Провадження № 1-кп/592/149/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження № 0006874 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Суми,

громадянина України, освіта вища, одружений, на утриманні має дитину, 2013 року народжен-

ня, не працює, учасник бойових дій, зареєстрований та проживає в

АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2014 року приблизно о 12.20 год. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ-210994», н.з. НОМЕР_1 рухався по вул. Героїв Сумщини в м.Суми та здійснив поворот на пр. Шевченка. Продовжуючи рух у напрямку вул. Леваневського відразу ж за мостом, зневажив мірами безпеки дорожнього руху, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості чи для зупинки та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка в порушення вимог п. 4.7, 4.14.а, 4.14.г Правил дорожнього руху, переходила проїзну частину поза межами пішохідного переходу, зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Поєднана краніо-скелетна травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий фрагментальний перелом середньої третини правої гомілки зі зміщенням, больовий синдром, значне порушення функції статики та ходьби», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 225 від 20.02.2015 року, не були небезпечними для життя, потягли за собою довготривале лікування і за цими ознаками кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості. В цій дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-210994», н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, яким передбачено: п.12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Порушення п.12.3 Правил дорожнього руху, допущеного водієм ОСОБА_6 , знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному при вказаних вище обставинах визнав частково і суду пояснив, що 06.12.2014 року він рухався на автомобілі «ВАЗ-210994», н.з. НОМЕР_1 по вул.Героїв Сумщини в м.Суми. Наближаючись до пр.Шевченко в м.Суми зупинився на світлофорі перед мостом. Пропустивши маршрутне таксі, яке рухалося з Набережної р.Стрілки на проспект Шевченко в м.Суми в лівій смузі, він почав рухатися через міст в крайньому правому ряду (в першій смузі). Від маршрутного таксі він рухався на відстані 8-10 м. Як тільки маршрутне таксі переїхало через міст, він побачив людину на розподільчій смузі. За маршрутним таксі він був не в змозі побачити потерпілу. Коли побачив потерпілу, він відразу почав гальмувати, дорожнє покриття було сире, була ожеледиця. Він хотів уникнути зіткнення. Потерпіла в середньому темпі перебігала зліво-направо відносно напрямку руху його автомобіля проїзну частину від розподільчої смуги до правого бордюру. Він різко зманеврував вправо, але не зміг уникнути наїзду, зупинився біля правого краю проїзної частини. Він викликав бригаду «Швидкої допомоги», потім зателефонував на «102», місця дорожньо-транспортної пригоди не залишав. Швидкість руху його автомобіля була близько 30-40 км/год. Потерпіла переходила дорогу там, де не було пішохідного переходу. Зіткнення відбулося в крайній правій смузі лівою стороною його автомобіля, потерпілу відкинуло до розподільчої смуги. 07.12.2014 року він приходив до потерпілої в лікарню, але вона не бажала з ним розмовляти. Він пропонував 15000грн. в відшкодування збитків, але син потерпілої, з яким він спілкувався, з приводу відшкодування шкоди, не бажав отримувати ці кошти. 14.02.2015 року він був мобілізований в АТО і звільнився по демобілізації 25.04.2016 року.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 06.12.2014 року вона пішла на Центральний ринок за продуктами. Після ринку несла в одній руці в сумці близько 5 кг продуктів, а в іншій руці в неї була сумочка. Вона спланувала прогулятися і пішла через вул.Горького до скверу «Дружба». Це був ясний день, снігу не було, ожеледиці не було. Бачила, що люди переходять дорогу до парку «Казка» не по пішохідному переходу. Люди проходили там, де раніше був пішохідний перехід, жінка вже закінчувала рух по дорозі попереду неї. Вона переходила дорогу в середньому звичайному темпі в напрямку парку «Казка». Вона подивилася наліво, траса була вільною, автомобіль був далеко, потім подивилася направо, автомобілів не було. В той день був страйк водіїв маршрутних таксі. Там, де вона переходила, залишалися сліди «зебри» від пішохідного переходу, який там був раніше і вона вважала, що переходить дорогу правильно. На дорозі вона не затримувалася, не зупинялася посередині, тому що автомобілів не було. Вона перейшла більшу частину дороги і почула справа гул автомобіля. Вона повернулася вправо і на швидкості її збиває автомобіль. Їй вже залишалося пару метрів до тротуару. Бригада «швидкої допомоги» спочатку відвезла її в обласну лікарню, потім до Сумської міської лікарні №1. Протягом дев`яти місяців вона була на лікарняному, десять місяців не ходила, була на милицях. Шкода їй не відшкодована обвинуваченим. Вона визнає, що порушила Правила дорожнього руху, на забороняючий знак та таблички вона уваги не звернула.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи потерпіла ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні №2 ЦМЛ №1 з діагнозом «Поєднана краніо-скелетна травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий фрагментальний перелом середньої третини правої гомілки зі зміщенням, больовий синдром, значне порушення функції статики та ходьби». Пошкодження у вигляді «закритий фрагментальний перелом середньої третини правої гомілки зі зміщенням» не були небезпечними для життя, вимагають довготривалого лікування (більше 21 дня) і за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, інші ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.пр.112-113).

