Справа № 522/6338/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000194 від 31.03.2016 р.

В С Т А Н О В И В :

12.12.2016 р. старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту на майно, що було вилучено 09.12.2016 р. під час проведення обшуку в контейнері № С 2-8, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту слідчим зазначено, що в провадженні СУ ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 31.03.2016 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Підставою для реєстрації вказаного кримінального провадження стала заява ОСОБА_8 про те, що невстановлені особи зловживаючи своїм службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди, пропускають на територію України заборонені знаряддя вилову риби «монониткові сітки».

Відповідно до положень ст.ст. 52-1, 53 Закону України «Про тваринний світ», монониткові (волосяні) сітки відносяться до заборонених знарядь добування об`єктів тваринного світу, ввезення яких не територію Україну заборонено.

Під час встановлення осіб, які причетні до скоєння вищезазначеного кримінального правопорушення, співробітниками Управління СБУ в Одеській області встановлено, що невстановлені особи для зберігання вантажів (заборонених знарядь з вилову риби, монониткових сіток тощо), ввезених до України з порушенням діючого законодавства, використовують контейнер № С 2-8, який знаходиться на території державного підприємства «Торгово виставочний комплекс» (код: 24971375) за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 21.

09.12.2016 р. СУ ГУНП в Одеській області спільно з прокуратурою Одеської області проведено санкціонований обшук в контейнері № С 2-8 розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 21, в ході якого було виявлено та вилучено 1015 мішків із сітковим полотном (делі), з наступними маркуванням про марку та кількість полотен в середині мішка:

- D 0,23x55 кількістю 1 мішок по 30 штук;

- D 0,30x65 кількістю 1 мішок по 20 штук;

- D 0,40x180 кількістю 17 мішок по 19 штук;

- D 0,40x200 кількістю 4 мішок по 15 штук;

- D 0,15x55 кількістю 3 мішки по 40 штук;

- D 0,15x60 кількістю 3 мішки по 40 штук;

- D 0,15x65 кількістю 1 мішок по 40 штук;

- D 0,15x100 кількістю 1 мішок по 40 штук;

- D 0,15x110 кількістю 3 мішки по 40 штук;

- D 0,15x120 кількістю 3 мішок по 40 штук;

- D 0,20х 100 кількістю 5 мішків по 20 штук;

- 0,25x30 кількістю 4 мішки по 13 штук;

- 0,25x40 кількістю 5 мішків по 13 штук;

- А 0,23х 100-150 кількістю 3 мішки по 30 штук;

- А 18x200-200 №25 кількістю 9 мішків по 15 штук;

- А 18x200-200 №32 кількістю 27 мішків по 15 штук;

- D 0,23х 100-150 №60 кількістю 7 мішків по 30 штук;

- D 0,23х 100-150 №65 кількістю 11 мішків по 30 штук;

- D 15x200-200 №22 кількістю 2 мішки по 20 штук та 24 мішки по 18 штук;

- D 15x200-200 №25 кількістю 11 мішків по 20 штук;

-А 0,18 №25 кількістю 3 мішки по 20 штук;

-А 0,23 №40 кількістю 3 мішки по 30 штук;

-А 0,30 №120 кількістю 18 мішків по 20 штук;

-А 0,30 №50 кількістю 29 мішків по 20 штук;

-А 0,30 №55 кількістю 21 мішок по 20 штук;

-А 0,30 №60 кількістю 30 мішків по 20 штук;

-А 0,30 №65 кількістю 2 мішка по 20 штук;

-А 0,30 №70 кількістю 1 мішок по 20 штук;

-А 0,30 №75 кількістю 4 мішка по 20 штук;

-А 0,30 №100 кількістю 2 мішка по 20 штук;

-А 0,30 №110 кількістю 14 мішків по 20 штук;

-D 0,23 №50 кількістю 20 мішків по 30 штук;

-D 0,33 №150 кількістю 4 мішка по 15 штук;

-D 0,36 №110 кількістю 6 мішків по 15 штук;

-А 0,30 №100 кількістю 39 мішків по 20 штук;

-А 0,30 №110 кількістю 3 мішка по 20 штук;

-D 0,23 №38 кількістю 2 мішка по 30 штук;

-D 0,23 №45 кількістю 13 мішків по 30 штук;

-D 0,23 №55 кількістю 24 мішка по 30 штук;

-D 0,36 №200 кількістю 10 мішків по 20 штук;

-D 50 №250 кількістю 15 мішків по 12 штук;

-D 0,50 №300 кількістю 1 мішок по 11 штук;

-Б 0,23 №35 кількістю 1 мішок по 30 штук;

