Справа №-613/1377/16-к Провадження №-1-кп/613/34/17
ВИРОК
03 квітня 2017 року
Богодухівський районний суд Харківської області в складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шарівка Богодухівського району Харківської області, українця, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
за ч.2 ст.15 , ч.1 ст.115 КК України, -
ОСОБА_7 24 серпня 2016 року близько 13 год. 30 хв., знаходячись на березі водоймища , що розташоване поблизу вул. Комсомольської с. Першотравневе Богодухівського району Харківської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого і бажаючи їх настання, тримаючи в руках гладкоствольну мисливську рушницю марки «ТОЗ-БМ» калібру 16 мм., № НОМЕР_1 , 1955 р.в. усвідомлюючи, що остання заряджена, націливши ствол рушниці на ОСОБА_8 , 1967 р.н., привів її у бойову готовність та натиснув пальцем на спусковий гачок, але постріл не відбувся, оскільки в правому патроннику перебувала порожня гільза від мисливського набою. Після чого ОСОБА_8 силою вихопив вказану рушницю з рук ОСОБА_7 , таким чином останній, маючи злочинний умисел на умисне вбивство, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив суду , що 24 серпня 2016 року він дійсно відпочивав біля водоймища зі своїми знайомими,вживав з ними горілку. Коли до них підійшов ОСОБА_9 з потерпілим,то почав на них кричати,та між ними виникла сварка,після чого він із автомобіля дістав рушницю,яка була у зібраному стані,та хотів нею їх налякати. Чи натискав на спусковий гачок, він не пам`ятає,але не виключає,що натиснув випадково. ОСОБА_7 зазначив,що нікого вбивати він не хотів та що напередодні вказаних подій, в його присутності, ОСОБА_10 здійснив один постріл із цієї рушниці.
Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами. В ході судового розгляду було допитано потерпілого, свідків, які пояснили наступне:
Потерпілий ОСОБА_8 пояснив суду,що 24 серпня вони разом із ОСОБА_11 приїхали до водоймища,де відпочивав ОСОБА_7 з ОСОБА_10 ,та з останнім виник конфлікт,в ході якого обвинувачений кудись пішов та повернувся з рушницею,яку спочатку навів на ОСОБА_9 а потім на нього і сказав «ну зараз тебе буду вбивати». ОСОБА_8 уточнив,що після цього ОСОБА_7 ,який знаходився від нього на відстані до п`яти метрів, прижав приклад рушниці до правого плеча,прицілився та він явно почув «щелчок» спускового гачка. Оскільки пострілу не сталося,то ОСОБА_7 зі словами «що не заряджена» «заломив» рушницю,після чого ОСОБА_8 підбіг до нього та вихопив з рук рушницю. ОСОБА_8 уточнив,що в патроннику знаходився один цілий набій та одна гільза.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив,що він знаходився біля водоймища,де відпочивала компанія, обвинувачений. Самого конфлікту він не бачив,а чув лише голос ОСОБА_9 ,який казав «я тобі зараз стрельну»,після чого він побачив ОСОБА_13 ,який ніс у руках рушницю.
Свідок ОСОБА_9 пояснив суду,що він орендує ставок,який знаходиться в с.Першотравневому.24 серпня 2016 року вони разом із ОСОБА_14 приїхали до водоймища,до вагончика,де відпочивала компанія та з одним із якої виник конфлікт. ОСОБА_9 уточнив,що в його присутності ОСОБА_7 навів рушницю в бік ОСОБА_8 та він почув «щелчок», який відбувається саме від натискання спускового гачка рушниці.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснила,що вона була присутньою у якості понятої під час проведення слідчого експерименту,обвинувачений та потерпілий свої свідчення надавали без стороннього тиску на них,вказане в протоколах відповідає тому,як розповіли останні.
Свідок ОСОБА_16 пояснила суду,що вона бачила,як ОСОБА_17 ,який був в стані сп`яніння «підійшов з рушницею» навів її «в область грудної клітини». ОСОБА_16 також бачила,як ОСОБА_18 вихопив із рук ОСОБА_17 рушницю,повалив обвинуваченого на землю.
Свідок ОСОБА_10 підтвердив факт вживання 24 серпня 2016 року ОСОБА_7 спиртних напоїв біля водоймища та сварки між останнім та ОСОБА_19 . Зазначив,що оскільки він перебував в стані сп`яніння, то інших подій біля водоймища він не пам`ятає.
Допитана свідок ОСОБА_20 пояснила суду,що 24 серпня вона приїздила із чоловіком до водоймища,де відпочивала компанія, чула гучні розмови,нецензурну лайку та як хтось сказав «я тебе зараз застрелю» після чого вона почула характерний «щелчок».
Свідок ОСОБА_21 суду пояснив,що він був присутнім під час проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_7 ,та в ході якого останній пояснив,що він наводив рушницю на ОСОБА_13 , натискав на спусковий гачок та після того,як постріл не відбувся, ОСОБА_17 «переломив рушницю,а потім у нього її відібрали».
Вина ОСОБА_7 також підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами в їх сукупності.