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 06.12.2014 року (а.пр.123-127) місце дорожньо-транспортної події м.Суми, пр..Шевченко біля мосту, горизонтальна ділянка, стан покриття мокре, місце події розташоване в зоні дії дорожніх знаків «Перехід заборонено», з обох сторін знаки 3.9 і таблички «Переход запрещен». Згідно з протоколом огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу від 06.12.2014 року (а.пр.128) при зовнішньому огляді автомобіля «ВАЗ-210994», н.з. НОМЕР_1 виявлено потертості пилегрязьового нашарування кришки капоту, пошкодження переднього вітрового скла, деформування передньої лівої стійки автомобіля, потертості пилегрязьового нашарування переднього бамперу.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 09.08.2016 року з потерпілою ОСОБА_5 (а.пр. 76-78), то остання вказала, що зупинилася на бордюрному камені в 2,6 м від рівня орієнтиру (орієнтир електропора №71), та в 14,7 м до правого краю проїзної частини. В момент виявлення автомобіля перебувала в 4,3 м до правого бордюрного каменя та в 2,7 м від рівня орієнтиру. Місце наїзду на неї знаходиться в 3,05 м від рівня орієнтиру та в 1,6 м до правого бордюрного каменя, темп руху пішохода відповідає подоланню відстані 10м за 8,51 сек., 7,8 сек., 8,3сек.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 10.11.2016 року з ОСОБА_6 (а.пр.79-81) останній вказав, що пішохід перебувала на роздільній лінії дорожньої розмітки в 7,3 м до правого бордюру та в 2,6 м від рівня орієнтиру, застосував гальмування в момент виявлення пішохода, місце наїзду знаходиться в 2,6 м від рівня орієнтиру та в 2,3 м до правого бордюрного каменя (за орієнтир обрано електроопору №71), темп руху пішохода відповідає подоланню відстані 5 м за 2,31сек., 2,51сек., 2,32сек.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи (а.пр.84-93) з технічної точки зору, небезпека водію автомобіля ВАЗ 210994 д.н. НОМЕР_1 , в даній дорожній ситуації, виникає з моменту появи у нього об`єктивної можливості виявити пішохода, який біжить в небезпечному напрямку; в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 210994 д.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху та, за умов незмінного темпу і напрямку руху пішохода по проїзній частині, мав технічну можливість уникнути наїзду. З технічної точки зору, за умов незмінного темпу і напрямку руху пішохода по проїзній частині в діях водія автомобіля ВАЗ 210994 д.н. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Стосовно дій потерпілої ОСОБА_5 , то згідно з п.4.7, 4.14а, п.4.14г Правил дорожнього руху пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч, пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках.
Дослідженими і перевіреними в суді доказами вина обвинуваченого ОСОБА_6 доказана в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, оскільки він скоїв умисні дії, які виразились у порушенні Правил безпеки дорожнього руху, передбачених пунктом 12.3, при керуванні 06.12.2014 року автомобілем ВАЗ-210994 н.з. НОМЕР_1 , що призвело до наїзду на потерпілу ОСОБА_5 , яка отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.
При призначенні покарання суд на підставі ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 скоїв злочин невеликої тяжкості. Суд враховує також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, має сім`ю, на утриманні є малолітня дитина, є учасником бойових дій, приймав участь в антитерористичній операції, а також обставини, що пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, зокрема є раніше не судимим, має сім`ю, на утриманні є малолітня дитина, є учасником бойових дій, обставини, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 є покарання у вигляді обмеження волі з застосуванням ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Інші види покарання, передбачені санкцією ч.1 ст.286 КК України, є недостатніми для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів.

