Дата документу Справа № 331/4618/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/538/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/4618/16-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 187 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001161 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2016 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
1) 13.10.2009 р. Якимівським районним судом Запорізької області за ст.185 ч.2 КК України до штрафу в сумі 510 гривень в дохід держави;
2) 20.07.2010 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.2, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
3) 17.11.2010 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.3, 69, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, зі стягненням штрафу в сумі 510 гривень, звільнений по відбуттю строку покарання 04.10.2012 р.;
4) 19.07.2013 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.2, 71, 75,76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та стягненням штрафу в розмірі 510 гривень;
5) 01.11.2013 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4, 72, 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки;
6) 10.04.2014 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
7) 17.06.2014 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 08.02.2016 р. умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 21 день;
визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 187 ч.1, 187 ч.2 КК України, та призначено йому покарання:
- по ст.185 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;
- по ст.187 ч.1 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;
- по ст.187 ч.2 КК України у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання покарання, не відбутого за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2014 р., призначено ОСОБА_7 остаточну міру покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з 02 червня 2016 р.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 02 червня 2016 р. до набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 1718 (одну тисячу сімсот вісімнадцять) гривень.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 5066 (п`ять тисяч шістдесят шість) гривень 67 копійок.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 7000 (сім тисяч) гривень.
Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з вироком, 04 квітня 2016 р., приблизно о 06 год.10 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись біля будинку № 1 по вул. Базарній в м. Запоріжжя, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, тримаючи в правій руці електрошокер, напав іззаду на потерпілу ОСОБА_9 , що виразилося в тому, що ОСОБА_7 завдав один удар електричним струмом по шиї потерпілої, від чого остання впала на асфальт.
Скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_9 знаходиться в безпорадному стані, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 заволодів належною потерпілій сумкою сірого кольору, яка під час падіння ОСОБА_9 випала з її рук на асфальт, та зник з місця скоєння злочину.
Таким чином, ОСОБА_7 напав на потерпілу ОСОБА_9 та із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, заволодів належним потерпілій майном, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3218 гривень.
23 травня 2016 р., приблизно о 03 год.10 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що ОСОБА_11 , яка перебувала у нього в гостях, спить, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, таємно викрав із шиї потерпілої належний їй золотий ланцюжок 585 проби вагою 9,73 грама довжиною 55 см вартістю 7000 гривень, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 7000 гривень.
23 травня 2016 р., приблизно о 23 год.00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в якості гостя в квартирі АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав з куртки потерпілого ОСОБА_10 мобільний телефон «Samsung GT-S5222 Duos» в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 1019 від 27.07.2016 р. становить 450 гривень, який належав останньому. Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_10 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов у кімнату № 2 спальню тієї ж квартири, звідки повторно таємно викрав зі столу ноутбук марки «Sony VAIO VRCEH1L1R/W» в корпусі білого кольору, який належав ОСОБА_10 , вартість якого згідно висновку експерта № 1024 від 11.07.2016 р. становить 5066 гривень 67 копійок, відімкнув його від зарядного пристрою та сховав його собі під футболку, після чого з викраденим зник з квартири, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 5516 гривень 67 копійок.
02 червня 2016 р., приблизно о 15 год.20 хв., ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись у ЦПКтВ «Дубовий гай» в Олександрівському районі м. Запоріжжя, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, тримаючи в правій руці ніж, напав на потерпілу ОСОБА_12 , на руках у якої було немовля віком 6 місяців від народження, що виразилося в тому, що ОСОБА_7 підніс вказаний ніж до шиї потерпілої ОСОБА_12 , а потім до голови немовляти, та, погрожуючи застосувати ніж, наказав потерпілій ОСОБА_12 віддати йому майно, яке належить потерпілій, а саме грошові кошти та мобільний телефон.
Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також реальну загрозу життю та здоров`ю її дитини, потерпіла ОСОБА_12 підкорилася незаконним вимогам ОСОБА_7 та віддала йому свій мобільний телефон «Samsung Galaxy J5 SM-J5HDS (sek)» в корпусі білого кольору.
