Справа № 297/325/17
УХВАЛА
про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення кримінального провадження прокурору
23 лютого 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості від 23 січня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000793 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берегуйфолу, Берегівського району, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, громадянина України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:
08 лютого 2017 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов для розгляду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 23 січня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000793 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою судді Берегівського районного суду від 08 лютого 2017 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурор ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання вважала за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором, оскільки укладення угоди було добровільним, свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю. При цьому, також пояснив, що йому не відомо наслідки затвердження угоди та наслідки невиконання такої. Також обвинуваченому не відомо яку саме міру покарання узгоджено в угоді про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Відповідно до п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди, в тому числі і якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого чи цілком він розуміє, в тому числі, наслідки укладення та затвердження угоди та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Йому повинно бути також роз`яснено суть обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано, що згідно угоди про визнання винуватості від 23 січня 2017 року сторони погодились про призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Однак встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 не відомо, яку саме міру покарання буде призначено йому в разі затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки не відомо, яку саме суму штрафу йому слід сплатити. Також встановлено, що йому не відомі наслідки затвердження угоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Суд вважає, що складанням з підозрюваним угоди про визнання винуватості до складання та затвердження прокурором обвинувального акту, було порушено таке право обвинуваченого, передбачене ч. 3 ст. 6 Конвенції, що на думку суду, є грубим і таким, що призвело до перешкоджання затвердження угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право в тому числі і відмовити в затвердженні угоди.

Разом з тим суд вважає повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу, оскільки в самому обвинувальному акті про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України відсутнє формулювання обвинувачення.

Дана обставина унеможливлює призначення даного обвинувального акту до судового розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, суд вважає в затвердженні угоди про визнання винуватості від 23 січня 2017 року, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000793 відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 474 КПК України,

ухвалив:
У затвердженні угоди про визнання винуватості від 23 січня 2017 року, укладеної між прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000793 відмовити.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000793 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України повернути прокурору Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1