Справа № 182/2949/16-к
Провадження № 1-кп/0182/117/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.02.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2012 за № 0000021 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Новоолександрівка, Нововоронцовського р-ну Херсонської обл., громадянина України, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , працюючого майстром виробничого навчання Нікопольської автомобільної школи ТСОУ, з середньо-технічною освітою, одруженого, не судимого
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 18.01.2012 приблизно о 18.00 год., керуючи належним йому технічно справним автомобілем марки «Джилі» д/з НОМЕР_1 , рухався по вул. Декабристів з боку вул. Херсонська у напрямку вул. Лапінська в м. Нікополь Дніпропетровської обл. в умовах недостатньої видимості та оглядовості з вимкненим світлом фар.
На шляху прямування він, не прийнявши заходів належної уваги, обережності, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи будь-яких перешкод технічного характеру, в районі будинку АДРЕСА_2 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка йшла пішки попереду по проїзній частині дороги у попутному йому напрямку.
В наслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 отримала, відповідно висновку судово-медичної експертизи № 128 від 10.12.2012, тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівої гомілки у нижній третині, саден носу, верхньої губи, нижньої щелепи, гематоми потиличної області голови - які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, (згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Джилі», водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 19.1 Правил дорожнього руху України, у якому передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також в тунелях на транспортному засобі, що рухається повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла;
п. 31.6 Правил дорожнього руху України, згідно якого забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.
Порушення п.п. 19.1 (а) та 31.6 (б) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходилось в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 2948-15 від 25.03.2016, при виконанні вимог п.п. 19.2, 31.6 Правил дорожнього руху водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 .
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні спочатку винуватим себе визнав частково, пояснивши, що ДТП сталася у іншому місці, ніж зазначено у обвинувальному акті, а саме на вул.. Трубників в м. Нікополі в районі станції переливання крові, при цьому фари у нього горіли. Назустріч йому рухався автобус, тому він не побачив жінку, яка рухалася по дорозі, і допустив зіткнення з нею. Він відвіз жінку спочатку додому, а потім викликав «Швидку» і жінку забрали у лікарню. Пізніше, після допиту потерпілої та дослідження письмових доказів, ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і підтвердив, що він збив жінку, коли рухався на своєму автомобілі по вул.. Декабрістів у напрямку вул.. Лапінська в м. Нікополь, при цьому світло фар у нього було вимкнуто. Жінку він не побачив і допустив зіткнення з нею. Працівників міліції він не викликав, посадив постраждалу у свій автомобіль і повіз додому, а там викликав «Швидку допомогу» і жінку відвезли у лікарню. У вчиненому він розкаюється, хоча потерпілій збитки не відшкодував.
Потерпіла ОСОБА_5 показала, що 18.01.2012 вона йшла по вул.. Херсонській по алейці. В районі вул.. Декабристів є така ділянка, де необхідно пройти по дорозі. Коли вона проходила, ніяких автомобілів не було. Раптово вона відчула удар автомобіля, від якого пролетіла метра два. Автомобіль рухався без увімкненого світла фар, бо вона б тоді його побачила Водій автомобіля швидко зупинився, посадив її у автомобіль, спитав адресу і повіз її додому. Допоміг дійти до будинку, де вона побачила, що нога у неї зламана. Після того, водій викликав «Швидку», її відвезли до лікарні. Можливо, обвинувачений їхав за автомобілем «Швидкої». У лікарні обвинувачений сказав, що прийде до неї у лікарню і буде допомагати у лікуванні, але не приходив і не заплатив ні копійки. Просить стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 4003,10 грн, втрачений заробіток 54000 грн, т.я. до травми вона була приватним підприємцем, внаслідок травми стала інвалідом і була вимушена 23.07.2014 закрити свою підприємницьку діяльність. До травми її дохід складав 3000 грн у місяць. Також їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та стражданнях. Моральну шкоду вона оцінює у 300 000 грн.
Винуватість також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0003447:
-висновком судово-медичної експертизи № 128 від 11.03.2013, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівої гомілки у нижній третині, саден носу, верхньої губи, нижньої щелепи, гематоми потиличної області голови - які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, (згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети, можливо об виступаючі частини рухаючогося транспортного засобу при зіткненні з пішоходом в умовах дорожньо-транспортної пригоди, що не виключає можливість їх утворення при обставинах та механізмі, вказаних ОСОБА_5 у протоколі слідчого експерименту від 10.12.2012 (а.п. 81-82);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 10.12.2012, в ході якого ОСОБА_5 на місці в районі буд. № 2 по вул.. Декабристів в м. Нікополі показала та розповіла обставини вчинення ДТП а саме наїздом на неї автомобіля з планом-схемою (а.п. 83-87);
-висновком авто-технічної експертизи № 2948-15 від 25.03.2016, відповідно до якого у даній дорожній обстановці порушення п.19.1 (а), 31.6 (б) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Будь-яких перешкод технічного характеру для водія ОСОБА_3 не було. При виконанні вимог Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній події. (а.п. 111-114);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.05.2016, в ході якого ОСОБА_3 на місці в районі буд. № 2 по вул.. Декабристів в м. Нікополі показав та розповів обставини вчинення ДТП а саме як він, керуючи автомобілем, здійснив наїзд на пішохода з планом-схемою та фото-таблицею (а.п. 126-129);
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.05.2016, відповідно до якого ДТП сталося в районі буд. № 2 по вул.. Декабристів в м. Нікополі, де автомобіль «Джилі» здійснив наїзд на пішохода. Огляд проводився за участю ОСОБА_3 без використання транспортного засобу. До протоколу долучено фото-таблицю (а.п. 130-139).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого мають вірну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Під час судового засідання від обвинуваченого надійшло клопотання про закриття справи у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 КК України.
Вислухавши потерпілу та її представника, які заперечували проти закриття справи, оскільки обвинувачений не відшкодував завдані потерпілій збитки, фактично не розкаявся у вчиненому, прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості минуло три роки та за вказаний злочин передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості і санкція якого передбачає покарання у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортним засобом або без такого.
Злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, був вчинений у 2012 році, з цього часу минуло понад п`ять років, перебіг строків давності не переривався і не зупинявся, тобто є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.. 49 КК України. Про звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав ОСОБА_3 заявив клопотання. Також ОСОБА_3 роз`яснено і він вірно розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з вказаних нереабілітуючих підстав.
Та обставина, що він не відшкодував завдані збитки і потерпіла та її представник заперечують з цих підстав проти закриття провадження, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого, оскільки ст.. 49 КК України, ст.. 284, 285 КПК України не передбачають обов`язковості відшкодування шкоди для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Заявлений потерпілою цивільний позов необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій право звертатися до суду у порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід не обирався.
Речовий доказ автомобіль марки «Джилі» д/з НОМЕР_1 , який знаходиться у обвинуваченого - залишити йому.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись п.2 ч.1 ст.. 49 КК України, ч.2, ч.6 ст. 284, ст.. 285, ч.4 ст. 286 КПК України, - суд
П О С Т А Н О В И В :
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2012 за № 0000021 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов потерпілої - залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій право звертатися до суду у порядку цивільного судочинства.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ автомобіль марки «Джилі» д/з НОМЕР_1 , який знаходиться у обвинуваченого - залишити йому.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської обл.. шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1