Справа № 184/228/16-к
Номер провадження 1-кп/184/6/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001337 від 08 грудня 2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Саха-Якутія, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює як фізична особа підприємець ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 , 30.11.2015 року близько 15 год. 30 хв., знаходився біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин в нього виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей же день та час, знаходячись там же, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 умисно наніс один удар металевою частиною палки, яку тримав у руках по голові ОСОБА_6 , після чого почав наносити удари по тулубу на ногам потерпілого. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_3 повалив на землю ОСОБА_6 та почав наносити йому чмелені удари ногами по голові і тулубу.

Згідно висновку експерта № 715, виданого Нікопольським відділенням ДОКЗ «Бюро СМЕ» 09.12.2015 року, у медичних документах, наданих ОСОБА_6 у нього має місце черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця грудної клітини, саден лівої верхньої кінцівки та лівого гомілково-стопного суглобу (за даними медичних документів) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В ході судового розгляду справи обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнавав частково, оскільки вважав, що у нього не було умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 . Суду надав пояснення про те, що 30.11.2015 року він разом із своєю знайомою ОСОБА_7 підрізав вітки на деревах, що розташовані поряд з його будинком (хотіли зробити алейку). Під час цього, із двору що розташований напроти цих дерев вибіг ОСОБА_6 із вилами і почав на нього кричати щоб він перестав це робити. Виникла сварка, під час якої він намагаючись захищатися від вил ОСОБА_6 , який ними замахнувся на нього і попав йому по носу, почав перетягувати вили обома рука від ОСОБА_6 на себе. Пилку якою він підрізав дерева, він вже та той час відкинув від себе. При цьому він не заперечує, що під час того, як він намагався вирвати вили з рук ОСОБА_6 можливо ненавмисно останньому були спричинені якісь тілесні ушкодження. Разом з тим, свідомо пилкою, руками або ногами він потерпілого не бив, на землю той не падав. Весь конфлікт з самого початку бачила ОСОБА_8 , яка знаходилась неподалік від цього. Потім на шум, з будинку потерпілого вибігли його дружина і онука, яка тримала у руках биту і декілька разів його навіть ударила, попавши по лівому плечу та вуху, також могла заціпити потерпілого ОСОБА_6 , оскільки вони з ним стояли на близькій відстані. Після чого, він вихватив биту з рук онуки, відкинувши її у сторону, а потім забрав до себе і віддав лише слідчому. Коли все закінчилось, він сів на свій автомобіль «Газель» і уїхав.

Перед початком судових дебатів обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду заяву, яка була приєднана до матеріалів справи, в якій вину визнав у повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є знайомою обвинуваченого ОСОБА_3 , пояснила суду, що наприкінці листопада 2015 року у другій половині дня, вона разом з ОСОБА_3 перебуваючи по вул. Південна, біля домоволодіння ОСОБА_6 з протилежного боку проїжджої частини робили доріжку до свого домоволодіння та за допомогою пилки обрізали вітки ліщини, які їм заважали. Під час цього, з території свого домоволодіння вийшов ОСОБА_6 , тримаючи в руках вили він почав на них кричати, поводив себе агресивно і відразу наніс удар вилами в область обличчя ОСОБА_3 , попавши останньому по носу, після цього вона побачила у ОСОБА_3 кров на обличчі. Тоді ОСОБА_3 відкинув пилку, яку він до цього тримав у руках, схопившись за держак вил, він та ОСОБА_6 почали їх перетягувати і виривати один у одного. Під час цих дій могли вили зачіпали як ОСОБА_3 так і ОСОБА_6 . Потім з будинку вибігли дві жінки, у молодшої в руках була біта, якою вона відразу почала бити ОСОБА_3 , нанесла йому не менше 3-х ударів, але коли останній почав ухилятися, то один із цих ударів прийшовся по тілу ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_3 вихватив біту з рук молодшої жінки і передав їй для того, щоб вона поклала біту до автомобіля. На біти вона бачила сліди крові. Того ж дня, вона і ОСОБА_3 їздили до поліції та писали з приводу цього конфлікту заяву про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 і хотіли передати до поліції біту, яку вони забрали під час бійки, але їм на той час в цьому було відмовлено.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 під час судового слідства вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні передбаченому ст. 125 ч.2 КК України визнав лише частково, його вина підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які були допитані судом під час судового слідства, а також сукупністю інших доказів по справі.