В кримінальному провадженні був заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди в сумі 7492грн.58коп. (а.пр.60-68), суму позовних вимог ОСОБА_5 зменшила і просила стягнути з ОСОБА_6 6918грн.21коп. в відшкодування майнової шкоди з урахуванням поданої 29.05.2017 року заяви про зменшення позовних вимог та відшкодування 30000грн. моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 заявлений позов визнав частково. Щодо відшкодування майнової шкоди він не зазначив суму, в якій визнає позов, щодо відшкодування моральної шкоди, визнав в сумі 5000грн.

11.06.2014 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ОСОБА_6 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0861865 зі строком дії з 20.06.2014 року до 19.06.2015 року (а.пр.106).

Згідно з правовими висновками Верховного Суду України у справі №6-192цс16 від 29.06.2016 року, у №6-954цс16 від 26.10.2016 року потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Отже, потерпіла ОСОБА_5 скористалася своїм абсолютним правом і пред`явила вимогу про відшкодування шкоди лише до заподіювача шкоди обвинуваченого ОСОБА_6 .
При визначенні розміру майнової шкоди витрат на придбання ліків, медичних препаратів, засобів догляду, суд виходив з довідок та виписок Сумської міської клінічної лікарні №1 (а.пр.20-22, 50-52), листків лікарських призначень та чеків щодо придбання ліків, медичних препаратів, засобів догляду, які потерпіла додала до позовної заяви від 23.02.2017 року (а.пр.60-68) і просила врахувати при визначення суми відшкодування. Оригінали чеків щодо придбання ліків, медичних препаратів, засобів догляду знаходяться у потерпілої ОСОБА_5 . Підлягають відшкодуванню витрати на суму 3345грн.15коп. В розрахунок вказаної суми не включались добровільні внески до об`єднання громадян на суму 2907грн. (а.пр.63, 67), суми оплат по терміналу 666,06грн.(а.пр.67-68), оскільки не відомо, чи є це оплата за придбання медикаментів і яких.

Незважаючи на наявність і вини потерпілої, розмір відшкодування майнової шкоди не підлягає зменшенню на підставі ч.3 ст.1193, ч.1 ст.1195 ЦК України. Вина потерпілої не враховується у разі відшкодування додаткових витрат придбання ліків.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлений позов до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в сумі 30000грн.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї п.п.1,2 ч.2 ст.23 ЦК України.

Потерпілій ОСОБА_5 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, фізичному болю, пов`язаному з ушкодженням здоров`я, внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень, хвилюваннях у зв`язку з тривалим лікуванням, переживаннях у зв`язку з неможливістю повністю відновити свій стан здоров`я, зміною способу життя, що вимагає від потерпілої додаткових зусиль для організації життя. Моральна шкода в розмірі 30000грн. є обґрунтованим розміром.

Згідно з ч.2 ст.1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. При розгляді кримінального провадження встановлено порушення ОСОБА_5 п.4.7, 4.14а, п.4.14г Правил дорожнього руху , тому враховуючи ступінь вини потерпілої 50%, а також ступінь вини ОСОБА_6 -50%, який порушив п.12.3 Правил дорожнього руху, обставини дорожньо-транспортної пригоди, за яких була заподіяна моральна шкода ОСОБА_5 , характер, обсяг та тривалість моральних страждань потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір грошової компенсації заподіяної моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 15000грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 .

В справі заявлений цивільний позов прокурором в інтересах держави в особі Департаменту фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в розмірі 4690грн.50коп. (а.пр.6).

Суд вважає за необхідне відповідно до ст.1206 ЦК України задовольнити пред`явлений цивільний позов і стягнути з ОСОБА_6 на користь Департаменту фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради 4690грн.50коп. в відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину.

Згідно з ст.ст.118, 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, повязані з залученням експертів, в розмірі 3626грн.95коп.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді обмеження волі на строк два роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 3345грн.15коп. в відшкодування майнової шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 15000грн. в відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Департаменту фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради 4690грн.50коп. в відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експертів, в розмірі 3626грн.95коп.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1