УХВАЛА

Справа № 686/21557/14-к

30 серпня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження №0000106 від 12 березня 2014 року по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Гоща, Гощанського району Рівненської області, громадянки України, раніше не судимої, жительки АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.311, ч.2 ст.313, ч.2 ст.317 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гончарівка, Монастирського району, Тернопільської області, громадянина України, раніше не судимого, із середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.311, ч.2 ст.313, ч.2 ст.317 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Нетішин, Хмельницької області, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, раніше судимого 27 липня 2010 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України із застосування ст.75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 19 квітня 2011 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 2 років 3 місяці позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України,
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває кримінальне провадження №0000106 від 12 березня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.311, ч.2 ст.313, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_7 за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.311, ч.2 ст.313, ч.2 ст.317 КК України та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.
Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжні заходи у виді тримання під вартою, а відносно ОСОБА_8 домашній арешт.
Вироком Здолбунівського районного суду від 26 жовтня 2015 року запобіжні заходи у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено попередні тримання під вартою. Відносно ОСОБА_8 судом обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 21 січня 2016 року вирок Здолбунівського районного суду від 26 жовтня 2015 року скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції, а запобіжні заходи залишено ті самі.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2016 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою, а ОСОБА_8 особисте зобов`язання на 60 днів, а саме з 11 липня 2016 року до 08 вересня 2016 року.
На даний час строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та особистого зобов`язання ОСОБА_8 закінчується, що унеможливлює завершити кримінальне провадження.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 до 60 днів, оскільки підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів немає.
Обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та їх захисники - адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заперечили проти продовження строку тримання під вартою, щодо продовження строку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник - адвокат ОСОБА_9 не заперечували.
Колегія суддів, заслухавши прокурора, обвинувачених, адвокатів, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 .
Продовжуючи такі види запобіжних заходів, колегія виходить з того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, як на момент обрання так і на даний час існують, ступеня тяжкості інкримінованих обвинуваченим злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді взяття під варту і особистого зобов`язання ОСОБА_8 не відпали, а докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Враховуючи викладене, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам буде недостатнім, колегія суддів вважає, що слід продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 60 днів, а саме з 08 вересня 2016 року до 06 листопада 2016 року.
Згідно ч.2 ст.331 КПК України ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Продовжуючи відносно обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання колегія суддів вважає за доцільне продовжити покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 194, 314, 315 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів, а саме з 08 вересня 2016 року до 06 листопада 2016 року.
Продовжити строк особистого зобов`язання відносно обвинуваченої ОСОБА_8 з 08 вересня 2016 року до 06 листопада 2016 року.
Строк дії обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, покладених ухвалою від 18 березня 2016 року продовжити до 06 листопада 2016 року.
Встановити строк дії ухвали, терміном шістдесят днів з моменту закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження запобіжних заходів, а саме до 06 листопада 2016 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Рівненського слідчого ізолятора.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3