Так, потерпілий ОСОБА_6 , який знає обвинуваченого ОСОБА_3 тільки як свого сусіда і ніяких стосунків з ним не підтримує, пояснив наступне: 30.11.2015 року у другій половині дня він копав свій город на території домоволодіння АДРЕСА_3 . Біля його калитки стояв якійсь вантажний автомобіль, поряд з яким він помітив ОСОБА_3 з жінкою, яку він до цього вже декілька разів бачив, при цьому ОСОБА_3 пилкою зрізав вітки з дерев, які він посадив за межами своєї ділянки навпроти свого будинку. Він вийшов з двору будинку і зробив зауваження на це, після чого ОСОБА_3 почав обзивати його нецензурними словами. Виникла сварка, тоді він намагався подзвонити дільничному інспектору, але ОСОБА_3 побачивши це, підійшов до нього і пилкою, яку він тримав у правій руці почав наносити йому удари по голові, плечам та руці, в якій він тримав телефон. Від таких дій, він був змушений зайти за калитку з вулиці до свого подвір`я, де біля калитки схопивши вила він знову, вже на вулиці почав ними захищатися від ударів ОСОБА_3 . Тоді останній почав однією рукою перетягувати вили до себе, а також наносити удари ногами по його тулубу. Потім він відкинув вила від себе за забір, і ОСОБА_3 повалив його на землю, продовжуючи наносити удари, коли він лежав на землі. Потім прибігли його дружина і онука, яка тримала в руках біту і хотіла вдарити нею ОСОБА_3 , щоб той перестав його бити, але він наказав цього не робити і онука почала дзвонити до поліції. ОСОБА_3 побачивши це вибив телефон із її рук, забрав биту і погрожуючи йому фізичною розправою в подальшому, сів до свого автомобіля і уїхав. Він в той же день був у лікарні, йому проводили рентгенівські знімки, зокрема і голови, оскільки він відчував запаморочення, шум і дзвін у голові, а також рвоту. Після цього, йому призначили лікування, лікувався він амбулаторно, скільки саме днів не пам`ятає. Цивільний позов потерпілий не заявляв, при визначенні міри покарання погодився з думкою прокурора, щодо призначення обвинуваченому покарання у виді арешту.

Показами свідка ОСОБА_10 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_6 і знає ОСОБА_3 лише як сусіда, доведено, що 30.11.2015 року вона відпочивала у своєму будинку, коли до неї підбігала її онука ОСОБА_12 і сказала, що на вулиці б`ють ОСОБА_13 . Коли вона підійшла до калитки, то побачила, що на землі лежить її чоловік ОСОБА_6 , який був без шапки, з порваним рукавом на якому були видні сліди крові, а над ним стояв ОСОБА_3 , який при ній завдав ОСОБА_6 по декілька ударів правою рукою, в якій тримав пилку, і лівою рукою в область голови і рук, а також ногами по тулубу її чоловіка. Під час побиття ОСОБА_3 постійно висловлював нецензурну лайку та погрози на адресу потерпілого. Тоді онука ОСОБА_14 побігла до будинку за битою, але коли вона прибігла і хотіла битою вдарити ОСОБА_3 , щоб захистити ОСОБА_6 від побоїв, то останній заборонив це їй зробити і вона цього не зробила. Потім онука намагалась подзвонити до поліції, але ОСОБА_3 вибив телефон з її рук, викрутив її іншу руку з битою, яку забрав собі, а потім уїхав на своєму автомобілі. Вона з онукою підняли ОСОБА_15 , помогли йому дійти до дому, де витерши кров з його обличчя та руки, діждавшись коли з роботи прийде дочка потерпілого ОСОБА_16 , з якою потім потерпілий поїхав до поліції писати заяву про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення.

Показами свідка ОСОБА_11 , яка є онукою потерпілого ОСОБА_6 , доведено про те, що 30 листопада 2015 року близько о 15 год. вона перебувала за адресою проживання її дідуся, коли скрізь вікно побачила, що ОСОБА_3 на вулиці б`є пилкою її дідуся, який захищається від цих ударів руками схрещуючи їх над головою. Коли вона та її бабуся вибігли на подвір`я будинку, дідусь стояв в проймі калітки, тримаючи двома руками вили над головою, і вже ними намагався захиститися від ударів, які завдавав ОСОБА_3 пилкою. Не вдержавшись на ногах, її дідусь ОСОБА_6 впав, вже за калітку, а ОСОБА_3 продовжив завдавати ударів ногами і руками по його голові, кінцівкам та тулубу. На місці події була ще якась жінка, як вона потім дізналась це була знайома ОСОБА_3 . Тоді вона побігла знову до дому, щоб взяти телефон і зателефонувати до міліції, коли вона була у домі вона також захватила з собою саморобну біту, що була біля вхідних дверей. Повернувшись на вулицю, де ОСОБА_3 продовжував бити її дідуся, вона хотіла вдарити його битою, але дідусь побачивши це заборонив їй це робити і вона биту не застосувала, а відразу почала телефонувати до міліції. ОСОБА_3 під час цього викрутив її руку із битою, вихватив її та забрав собі, а потім сівши до автомобіля уїхав з місця події. На протязі всього часу побиття потерпілого ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_3 висловлював на його адресу образи і погрози подальшої фізичної розправи. Після того, як ОСОБА_3 уїхав вона особисто бачила пошкодження на обличчі дідуся, кінцівках його рук та ніг, зокрема й сліди від зубців пилки, якою наносились удари. Оскільки міліція за викликом не приїхала, то вони надавши першу допомогу дідусю ОСОБА_6 , зібрались й самі поїхали спочатку до міліції, а потім вже до лікарні.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 підтвердив зроблений ним висновок №715 від 09.12.2015 року в частині визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Крім цього, пояснив, що діагноз «струс головного мозку» був поставлений потерпілому ОСОБА_6 лікарем невропатологом, який встановлював як об`єктивні так і суб`єктивні признаки вказаного діагнозу. Він же спираючись на поставлений діагноз визначив ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, що були спричинені потерпілому.