-Б 0,23 №38 кількістю 5 мішків по 30 штук;

-Б 0,23 №55 кількістю 40 мішків по 30 штук;

-Б 0,23 №65 кількістю 7 мішків по 3О штук;

-100-150 0,18 №55 кількістю 2 мішка по 50 штук;

-100-150 0,18 №60 кількістю 2 мішка по 50 штук;

-100-150 0,18 №65 кількістю 2 мішка по 50 штук;

-100-150 0,18 №70 кількістю 1 мішок по 50 штук;

-D 0,40 №200 кількістю 93 мішка по 15 штук;

-D 0,20 №110 кількістю 24 мішка по 20 штук;

-D 0,36 №180 кількістю 233 мішка по 15 штук;

-0,2x3 75x150 кількістю 24 мішка по 20 штук;

-0,18 75x150 №32 кількістю 16 мішків по 50 штук;

-0,36 75x150 №180 кількістю 34 мішка по 15 штук;

-0,3 75x150 №75 кількістю 12 мішків по 20 штук;

-0,3 75x150 №65 кількістю 19 мішків по 20 штук;

-0,3 75x150 №55 кількістю 16 мішків по 20 штук;

-0,3 75x150 №70 кількістю 9 мішків по 20 штук;

-0,4 75x150 №250 кількістю 26 мішків по 20 штук;

-0,2x3 75x150 №90 кількістю 1 мішок по 20 штук;

-0,2x3 75x150 №110 кількістю 2 мішка по 20 штук;

-D 0, 3 75x150 №50 кількістю 15 мішків по 20 штук.

А також 132 мішка з готовими сітками (з поплавками та грузилами), які згідно маркування мають таку кількість сіток: 39 мішків по 15 штук; 83 мішки по 44 штуки; 10 мішків по 50 штук.

Необхідність накладення арешту слідчий обґрунтовує відношенням вказаного майна до заборонених Законом засобів добування об`єктів тваринного світу, а також те, що вилучене становить предмет кримінального правопорушення, який з метою унеможливлення відчуження чи знищення, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, має бути забезпечено його збереження як речового доказу.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно та наполягав на його задоволенні з підстав зазначених у клопотанні. Представники володільця майна заперечували проти задоволення клопотання слідчого з підстав відсутності відношення вилученого майна до заборонених Законом засобів добування об`єктів тваринного світу та неможливості відношення вилученого до предмету кримінального правопорушення за яким здійснюється досудове розслідування, а також відсутності будь яких слідів злочину на ньому, що у зв`язку із одержанням володільцем вилученого майна у спосіб, що передбачений законом, виключає відношення виявленого при обшуку товару до його одержання з порушенням встановленого режиму для ввезення товарів на територію України.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, надані учасниками судового провадження докази, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволені клопотання виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За приписами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За приписами ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно досліджених у судовому засіданні матеріалів, слідчим не було представлено в розпорядження слідчого судді будь яких доказів про те, що вилучене майно, зокрема сіткові полотна (делі) та готові сітки були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що мають встановлюватися під час розслідування кримінального провадження № 0000194, в тому числі є предметами об`єкту кримінально протиправних дій або набуті кримінально протиправним шляхом.
Доводи слідчого, що вилучене під час обшуку майно становить заборонені законом засоби (знаряддя) добування об`єктів тваринного світу, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки такі доводи не засновані на передбачених кримінальним процесуальним законом засобах доказування.
Частиною 2 ст. 84 КПК України, передбачені процесуальні джерела доказів, до яких відносяться показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Таким чином додане до клопотання слідчого, дослідження ДП «Одеського центру Південного науково-дослідного інституту морського рибного господарства та океанографії» Держрибагентства від 24.10.2016 р. № 230/5, згідно якого не можуть бути використанні для промислового рибальства на водоймах басейну Чорного моря на яких діють положення Режиму рибальства виявлені при обшуку речі, зокрема сіткові полотна (делі) та готові сітки, за переконанням слідчого судді, у зв`язку із неналежністю такого дослідження до визначених законом процесуальних джерел доказів та спростування наведених у ньому висновків роз`ясненнями Державного агентства рибного господарства України, робить не можливим його використання для обґрунтування відношення вилучених при обшуку сіткових полотен (делі) та готових сіток до заборонених законом засобів добування об`єктів тваринного світу.

