дати не пам`ятає, вранці прийшла до своєї свекрухи ОСОБА_7 . Через деякий час вони почули в під`їзді гучні звуки, вийшли в під`їзд і побачили як ОСОБА_5 гупав у двері квартири ОСОБА_9 . Вони сказали ОСОБА_5 щоб він припинив, на що останній відповів образливими словами. Потім ОСОБА_7 пішла до побутової кімнати щоб набрати води з умивальника. ОСОБА_7 набрала води та занесла її до себе в квартиру, а коли поверталася щоб закрити цю кімнату, ОСОБА_7 та вона побачили як ОСОБА_5 сходами котить велосипед, який був у цій кімнаті і належить ОСОБА_6 . Вона та ОСОБА_7 почали говорити ОСОБА_5 що це він робить, що вона викличе міліцію, на що ОСОБА_5 не відреагував, а сказав «викликай кого схочеш» нецензурними словами і забрав велосипед.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що влітку 2016 року, точної дати не пам`ятає, до неї додому прийшов ОСОБА_5 з велосипедом «Україна» чорного кольору та запропонував його купити. Вона відмовилася. В цей час до неї зайшов її сусід ОСОБА_15 , якому ОСОБА_5 і продав цей велосипед за 200 гривень. Велосипед тимчасово зберігався у неї вдома. Приблизно через 2 дні до неї знову прийшов ОСОБА_5 і повідомив, що йому необхідно забрати велосипед, оскільки його потрібно повернути. Вона сказала, щоб він повернув гроші отримані за велосипед, на що ОСОБА_5 повернув їй 200 гривень та забрав велосипед.

Від допиту інших свідків сторона обвинувачення відмовилась, захисник та обвинувачений проти цього не заперечували і не наполягали на допиті цих свідків.

В судовому засіданні судом були також досліджені письмові докази (документи) на підтвердження пред`явленого обвинувачення, а саме:

- витяг з кримінального провадження № 0003520від 06.09.2016 року, згідно якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2016 року були внесено відомості за фактом викрадення із санвузла в будинку АДРЕСА_3 майна, що належить ОСОБА_6 ;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.08.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_6 в цей день звернулася з усною заявою до поліції про викрадення 13.08.2016 року ОСОБА_5 з побутової кімнати на другому поверсі будинку за місцем її мешкання її велосипеду «Україна» чорного кольору;

- протокол огляду з фототаблицею від 22.08.2016 року в ході якого було оглянуто технічну кімнату на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 ;

- протокол пред`явлення речей для впізнання з фототаблицею від 19.09.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , в ході якого потерпіла впізнала свій велосипед марки «Україна», викрадений у неї 13.08.2016 року;

- протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 20.09.2016 року за участю свідка ОСОБА_7 , в ході проведення якого остання показала про обставини викрадення ОСОБА_5 13.08.2016 року велосипеда «Україна» з технічної кімнати на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 ;

- протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 20.09.2016 року за участю свідка ОСОБА_8 , в ході проведення якого остання показала про обставини викрадення ОСОБА_5 13.08.2016 року велосипеда «Україна» з технічної кімнати на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.09.2016 року за участю свідка ОСОБА_16 , в ході якого свідок впізнав ОСОБА_5 як чоловіка, який в серпні 2016 року продав йому велосипед марки «Україна» чорного кольору;

- протокол огляду предмета від 31.08.2016 року з фототаблицею в ході якого було оглянуто добровільно виданий ОСОБА_16 велосипед марки «Україна» чорного кольору, який вилучено до Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області;

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 4588-16 від 21.09.2016 року відповідно до якого станом на 22.08.2016 року ринкова вартість велосипеду марки «Україна» складає 1 137 гривень 60 копійок.

Всі вище перелічені докази суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині.

Отже, дослідивши та проаналізувавши наведені вище докази, суд вважає, що вони кожний окремо, а також в сукупності, доповнюючи один одного, підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, і підтверджують вину обвинуваченого у пред`явленому йому обвинуваченні.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_5 саме як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, суд виходить з наступного.

Так, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері, проник у технічну кімнату на другому поверсі будинку, звідки намагався таємно викрасти велосипед марки «Україна» і непоміченим покинути місце скоєння злочину. Однак ОСОБА_5 , до того моменту як він отримав реальну можливість розпорядитися викраденим, застали на місці вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які намагались припинити його злочинні дії. Проте розуміючи, що його дії викрито, ОСОБА_5 в присутності вказаних осіб і не зважаючи на їх заперечення, відкрито продовжив свої протиправні дії, направлені на викрадення велосипеду. Тобто дії ОСОБА_5 , розпочаті як крадіжка, але виявлені сторонніми особами і, незважаючи на це, продовжені ним з метою заволодіння майном, слід кваліфікувати як грабіж.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_5 такої кваліфікуючої ознаки як проникнення в інше приміщення, суд приймає до уваги наступне. Під проникненням у інше приміщення слід розуміти незаконне вторгнення до нього будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно. Поняття "інше приміщення" включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації або громадян, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель тощо).

З наявних у справі матеріалів та показань потерпілої і свідків суд вбачає, що технічна кімната на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 , звідки ОСОБА_5 було викрадено велосипед, використовується мешканцями цього будинку для побутових і господарських потреб (зберігання речей тощо). Ця кімната обладнана дверима із замком для запобігання проникнення до неї сторонніх осіб. За таких обставин вказану кімнату з метою кваліфікації дій обвинуваченого слід віднести до іншого приміщення, оскільки її неможливо віднести до житла чи сховища. ОСОБА_5 не є мешканцем зазначеного будинку і жодного стосунку до цієї кімнати не мав, тобто його проникнення до неї було незаконним.

З огляду на зазначене, дії ОСОБА_5 , які були розпочаті як крадіжка, поєднана з проникненням у це приміщення (кімнату), які згодом переросли в грабіж, слід кваліфікувати відповідно за ч. 3 ст. 186 КК України. При цьому доводи ОСОБА_5 про те, що вказана технічна кімната фактично постійно не зачинена, не мають правового значення для кваліфікації його дій, оскільки незаконне проникнення у приміщення можливе як з подоланням певних перешкод (наприклад, у виді відкриття чи взлому замку дверей), так і без цього.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком суду. За місцем проживання обвинувачений характеризується негативно, не працює, осіб на утриманні не має, на обліку у лікарів не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи обвинуваченого, та беручи до уваги позицію потерпілої, яка залишила вирішення питання про покарання обвинуваченого на розсуд суду, суд не знаходить підстав для призначення йому покарання із застосуванням положень ст.ст. 69,75 КК України, і вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк. Визначаючи розмір покарання суд вважає, що з урахуванням всіх обставин у справі, можливо обмежитись призначенням мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 186 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде відповідати обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і є достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив інкримінований йому злочин в період іспитового строку за вказаним вироком суду, що дає підстави для призначення йому остаточного покарання за сукупністю вироків згідно зі ст. 71 КК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 176,20 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року, з призначеним покаранням за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання з 28 вересня 2016 року.

Зарахувати в строк призначеного покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 28.09.2016 року по 23.02.2017 року із розрахунку, передбаченого ч.ч.1,5 ст. 72 КК України, а саме 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Речові докази: велосипед марки «Україна», переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили, повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (висновок №4588-16 від 21.09.2016 року) в сумі 176 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1