Крім того, вина обвинувачуваного ОСОБА_3 доведена документальними матеріалами кримінального провадження, які були дослідженні у судовому засіданні, а саме:

-заявою потерпілого ОСОБА_6 від 30.11.2015 року, щодо спричинення йому тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_3 (том 2, а.м.к.п.8);

-витягом з кримінального провадження № 0001337 від 08 грудня 2015 року про внесення даних до ЄРДР, по факту того, що 30.11.2015 року приблизно о 15 год. 30 хв. потерпілому ОСОБА_6 не встановлена особа, знаходячись біля будинку №5 по вул. Південна в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області спричинила тілесні ушкодження (том 2, а.м.к.п.1);

-актом № 698 судово-медичного обстеження від 01.12.2015 року на підставі якого у гр. ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден лівої верхньої кінцівки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети (том 2, а.м.к.п.7);

-висновком судово-медичної експертизи № 715 від 09.12.2015 року доведено, що судмедексперт ОСОБА_17 згідно медичних документів встановив, що у потерпілоо ОСОБА_6 має місце черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, яка відносить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця грудної клітини, саден лівої верхньої кінцівки та лівого гомілково-стопного суглобу (за даними медичних документів) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети (том 2, а.м.к.п. 16-17);

-протоколом від 06.01.2016 року про проведення слідчого експерименту (з доданою до нього фото таблицею), за участю потерпілого ОСОБА_6 , зафіксовані обставини справи та механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому з боку обвинуваченого ОСОБА_3 (том 2, а.м.к.п. 24-27);

-додатковим висновком експерта №17 від 13.01.2016 року доведено, що судмедексперт ОСОБА_18 після дослідження наданих йому матеріалів, надав відповідь про те, що враховуючи характер і локалізацію виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, локалізацію та кількість ударів вказаних у протоколі слідчого експерименту від 06.01.2015 року, можливо вказати, що не виключена можливість спричинення тілесних ушкоджень при механізмі вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 (том 2, а.м.к.п.29);

-протоколом огляду місця події від 22.01.2016 року (з доданою до нього фото таблицею) зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та прилегла до нього територія (том 2, а.м.к.п. 30-32);

-протоколом огляду та вилучення предметів від 22.01.2016 року (з доданою до нього фото таблицею) оглянуті наступні предмети: вила, пилка по дереву і саморобна дерев`яна біта (том 2, а.м.к.п. 33-34);

-постановою від 22.01.2016 року визнано в якості речових доказів пилку по дереву, саморобну дерев`яну біту та вили, які потім передані на відповідальне зберігання сторонам кримінального провадження, а саме: ОСОБА_3 передано пилку по дереву, а ОСОБА_6 - саморобну дерев`яну біту та вили (том 2, а.м.к.п. 35);

-повідомленням про підозру від 22.01.2016 року доведено, що ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (том 2, а.м.к.п. 53-54).

Даючи юридичну оцінку всебічно, повно та неупереджено дослідженим в судовому засіданні вище вказаним доказам, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними.

До показів обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_9 , суд відноситься критично, оскільки це спростовується як показами самого потерпілого, так і свідків допитаних в судовому засіданні ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , а також висновком судово-медичної експертизи № 715 від 09.12.2015 року і додатковим висновком експерта №17 від 13.01.2016 року, якими підтверджено характер та локалізацію тілесних ушкоджень завданих потерпілому ОСОБА_6 .

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та обвинувачений ОСОБА_3 дійсно винний у скоєному кримінальному правопорушенні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, позицію обвинуваченого щодо часткового визнання вини у скоєному ним кримінальному правопорушенні, неодноразового його бажання врегулювати конфліктну ситуацію мирним шляхом через примирення з потерпілим, про що свідчать неодноразові його вибачення, у судових засіданнях, які потерпілим прийнятті не були, та щирого каяття обвинуваченого щодо наслідків спричинених кримінальним правопорушенням, що судом враховується як пом`якшуючі покарання обставини, а також враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, має місці соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді максимального штрафу передбаченому санкцією ч.2 ст.125 КК України, що буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 67 КК України, відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України та вважає необхідним речові докази по справі, після набрання вироком законної сили залишити у власності сторін кримінального провадження, яким вони передані під схороні розписки.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат по справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84-86, 91-94, 368, 370, 373-376 КПК України суд -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно складає суму 1700 гривень.

Речові докази: пилку по дереву, що передана під схорону розписку обвинуваченому ОСОБА_3 та саморобну дерев`яну биту і вила, що передані під схорону розписку потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити у їх власності.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат по справі не має.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1