УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , обвинуваченого увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, судом на обговорення учасників кримінального провадження було поставлено питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, враховуючи наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. При цьому прокурор зазначив, щодо теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків).
Також, з моменту обрання судом відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (забезпечить виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків).
Так, відповідно до ст. 177 КПК України обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, раніше не одноразово судимий, що свідчить про те, що обвинувачений схильний до вчинення інших злочинів, крім того може впливати на свідків та потерпілих, також може переховуватись від слідства та суду, враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Підставою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність вище перерахованих ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник заперечував протии продовження строку тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або заставу.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного:
згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Розглядаючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України. Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілих тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 відсутні.
Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватими, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у обвинуваченого родини й утриманців, відсутність постійного місця роботи, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, наявність судимостей за аналогічними злочинами.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 199, 331, 315 КПК України, -
у х в а л и в:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України - до 26 червня 2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Суддя