Таким чином, ОСОБА_7 напав на потерпілу ОСОБА_12 та із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, заволодів належним потерпілій майном, а саме: мобільним телефоном «Samsung Galaxy J5 SM-J5HDS (sek)» в корпусі білого кольору вартістю 5000 гривень; сім-картою мобільного оператора «Київстар», яка не представляє для потерпілої матеріальної цінності, без грошових коштів на рахунку; картою пам`яті для мобільного телефону ємкістю 32 Гб, яка не представляє матеріальної цінності, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 5000 гривень.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вважає вирок надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 . Просить вирок змінити та призначити його підзахисному більш м`яке покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати і провадження направити в той же суд на новий розгляд. Вказує, що злочин, який йому інкримінується в порядку ст.187 КК України він не скоював. Йому не була роз`яснена ст.349 КПК України.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора, яка проти апеляційних скарг заперечувала та просила вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо того, що його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування та судового розгляду, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, наведених у вироку, підтверджується зібраними у справі доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що 04 квітня 2016 р., приблизно о 06 год.10 хв., вона по вул. Кірова йшла на роботу, попереду неї йшли інші жінки, коли вони завернули за ріг будинку, а вона була в арці, то почула позаду себе чиїсь шаги, потім хтось поклав їй на плечі руки, вона повернулася та побачила обличчя обвинуваченого, який електрошокером збив її з ніг, наніс удар в шию, але оскільки в неї був високий комірець, то електрошокером ОСОБА_7 її лише паралізував, свідомість вона не втрачала, у неї лише підкосилися ноги та вона впала. Застосовуючи електрошокер, ОСОБА_7 пошкрябав їй підборіддя. Вона бачила електричні розряди, чула характерне потріскування, тому цілком впевнена, що обвинувачений застосував до неї саме електрошокер, а не інший предмет. ОСОБА_7 викрав у неї сумку, в якій знаходилися два мобільних телефони, паспорт, косметика та втік. Вона одразу почала кричати та звати на допомогу.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що на початку квітня до нього звернувся ОСОБА_7 та попросив із паспортом піти до ломбарду аби здати мобільний телефон, він погодився, взяв свій паспорт і вони разом пішли до ломбарду, але там телефон не прийняли. Після цього він пішов додому, а ОСОБА_7 пішов до кіоску, де продав мобільний телефон. У дворі серед сусідів він чув розмови про те, що жінку пограбували, напали на неї з електрошокером, підозрювали у вчиненні цього нападу ОСОБА_7 .
Також вина ОСОБА_7 підтверджується:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.04.2016 р., згідно до якого 04.04.2016 р. приблизно о 06 го.10 хв. біля будинку № 1 по вул. Анголенко (вул. Базарна) на неї напав, застосовуючи електрошокер, невідомий чоловік та відкрито викрав належну їй жіночу сумку, в якій знаходилися два мобільних телефони, грошові кошти, паспорт;
- протоколом огляду місця події від 04.04.2016 р. та фото таблицею до нього, згідно до якого місцем злочину є дільниця місцевості біля будинку АДРЕСА_4 ;
- протоколом обшуку від 21.06.2016 р., під час якого за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 була виявлена та вилучена чоловіча зимова куртка чорного кольору зі вставками червоного кольору;
- протоколом огляду від 21.06.2016 р. зимової чоловічої куртки чорного кольору зі вставками червоного кольору, яку потерпіла ОСОБА_9 впізнала, як куртку, яка була одягнена на ОСОБА_7 під час розбійного нападу на неї;
- постановою про визнання зимової чоловічої куртки чорного кольору зі вставками червоного кольору від 21.06.2016 р., згідно до якої зазначена куртка була виявлена та вилучена в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 ;
- постановою від 30.04.2016 р. про визнання мобільного телефону «Nokia 510» речовим доказом, згідно до якої зазначений мобільний телефон надав органам досудового слідства ОСОБА_14 ;
- заявою ОСОБА_14 про добровільну видачу мобільного телефону «Nokia 510», який був придбаний у кіоску по вул. Базарній;
- заявою ОСОБА_15 від 29.04.2016 р. про добровільну видачу пакету із косметичкою, який був знайдений на території дитячого садочку № 3, що узгоджується з показаннями обвинуваченого про те, що речі потерпілої ОСОБА_9 він залишив у дитячому садочку;
- копіями документів на мобільний телефон «Nokia 510», які були надані потерпілою ОСОБА_9 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.06.2016 р., згідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка 04.04.2016 р. напала не неї із застосуванням електрошокеру;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.06.2016 р., згідно до якого ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка на початку 2016 р. продала йому мобільний телефон «Nokia 510».
Потерпіла ОСОБА_11 суду пояснила, що обвинувачений є її сусідом, у них спільний двір, зазвичай вона спілкувалася з його матір`ю ОСОБА_17 , його бачила всього декілька разів. У той день вона повернулася додому та в дворі зустріла обвинуваченого та його мати, яка запросила її до себе в гості, іноді потерпіла прала у ОСОБА_18 свої речі.
