Провадження № 1-кп/369/558/16
В И Р О К
іменем України
02.12.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Ровеньки Луганської області, маючої вищу освіту, заміжньої, офіційно працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 04.11.2013 року за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі; ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.07.2014 року скорочено наполовину невідбуту частину покарання в силу ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.11.2015 року звільненої від відбування частини покарання умовно-достроково на 1 (один) місяць 20 (двадцять) днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
16.11.2016 року близько 13 год. ОСОБА_4 , будучи раніше судимою вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 04.11.2013 року за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні торгового залу гіпермаркету ТОВ «Ашан-Кільцева», який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, намагалася повторно таємно викрасти належні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» товарно-матеріальні цінності, а саме: шапку жіночу в кількості 1 шт. вартістю 24,17 грн., бюстгальтер у кількості 1 шт. вартістю 140,83 грн., резинку для волосся в кількості 1 шт. вартістю 18,38 грн., на загальну суму 183,38 грн., які поклала до кишень куртки, в яку була одягнена.

Після чого, утримуючи при собі вказаний товар ОСОБА_4 пройшла через касову зону не розрахувавшись за нього, при цьому виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогла завершити злочин із причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана працівником охорони.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі і давала показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення нею злочину, пояснивши, що вона перебуваючи в гіпермаркеті «Ашан» вирішила викрасти товар, який вказаний в обвинувальному акті. Після того, як вона поклала викрадений товар до карманів своєї куртки, направилась до касової зони, щоб розплатитись за частину товару, яку вона бажала придбати, а за викрадений товар не сплатила та пішла до виходу з магазину, де її затримали працівники охорони. ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаялась, запевнила, що зробила належні висновки зі своєї поведінки та засуджує свій ганебний вчинок, просила суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд визнає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена повністю та її дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує, що злочин за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості; ОСОБА_4 раніше судима вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 04.11.2013 року за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі; ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.07.2014 року скорочено наполовину невідбуту частину покарання в силу ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014році», ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.11.2015 року звільненої від відбування частини покарання умовно-достроково на 1 (один) місяць 20 (двадцять) днів; негативних характеристик за місцем проживання не має (а.с.40 т.2); на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 39 т.2).

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченої своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи ставлення обвинуваченої до вчиненого, її щире каяття, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє її від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі п.5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_4 в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: - шапка жіноча в кількості 1 шт., бюстгальтер у кількості 1 шт., резинка для волосся в кількості 1 шт. - передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Ашан України Гіпермаркет» ОСОБА_5 (а.с. 20т.2) залишити в розпорядженні ТОВ «Ашан України Гіпермаркет»;

- СD-R диск марки «VIDEX», оранжевого кольору долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження (а.с. 37 т.2).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, представником потерпілого та обвинуваченою.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1