Згідно Висновку № ED-2508-6-620/16 від 22.11.2016 року складеного судовим експертом ОСОБА_9 за результатами проведення товарознавчого експертного дослідження, який був наданий у судовому засіданні представниками ОСОБА_10 , представлені зразки сіткового полотна не є знаряддями лову, а саме мононитковими (волосінними) сітками. Відповідно до описової частини вказаного висновку, експертом досліджувалися зразки товарів, які відповідають маркуванню вилучених при обшуку сіткових полотен, що були відібрані за участю представника Одеської філії ТОВ «Судова незалежна експертиза України» у складсько-торговельному приміщенні № С2-8 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 21, у листопаді 2016 р.

Крім цього, згідно роз`яснень Державного агентства рибного господарства України від 28.10.2016 р., від 02.11.2016 р. та від 11.11.2016 р., відповідні листи з якими також були представлені представниками ОСОБА_10 , сіткове полотно «кукла» не можна вважати забороненими знаряддями лову, а ліскова сітка з грузилами та поплавками довжиною 50 м., вічком № 60, може застосовуватися для промислового лову, в тому числі як на внутрішніх водних об`єктах, де здійснюється спеціальне використання водних біоресурсів в режимі квотування, так і на водних об`єктах, що використовуються для цілей аквакультури або діяльність на яких здійснюється відповідно до режимів рибогосподарської експлуатації водних об`єктів. В той же час ліскова сітка з грузилами та поплавками довжиною 100 м., розмір вічка від № 30 до № 70 та висотою від 1,8 до 4,5 м. можуть використовуватися при здійсненні спеціального використання в басейні Чорного моря та акваторії Азовського моря (крім промислу піленгасу) та на водних об`єктах, що використовуються для цілей аквакультури або діяльність на яких здійснюється відповідно до режимів рибогосподарської експлуатації водних об`єктів. У разі використання ліскових сіток з грузилами та поплавками (довжиною 50 м., вічком № 60, довжиною 100 м., розмір вічка від № 30 до № 70 та висотою від 1,8 до 4,5 м.), для здійснення промислового лову, вони не відносяться до заборонених.

Відношення вилученого при обшуку майна, зокрема сіткових полотен (делі) та готових сіток, до ОСОБА_10 , слідчим суддею встановлено виходячи з наданих у судовому засіданні з боку представників останнього накладних, згідно яких ОСОБА_10 як суб`єкт господарської діяльності (фізична особа підприємець), придбав у іншого суб`єкта господарювання зокрема у ОСОБА_11 у період з 2004 по 2008 р. різного роду товарів переважно рибальського призначення, зокрема лескове полотно та сіткові вироби, які відповідають маркуванню та кількості сіткових полотен (делі) та готових сіток, що були вилучені під час обшуку від 09.12.2016 р., які згідно Висновку № ED-2508-6-620/16 від 22.11.2016 року становлять тотожні поняття з сітковим полотном, яке також може мати ще й назву «Лялька» («Кукла»). Тому з огляду на те, що представленні в розпорядження суду накладні на придбаний з боку ОСОБА_10 товар, відповідають передбаченому законом способу придбання товару, зокрема для суб`єктів господарської діяльності (фізичної особи-підприємця), слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_10 є належним власником вилученого під час обшуку від 09.12.2016 р. майна, зокрема сіткового полотна (делі) та готових сіток.
Крім цього слідчий суддя вважає за необхідне відмітити й допущені слідчим ОСОБА_3 під час обшуку істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, а саме проведення обшуку у приміщенні, тип якого не відповідає типу приміщення у якому слідчим суддею було надано дозвіл на проведення обшуку.
Так, згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2016 р. слідчим суддею було надано дозвіл на проведення обшуку в контейнері № С 2-8, який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 21.
Згідно досліджених у судовому засіданні листів Державного підприємства «ТВК» за № 126 та № 127 від 19.10.2016 р., на території ДП «ТВК» (за адресою вул. Базова, 21, смт. Авангард, Овідіопольський район, Одеська область, 67806, Україна) за літерою «С» здійснюється ідентифікація складського приміщення (складсько-торгового приміщення), що становить собою будівлю кам`яного типу, яка побудована за допомогою спеціально зведеного для цього фундаменту. Складське приміщення (складсько-торгове приміщення) не є контейнером. На території ДП «ТВК», відсутній контейнер, який ідентифікується як «контейнер № С2-8».

Таким чином складські приміщення (складсько-торгові приміщення), які становлять собою будівлю кам`яного типу, що побудовані за допомогою спеціально зведеного для цього фундаменту та ідентифікуються за літерою «С», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , не є контейнером, а тому ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2016 р. не може бути належною підставою для проведення обшуку саме у складсько-торговому приміщенні АДРЕСА_2 .

