Справа № 386/412/17
Провадження № 1-кп/386/66/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000112 за обвинуваченням:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клинове Голованівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пільг не маючого, не депутата, не військовозобов`язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:
ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення в тому, що він 22 березня 2017 року близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшовши до спальної кімнати житлового будинку в якому проживає по АДРЕСА_2 , вчинив сварку з неповнолітнім ОСОБА_4 , в ході якої у ОСОБА_6 виник умисел направлений на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, направлений на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_4 та наніс йому кулаком лівої руки один удар в область правого плеча, внаслідок чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на передньо-зовнішній поверхні правого плеча, які згідно висновку судово-медичного експерта №69 від 27.03.2017 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.

30 березня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений підтримав угоду.

Неповнолітній потерпілий та законний представник неповнолітнього потерпілого в підготовчому судовому засіданні не підтримали угоду, оскільки не погоджуються з видом та мірою покарання, яке має понести обвинувачений за цією угодою.

Прокурор в судовому засіданні вважала за неможливе затвердити угоду, у зв`язку з тим, що неповнолітній потерпілий та законний представник неповнолітнього потерпілого не підтримали її.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За нормами ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

У зв`язку з відмовою неповнолітнього потерпілого та законного представника неповнолітнього потерпілого від затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угода не може бути затверджена, оскільки сторони не примирилися, а тому відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним.

Питання щодо продовження досудового розслідування чи продовження проведення підготовчого судового засідання слід вирішити після проголошення ухвали про відмову у затвердженні угоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 314, 369-372, 392, 468-469, 474 КПК України, суд,

постановив:
Відмовити в затвердженні угоди, укладеної 30 березня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000112 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23 березня 2017 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1