Справа № 214/6271/16-к
1-кп/214/262/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Волинського Житомирської області, громадянина України, пенсіонера, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 15 жовтня 2016 року, приблизно о 17 годині 55 хвилин, знаходячись в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр», розташованого за адресою: вул. Бикова, 33, у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи раптово виниклий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони носять таємний характер, намагався таємно викрасти кофту чоловічу з капюшоном сірого кольору, розміру S, виробництва «Piazza Italia Denim», вартістю 295 грн. 83 коп., шляхом вдягання її в примірочній під свій одяг, не маючи наміру при цьому сплачувати за вказаний товар та залишення після цього гіпермаркету «Епіценр», однак за касовою зоною був зупинений охороною вказаного гіперомаркету.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він зробив для себе належні висновки.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які задовільно його характеризують за місцем проживання, підтверджують відсутність у нього в силу ст. 89 КК України судимості та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений перебуває під диспансерним наглядом з приводу психічних поведінкових розладів унаслідок уживання опіоїдів із синдромом залежності та під психіатричним наглядом з приводу неврастенії (а.с.55-63).

Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що в такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, не судимий в силу ст. 89 КК України, перебуває під диспансерним наглядом з приводу психічних поведінкових розладів унаслідок уживання опіоїдів із синдромом залежності та під психіатричним наглядом з приводу неврастенії.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання,

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази кофту чоловічу з капюшоном сірого кольору, розміру S, виробництва «Piazza Italia Denim», який знаходиться на зберіганні у адміністрації гіпермаркету «Епіцентр», повернути законному володільцю після набрання вироком законної сили, носій відеоінформації залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .