Справа № 428/6721/17
Провадження № 11-сс/782/174/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4
за участю прокурора: ОСОБА_5
слідчого: ОСОБА_6
заявниці: ОСОБА_7
розглянувши в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.07.2017 року про повернення скарги, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.07.2017 року скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_6 повернуто заявнику у зв`язку з пропущенням строку на її оскарження.
В ухвалі зазначено, що 30.06.2017 року, ОСОБА_7 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_6 , яка полягає у не повернення майна та речей і не надані матеріали кримінального провадження № 0001677 від 02.07.2016 року для ознайомлення.
Як було встановлено з тексту скарги, 28.03.2017 року, старшим слідчим СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_6 , була винесена постанова про закриття вказаного кримінального провадження, за відсутністю у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення. Вказаною постановою не вирішено долю речових доказів та майна, які були вилучені у ОСОБА_7 і станом на 01.06.2017 року майно не повернуто останній.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що постанова старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0001677 від 02.07.2016 року винесена 28.03.2017 року, а підтвердження отримання її ОСОБА_7 з матеріалами скарги не надано.

Окрім того не надано підтвердження на отримання відповіді від слідчого на звернення останньої щодо повернення майна та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, тому був пропущений строк на оскарження бездіяльності слідчого, а питання про його поновлення у скарзі не ставиться і таке окреме клопотання також не подано.

Повертаючи скаргу заявниці, слідчий суддя зробив висновок, що 10-ти денний строк подання скарги пропущений, так як з моменту винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження 28.03.2017 року по скарзі до моменту подання скарги 30.06.2017 року пройшло більше місяця, а також в матеріалах скарги не має документального підтвердження того, що заявниця отримала відповідь на заяву про ознайомлення з матеріалами справи, та особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення вказаного строку з поважних причин, заява від ОСОБА_7 з цього приводу відсутня.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді про повернення скарги на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_6 у повному обсязі та прийняти нове рішення (ухвалу), яким її скаргу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття по ній провадження. Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, оскільки вона прийнята з неповним з`ясуванням обставин по справі та з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що слідчий суддя помилково дійшов висновку, що при подачі скарги був пропущений строк, оскільки невірно обрахував строки звернення до суду зі скаргою, та дійшов помилково про те, що предметом ії скарги є постанова про закриття кримінального провадження. Просить звернути увагу, що предметом її скарги була бездіяльність слідчого, яка полягала у не розгляді її заяви про повернення речей та майна, та не надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення. А передумовою такої бездіяльності є наступні факти. Так, 28.03.2017 року старшим слідчим СУ ГУНП в Луганській області майором поліції ОСОБА_6 була винесена постанова про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001677 від 02.07.2016 року у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Відповідні відомості були внесені до ЄРДР. Вказаною постановою слідчим не вирішено долю (питання) стосовно речей та майна, які були вилучені у неї та визнані речовими доказами. Станом на сьогоднішній день, тобто 01.06.2017 року, її речі та майно їй не передані та не повернуті. У зв`язку з чим, вона, 02.06.2017 року вимушена була звернутися із заявою про здійснення заходів щодо повернення речей та майна на ім`я старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_6 та на ім`я прокурора Луганської області ОСОБА_8 .. Одначасно нею також була подана заява від 01.06.2017 року про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення. Але, станом на сьогоднішній день, в порушення вимог діючого законодавства України, відповіді на заяву від 01.06.2017 року щодо повернення майна та речей та заяву від 01.06.2017 року про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення вона не отримувала від старшого слідчого ОСОБА_6 , оскільки останній ухиляється від її надання, і своєю бездіяльністю порушує її права на мирне володіння майном.

Після доповіді суддею-доповідачем змісту оскарженої ухвали, доводів, викладених в апеляційній скарзі, заслухані думка заявниці ОСОБА_7 , яка підтримала доводи та вимоги своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши головуючого, пояснення заявниці, прокурора, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з змісту апеляційної скарги заявниці, на її думку, слідчий суддя порушив її право доступу до правового захисту, які повинні бути ефективними згідно з положеннями пункту 1 статті 35 Конвенції (рішення ЄСПЛ по справі «Воробйова проти України»).

Перевіряючи даний довід заявниці, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв поспішне рішення, повертаючи скаргу заявниці ОСОБА_7 03.07.2017 року у зв`язку з пропущенням строку.

Як слідує з змісту апеляційної скарги, заявниця вважає предметом своєї скарги бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді у встановлений законом строк ії заяви про повернення речей та майна, та не надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

До своєї скарги вона долучила копію постанови від 28.03.2017 року про закриття кримінального провадження та копії своїх заяв до слідчого від 01.06.2017 року. ( а.с.6, 14,15).

Виходячи з цього, висновки слідчого судді про те, що так як в матеріалах скарги не має документального підтвердження отримання заявником постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 28.03.2017 року та відповіді на заяву про ознайомлення з матеріалами справи, заявником пропущено 10-денний строк оскарження, є передчасними.

Відповідно до п. 5 Інформаційного листа ВССУ від 09.11.2012 року « Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що настає після останнього дня, який відведений КПК для вчинення слідчим чи прокурором відповідної дії.

Крім того у цьому пункті, абзаці другому зазначено, що при обчислюванні строків на оскарження слід враховувати загальні вимоги щодо додержання процесуальних строків, встановлені у ст.116 КПК України.

З змісту ухвали слідчого судді вбачається, що слідчий суддя при ухваленні свого рішення не враховував всі обставини, які були викладені в скарзі заявниці, а саме те, що вона оскаржує бездіяльність слідчого ОСОБА_6 , який до 30.06.2017 року не надав її відповідь на її заяви про здійснення заходів щодо повернення речей та майна та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, починаючи з 02.06.2017 року.

Очевидним є те, що заявниця ОСОБА_7 не оскаржує постанову про закриття кримінального провадження від 28.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Заявниця вважає, що слідчий ОСОБА_6 своєю бездіяльністю грубо порушує ії права і законні інтереси щодо вільного володіння своїм майном, яке було вилучено у неї дома, та позбавлення ії права власності не відбувається на умовах, передбачених законом.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заявниці є обґрунтованою, оскільки в ухвалі слідчого судді не має чіткого та конкретного обґрунтування того, які докази були дослідженні слідчим суддею під час ухвалення судового рішення про повернення скарги заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.405,407,418,419,422,376 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецкого міського суду Луганської області від 03.07.2017 року задовольнити .

Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.07.2017 року, якою скарга ОСОБА_7 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Луганської області ОСОБА_6 повернута заявнику скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Луганської області ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні майна та речей і не наданні матеріалів кримінального провадження № 0001677 від 02.07.2016 року, подану 30.06.2017 року направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3