Разом з цим слідчий суддя критично ставиться щодо наявності станом на 09.12.2016 р. у слідчого ОСОБА_3 повноважень передбачених кримінальним процесуальним законом на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000194 від 31.03.2016 р., зокрема проведення слідчої дії у вигляді обшуку.

Відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2016 р. дозвіл на проведення обшуку слідчим суддею було надано старшому слідчому СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , а також іншим слідчим з числа слідчої групи по кримінальному провадженню № 0000194, спільно з працівниками оперативного підрозділу, яким буде надано доручення в порядку ст. 40 КПК України.

Згідно наданого до суду витягу з кримінального провадження № 0000194, дата формування якого датована 11.12.2016 р., у графі слідчий, зазначені лише ОСОБА_6 та ОСОБА_12 .

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Згідно п. 1.2. Положення, Реєстр це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних зазначених у пункті 2.1. цього Положення, які використовуються для оформлення звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру.

За приписами підпункту 7 п. 2.1. розділу І Положення, до Реєстру вносяться відомості про прізвище, ім`я, по батькові та посада слідчого, прокурора, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування.

Приписами підпункту 7 пункту 4.3. розділу І Положення, передбачено, що до витягу з Реєстру включається інформація про прізвище, ім`я, по батькові слідчого (слідчих), який здійснює досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який здійснює процесуальне керівництво.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Тому виходячи з викладеного, повноваження слідчого на здійснення досудового розслідування, в межах компетенції передбаченої КПК України, виникають після внесення відомостей про особу слідчого до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідному кримінальному провадженні, які згідно з підпунктом 2 пункту 3.1. розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, мають бути внесені невідкладно після прийняття керівником органу досудового розслідування відповідного процесуального рішення.
Таким чином враховуючи відсутність в розпорядженні суду відомостей про внесення станом на 09.12.2016 р. даних про особу слідчого ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000194, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом у слідчого ОСОБА_3 повноважень на здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження, зокрема проведення обшуку від 09.12.2016 р.

Щодо доводів представників ОСОБА_10 про те, що слідчим ОСОБА_3 в порушення передбаченого кримінальним процесуальним законом порядку, а саме ч. 3 ст. 104 КПК України та ч. 7 ст. 236 КПК України, не було внесено до протоколу обшуку усього обсягу вилученого товару, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне. В розпорядження суду представниками ОСОБА_10 були представлені акт інвентаризації активів (товару ліскове полотно «кукла»), який було затверджено 16.10.2016 р. за наслідками проведення у період з 03.10.2016 р. по 16.10.2016 р. ФОП ОСОБА_10 інвентаризації товару який зберігається у складсько-торговому приміщення АДРЕСА_2 та складений слідчим ОСОБА_3 протокол обшуку від 17.10.2016 р., відповідно до яких вбачається різниця з обсягом вилученого під час обшуку від 09.12.2016 р. у розмірі на 299 мішків сіткового полотна менше, ніж було виявлено безпосередньо слідчим ОСОБА_3 у жовтні 2016 р.

Однак з огляду на предмет даного судового розгляду, слідчий суддя позбавлений можливості вирішувати питання про майно, яке слідчим не було внесено до клопотання про накладення арешту від 12.12.2016 р.

Разом з цим слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що у разі неповернення слідчим тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 КПК України, володільцем тимчасово вилученого майна може бути оскаржена така бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, а у разі якщо ОСОБА_10 або його представник мають докази умисного не повернення слідчим вилученого майна, або вчинення слідчим чи іншими представниками правоохоронних органів будь яких інших дій, що містять ознаки кримінального правопорушення, перевірка таких фактів має здійснюватися в передбаченому порядку для реєстрації відповідних відомостей у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Майнові права захищаються в Україні як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, відповідно до ст. 41 Конституції України, «Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним». Дана стаття Конституції також визначає, що «Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом».

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно рішення ЄСПЛ по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Таким чином, виходячи з конституційної засади непорушності права власності, наявної практики Європейського суду з прав людини та враховуючи недоведеність слідчим відношення вилученого майна при обшуку від 09.12.2016 р., зокрема сіткових полотен (делі) та готових сіток, до речового доказу у кримінальному провадженні № 0000194, а також відсутність відношення вилученого до заборонених законом знарядь (засобів) добування об`єктів тваринного світу, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, що було вилучено 09.12.2016 р. під час проведення обшуку в контейнері № АДРЕСА_2 відмовити.

Майно, яке згідно протоколу обшуку від 09.12.2016 р., вилучене зі складсько-торгового приміщення, яке слідчим невірно зазначено як контейнер АДРЕСА_2 , негайно повернути ОСОБА_10 або його повноважним представникам.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі п`яти днів.

Слідчий суддя
21.12.2016