В той день потерпіла також попросила дозволу випрати речі, ОСОБА_19 дала їй свій халат. Потім вони сиділи, спілкувалися, пили пиво, а обвинувачений вживав горілку. Віка запропонувала їй залишитися у них переночувати, на що потерпіла погодилася. Коли вона лягала спати, то в будинку залишилися лише ОСОБА_19 та обвинувачений. Вранці, коли вона прокинулася, то виявила відсутність свого золотого ланцюжка вагою приблизно десять грамів. ОСОБА_7 вдома також не було. Ввечері цього ж дня вона повідомила про крадіжку матері обвинуваченого, яка запідозрила в крадіжці свого сина. Також ОСОБА_19 розповідала їй, що наступного дня син запросив її до кафе, вихвалявся новим планшетом та сорочкою, на її запитання, звідки в нього гроші, відповів «не твоя справа». Після цих подій обвинуваченого потерпіла не бачила, так як він переховувався. Про вчинену крадіжку вона написала заяву до поліції.
Потерпіла ОСОБА_12 суду пояснила, що 02.06.2016 року вона пішла у парк «Дубовий Гай» гуляти з дитиною, якій на той момент було 6 місяців. Вона там гуляє кожний день. Спочатку дитина була у візку, потім почала вередувати і вона поклала її у слінг на собі. Вона гуляла ближче до адмінбудівлі, оскільки, по асфальтованим доріжкам бігали діти та шуміли. Дитина спала. Повз неї пройшов молодий чоловік. Спочатку він пройшов повз неї, потім повернувся до неї зі словами: «Щось підказати?» Вона, піднімаючи голову, відповіла: «Що, що?», у цей момент він зайшов за її спину, промелькнула його рука і на рівні її шиї з`явився кухонний ніж з невеликою чорною пластиковою рукояткою та коротким лезом, яким зазвичай чистять овочі.
Вона не кричала, оскільки, на ній спала дитина і вона боялась злякати дитину. Чоловік підняв ніж зі словами: «Гроші і телефон швидко!» і нецензурною лайкою. На її відповідь: «у мене нічого немає», хлопець перемістив ніж на рівень шиї дитини зі словами приблизно: «За дитину не боїшся?» Телефон у неї був у кармані жилетки, вона дістала та віддала йому. Грошей у неї не було. У цей момент нікого з перехожих поряд не було. Він забрав мобільний телефон, відштовхнув її та спокійно пішов тією ж стежкою, якою підходив до неї. Назустріч йому йшла жінка з візком із дитиною. Вона спочатку розгубилась. Потім взяла візок, пішла до адмінбудівлі, де їй допомогли викликати патруль. Вона пам`ятає, що від чоловіка було чути сильний запах перегару. Вона бачила обличчя чоловіка, який напав на неї, одразу ж його описала співробітникам поліції. Мобільний телефон їй повернули співробітники поліції після затримання обвинуваченого. Мобільний телефон у неї лежав у кишені, вона не розмовляла по ньому. Вона точно бачила ніж в руці обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що 02 червня 2016 р. приблизно о 15 год. 20 хв. він знаходився на роботі, йому зателефонувала дружина з невідомого телефонного номера та, плачучи, розповіла, що на неї напали. Вона гуляла у парку «Дубовий Гай» з дитиною і на неї напав невідомий молодий чоловік з ножем, забрав мобільний телефон. Він сказав, щоб вона заспокоїлась, не нервувала, щоб по телефону викликала поліцію, і сказав, що він виїжджає до неї. Він також повідомив по телефону «102» про те, що сталося, направився у парк, повідомив своєму колезі ОСОБА_21 , з яким він працює в одному департаменті. ОСОБА_21 також прибув у парк.
Коли він приїхав у парк, наряд поліції вже був біля його дружини. Вони зустрілись біля будівлі адміністрації парку «Дубовий Гай». За прикметами дружина описала нападника молодий чоловік, орієнтовно років 25, зріст 185, худорлявий, у темній бейсболці, темній футболці або сорочці, у шортах або джинсах, які були підкочені, та у темному взутті. Дружина пояснила, що він до неї підійшов ззаду, взяв рукою за шию, приставив ніж, погрожував застосуванням ножа і їй і донці, оскільки дитина спала у слінгу, вимагав віддати мобільний телефон і всі гроші. У дружини грошей не було, був мобільний телефон, який вона одразу ж віддала, злякавшись застосування ножа відносно себе та особливо дитини. Він взяв телефон та спокійно направився до виходу з парку у бік вулиці Глісерної. Під час нападу дружина гуляла у районі адміністрації парку, ближче до каруселі.
