ВИРОК
Іменем України
30.05.2017 року Франківський районний суд м.Львова у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження №0000837 від 14.03.2017 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого, востаннє засуджений 11.05.2017 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних розмірів громадян, що становить 850 грн. (покарання відбув повністю)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,-
В С Т А Н О В И В:
14.03.2017 року близько 15:53 год. ОСОБА_5 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи у приміщенні магазину №96, який розташований за адресою м.Львів вул. Городоцька, 179 та належить до ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», таємно, шляхом вільного доступу, викрав зі стелажу гумку жувальну «Orbit білосніжний освіжаюча м`ята», в кількості 29 штук, загальною вартістю 227,12 гривень, що перебуває на балансі в ТОВ «СІЛЬПО-ФУД». Вказані жуйки ОСОБА_5 помістив під верхній одяг, а саме куртку, в яку був одягнений та не оплативши за них вийшов за межі торгового залу. Однак, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_5 не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки в цей час за межами торгового залу був виявлений працівниками поліції.
Відтак, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_5 , оскільки він своїми умисними діями скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 14.03.2017 року перебуваючи за адресою м.Львів вул. Городоцька, 179 у приміщенні магазину №96 викрав зі стелажу гумку жувальну «Orbit білосніжний освіжаюча м`ята», в кількості 29 штук, загальною вартістю 227,12 гривень, які помістив під верхній одяг, а саме куртку, в яку був одягнений та не оплативши за них вийшов за межі торгового залу. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 подав до суду заяву про визнання вини, не заперечує проти недослідження доказів щодо встановлення вини, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Представник потерпілого ТзОВ «СІЛЬПО-ФУД» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на адресу суду скерував клопотання про розгляд справи у його відсутності, претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має, товар повернуто в повному обсязі, питання щодо призначення покарання покладається на розсуд суду, відповідно до ч.1 ст.325 КПК України суд ухвалює рішення про проведення судового засідання без представника потерпілого.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому протиправного, кримінально караного діяння, враховуючи той факт, що учасники судового процесу не оспорюють фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони розуміють зміст цих обставин, заслухавши думку прокурора, суд, у відповідності до положень ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним подальше дослідження інших доказів відносно обставин, які не оспорюються учасниками судового процесу, сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій у суду немає.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.
Проаналізувавши докази надані стороною обвинувачення, покази самого обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має на меті не тільки кару, а має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відтак, суд, враховує особу обвинуваченого, те, що обвинувачений ОСОБА_5 згідно висновку спеціальної медичної, наркологічної комісії №39 від 22 березня 2017 року та довідки ОКЗ ЛОР «Львівського обласного державного клінічного наркологічного диспансеру» №910 від 17.03.2017 року на обліку в наркологічному диспансері перебуває з 10.04.2009 року з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання кількох лікарських засобів та інших психотропних речовин, характеризуючі дані обвинуваченого, згідно представлених суду документів - виключно позитивних, те що на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання скарг на ОСОБА_5 не поступало та наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" та приходить до висновку, що перелічені обставини вказують на те, що обвинувачений має здатність виправитися без реального відбування покарання та вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, встановивши тривалість іспитового строку і поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення.
З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог ст.ст. 349, 394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1