Протоколом огляду місця події від 24.08.2016 року з фототаблицею до нього, яким зафіксовані сліди скоєного злочину та вилучено гладкоствольну мисливську рушницю «ТОЗ-БМ»,№ НОМЕР_1 , 4 патрони 16 калібру та одну гільзу від мисливського патрону (а.с.20-25);
Згідно висновку судово-балістичної експертизи №317/318 від 19 грудня 2016 року, надана на дослідження двоствольна мисливська рушниця 16 калібру виробництва СРСР моделі «ТОЗ-Б», 1955 року виготовлення, № НОМЕР_1 є стандартною вогнепальною зброєю промислового виготовлення,конструкційних змін, виконаних саморобним способом, не має, придатна для здійснення пострілів мисливськими патронами 16-го калібру. Надані на дослідження 4 патрони є боєприпасами мисливськими патронами 16 калібру саморобного спорядження в гільзі промислового виготовлення, призначеними для стрільби із гладкоствольної зброї 16 калібру. Відстріляні 4 патрони придатні для стрільби, в тому разі і з наданої рушниці.
Протоколом одночасного допиту ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 08.10.2016 року, під час якого останній підтвердив свої покази щодо вчинення злочину (а.с.44);
Протоколом одночасного допиту ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від 08.10.2016 року, в ході якого останній також підтвердив свої покази щодо вчинення злочину (а.с.45);
Протоколом проведення слідчого експерименту від 07.10.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 та фототаблицею до нього, в ході якого він розповів та показав на місці про обставини вчинення злочину,підтвердив факт виникнення конфлікту біля водоймища,та що він дійсно в бік ОСОБА_8 наводив дуло рушниці (а.с.46-48);
Протоколом проведення слідчого експерименту від 07.10.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_8 фототаблицею до нього, в ході якого він розповів та показав на місці про обставини вчинення злочину ОСОБА_7 (а.с.49-52);
Медичним висновком підтверджується факт перебування ОСОБА_7 саме 24 серпня 2016 року в стані алкогольного сп`яніння; (а.с.61);
Висновком судово-психіатричної експертизи №721 від 29.09.2016 року, згідно якого ОСОБА_7 на даний час ознак психозу, недоумства та інших хворобливих психічних розладів не виявляє. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 ,останній перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, а був у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_7 за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.(а.с.58-60);
Таким чином, часткове визнання ОСОБА_7 своєї провини, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності саме за інкримінований йому злочин, оскільки його провина повністю знайшла своє підтвердження, як поясненнями потерпілого та свідків, які прямо вказують на ОСОБА_7 як на особу, яка скоїла закінчений замах на вчинення вбивства, так і іншими письмовими та речовими доказами, які не лише не спростовують, а підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Вирішуючи питання про направленість умислу ОСОБА_7 суд вважає, що беручи до рук рушницю, із якої напередодні в його присутності іншою особою було здійснено один постріл (що підтвердив сам обвинувачений в судовому засіданні) та яка знаходилась у зібраному стані,наводячи дуло рушниці з невеликої (до 5 метрів) відстані у життєво-важливу частину тіла людини - в область грудної клітини,та натискаючи на спусковий гачок, ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, а смерть ОСОБА_8 не настала з причин, які не залежали від його волі, оскільки в цьому патроннику виявилася гільза, та натиснути на інший спусковий гачок, в патроннику за яким знаходився набій, йому не вдалося,оскільки рушницю у нього відібрав сам потерпілий, тому і не настала смерть останнього.
Проаналізувавши вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
Також слід зазначити,що відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», в яких зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін. Жодної із вказаних вище обставин, які дають підстави кваліфікувати дії обвинуваченого за ч.4 ст.296 КК України, судом встановлено не було.
Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_7 скоїв особливо тяжкий злочин, в силу ст.89 КК України не судимий,але є таким,що раніше скоював умисний тяжкий злочин, на обліку в наркологічному та в психіатричному кабінетах при Богодухівській ЦРЛ не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно,утримує неповнолітніх дітей співмешканки,осудний. Також суд враховує відсутність у потерпілого претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого.
Обставин, які пом`якшують покарання для підсудного, судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання для підсудного,суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у мінімально можливому розмірі.
При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
Також суд враховує причини,внаслідок яких злочин не було доведено до кінця,та які в даному випадку не залежали від волі обвинуваченого та вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.
Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судово - балістичної експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати в сумі 1759 гривень 20 коп.
Запобіжний захід обвинуваченому слід залишити без змін до набрання вироком законної сили. Строк покарання слід рахувати з 24 серпня 2016 року, з моменту його фактичного затримання. При цьому відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України суд вважає необхідним зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 24 серпня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на дату ухвалення вироку.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст.31, 176, 369-371, 373, 374, 376, 393, 395 КПК України, колегія суддів,
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Речові докази по справі: гладкоствольну мисливську рушницю «ТОЗ-БМ» 16 калібру № НОМЕР_1 , 1955 року випуску, 5 гільз від мисливських набоїв, які знаходяться в кімнаті зберігання вогнепальної зброї, боєприпасів, спеціальних засобів Богодухівського ВП - знищити.
Стягнути з ОСОБА_7 , на користь держави, витрати за проведення судово-балістичної експертизи в сумі 1759 гривень 20 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою. Строк відбуття покарання обчислювати з 24 серпня 2016 року.
В силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 24 серпня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,по дату ухвалення вироку - 03 квітня 2017 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення,а засудженим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

Судді