Наряд поліції повідомив по рації своїм колегам орієнтировки, він із дружиною та донькою сіли в поліцейський автомобіль, поїхали шукати нападника дворами, потім вирішили зателефонувати на викрадений мобільний телефон. Він набрав номер дружини, гудки йшли, але виклик збросили. Він відправив СМС-повідомлення з текстом «прошу повернути мобільний телефон, плачу великі гроші, так як важлива інформація в ньому». Йому зателефонували з цього ж номера, сказали: «чого ви хочете?» він відповів, що йому відомо, що сталося, що він просить повернути мобільний телефон, оскільки йому важлива інформація, яка в ньому зберігається, що мобільний телефон нещодавно був придбаний як подарунок дружині на день народження.
Вони домовились про ціну в три або в три з половиною тисячі гривень. Чоловік призначив йому зустріч в районі зупинки «вул. Анголенка» по пр. Леніна, там є магазин «Лотос» та кафе «Українські страви». Вони туди одразу ж під`їхали. Під`їхав він і в автомобілі знаходився співробітник поліції. Він вийшов з автомобіля, декілька разів набрав номер телефону, ніхто не відповідав, потім чоловік відповів та запропонував перенести місце зустрічі на трамвайну зупинку «вул. Анголенка», яка розташована по вулиці Жуковського.
Він туди під`їхав, близько півгодини намагався додзвонитися, йому або не відповідали, або просили почекати. Він весь час чекав. Його колега ОСОБА_21 також знаходився неподалік. Через годину-півтори він додзвонився, чоловік запропонував перенести зустріч знов на проспект Леніна, біля магазину «Лотос». Близько 17 години 40 хв. він направився до магазину «Лотос», його колега раніше підійшов до магазину «Лотос», доки вони з працівником поліції під`їжджали на автомобілі.
ОСОБА_21 зателефонував йому та сказав, що бачить біля магазину «Лотос» молодого чоловіка, який схожий за прикметами на чоловіка, що напав на його дружину. Коли вони під`їхали до магазину «Лотос», він зателефонував зі свого мобільного телефону на номер дружини. Чоловік, який стояв біля магазину, взяв телефон, який у нього знаходився у лівій передній кишені джинсів.
Він подивився, що на моніторі телефону висвітилась його фотографія, та зрозумів, що це той чоловік, з яким він розмовляв по телефону. Він зі співробітником поліції затримали цього чоловіка. При затриманні чоловік підтвердив, що це він домовлявся про повернення мобільного телефону за гроші. Він привіз дружину, приїхали співробітники райвідділу. Дружина одразу ж впізнала цього чоловіка, сказала, що це він напав на неї. Потім усі прибули у райвідділ, їх допитали. Дружина отримала сильну психологічну травму, вони звертались за консультацією до спеціалістів. Затриманий чоловік знаходився у стані алкогольного сп`яніння, від нього було чутно сильний запах алкоголю, його реакції були, як у нетверезої особи. Коли його затримали, чоловік посміхався, коли побачив дружину, сказав: «да, я в тебе забрав телефон», тобто нічого не заперечував. Дружина точно стверджувала, що ніж у нападника був. Коли його затримали, ножа при ньому не було.
Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що 2 червня 2016 р. після 15 години він знаходився біля свого будинку по АДРЕСА_5 .
О 15 годині 25 чи 30 хвилин йому зателефонував ОСОБА_20 та повідомив, що його жінку обікрали, приставили ніж, та попросив допомогти. Він раніше працював в органах МВС, знає всі нюанси, тому погодився допомогти та на своїй машині під`їхав у парк «Дубовий Гай». ОСОБА_20 коротко розповів, що сталося, дав йому прикмети нападника, а сам поїхав з працівниками поліції шукати нападника. Він пройшовся по парку, нікого підозрілого не побачив. Коли він повернувся до свого автомобілю, йому зателефонував ОСОБА_20 та розповів, що чоловік вийшов на зв`язок і запропонував зустрітися біля кафе «Пузата хата» на проспекті Леніна.
Він під`їхав до призначеного місця, пройшовся декілька разів по вулиці, нікого з потрібними прикметами не побачив. Потім йому зателефонував ОСОБА_20 та повідомив, що цей чоловік призначив зустріч в районі ринку «Анголенко». Вони під`їхали туди, довго чекали, але також зустріч не відбулася. Потім чоловік знову зателефонував та сказав, що буде чекати там, де домовлялись раніше, біля кафе «Пузата хата» на проспекті Леніна. Він прибув раніше, спустився по вулиці Ілліча, пройшовся біля магазину, та побачив чоловіка у чорній сорочці, джинсах, високого зросту, погляд у нього був, як у людини, яка знаходиться у стані або алкогольного, або наркотичного сп`яніння. Цей чоловік з кимось розмовляв. Він побачив, що у нього через плече висить шнур віт телефону. Він зателефонував ОСОБА_20 та попросив набрати номер дружини, а сам спостерігав за цим чоловіком, знаходячись від нього на відстані 7 8 метрів.
ОСОБА_20 набрав номер дружини, цей чоловік дістав телефон світлого кольору. Він одразу ж зрозумів, що це той чоловік, якого вони шукали. У цей час підбігли працівники поліції ОСОБА_20 затримали, також затримали другого чоловіка, який з ним розмовляв, оскільки той став тікати. Викликали наряд поліції. Коли наряд поліції приїхав на місце, вони стали розповідати, що, та як було. Він бачив, що у обвинуваченого працівники поліції вилучили мобільний телефон.
Також вина ОСОБА_7 підтверджується:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.06.2016 р., згідно до якого 02.06.2016 р. приблизно о 15 год.20 хв. у парку «Дубовий гай», приставивши до горла потерпілої ножа, заволодів її мобільним телефоном;
- протоколом огляду місця події від 02.06.2016 р., місцем вчинення злочину є парк «Дубовий гай», розташований по вул. Глісерна в м. Запоріжжя;
- протоколом огляду мобільного телефону «Samsung Galaxy J5 SM-J5HDS (sek)» від 03.06.2016 р., який був вилучений у ОСОБА_7 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, та фото-таблицею до нього;
- постановою про визнання речовим доказом мобільного телефону «Samsung Galaxy J5 SM-J5HDS (sek)»;
- копіями документів на мобільний телефон «Samsung Galaxy J5 SM-J5HDS (sek)», які були надані потерпілою ОСОБА_12 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.06.2016 р., згідно до якого потерпіла ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка напала на неї в парку «Дубовий гай» та зі застосуванням ножа заволоділа її мобільним телефоном.
Дослідивши та оцінюючи надані суду докази, показання потерпілих, свідків, судова колегія приходить до висновку, що вони узгоджуються між собою, є достовірними та допустимими, та в повній мірі доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а тому місцевий суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст.185 ч.2 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно (епізоди від 23.05.2016 р.); за ст.187 ч.1 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) (епізод від 04.04.2016 р.); за ст.187 ч.2 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій (епізод від 02.06.2016 р.).
Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що йому не були роз`ясненні положення ст. 349 КПК України, не береться колегією суддів до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до порядку судового розгляду, про початок якого оголошує головуючий, прокурором оголошується обвинувальний акт, оголошується цивільний позов згідно з правилами, визначеними ст.347 КПК України.

У порядку, визначеному нормами ст.348 КПК України, роз`яснюється обвинуваченому суть обвинувачення і з`ясовується його відношення до обвинувачення, у тому числі і до цивільного позову при його наявності.

Згідно з вимогами ст.349 КПК України, після виконання дій, передбачених ст.348 КПК, головуючий, як того вимагає ч.1 зазначеного закону, з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, тобто надає можливість прокурору надати суду докази на підтвердження висунутого ним обвинувачення в обсязі і порядку, визначеному ст.ст.84-90 КПК, а також стороні захисту на спростування обвинувачення.

Після отримання доказів від сторін, що законодавцем визначено, як докази для дослідження, головуючий приєднує їх до матеріалів судового провадження, після чого, з`ясовує думку і визначає порядок дослідження доказів, у тому числі із застосуванням правил, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, суть застосування яких підлягає обов`язковому роз`ясненню судом, як обвинуваченому та іншим учасникам.

Відповідно до інформації на технічному носії судового засідання та журналу цього судового засідання від 19.07.2016 року, ОСОБА_7 вину в скоєнні злочинів фактично не визнав, а тому суд визначив обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження.

Отже, під час судового розгляду суд дотримався вимог ст.349 КПК України, ставив на обговорення і приймав рішення, передбачені ч.1 ст.349 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про неповноту судового розгляду в цій частині є безпідставними і необґрунтованими.

На переконання судової колегії покарання обрано з належним урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винної та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення з 22.12.2016 року по 06.04.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а ОСОБА_7 , який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4