печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого групи ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим із прокурором, про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 17.09.2014 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України.
Розслідуванням установлено, що приблизно у травні 2015 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не установлена, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні банківської установи за адресою: м. Київ, проспект Московський, 16 в усній формі отримав офіційну вимогу від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» ОСОБА_7 про повернення до банку автомобіля «Мерседес-Бенц» S 550, кузов НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 вартістю 563 996,61 грн який належить Банку та який перебував у нього у користуванні на що ОСОБА_6 у поверненні Банку автомобіля відмовив та запропонував уповноваженій особі Фонду повернути кошти, які він розмістив у Банку на депозитному рахунку, після чого останній зобов`язувався передати автомобіль до банківської установи.
В зазначений період часу, ОСОБА_6 , отримавши від уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку відомості про те, що кошти, які знаходяться на його депозитному рахунку розміщеному у Банку можливо буде отримати лише в порядку, визначеному Законом, перебуваючи біля приміщення Банку за адресою: м. Київ, проспект Московський, 16, достовірно усвідомлюючи, що в банківській установі розпочато процедуру ліквідації, та будучи обізнаним у необхідності повернення до банку автомобіля, що перебував у нього у користуванні та розуміючи, що будь-яких документів, які в б надавали право на подальше користування автомобілем у нього не має, обурившись відомостям про неповернення належних йому коштів, розміщених на його депозитному рахунку відкритому в Банку, вирішив вилучити у власника автомобіль шляхом невиконання вимоги про його повернення до Банку, тобто незаконно заволодіти ним.
Після вказаних подій, приблизно у травні 2015 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_6 , перебуваючи у місті Київ, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, достовірно усвідомлюючи, що він не має ані дійсного, ані передбачуваного права користування автомобілем та документів, які б надавали таке право, діючи всупереч волі власника, використовуючи наявний у нього ключ до автомобіля привів у дію двигун та почав на ньому рух, тим самим незаконно заволодівши ним.
25.09.2015 невстановлені особи, діючи на підставі підроблених документів від імені ПАТ «Міський Комерційний Банк» здійснили продаж транспортного засобу, а саме MERCEDES-BENZ S 550, 2010 р.в. кузов № НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Перереєстрацію права власності на транспортний засіб здійснено 25.09.2015 у ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Бровари та Броварського району при Управління ДАІ ГУМВС України в Київській області на підставі довідки-рахунок ААЕ399615 від 25.09.2015.
01.10.2015 ОСОБА_8 здійснив продаж транспортного засобу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої транспортний засіб перебуває у власності по теперішній час, автомобілю присвоєно д.н.з. НОМЕР_3 .
12.10.2016 до ГСУ НП надійшло клопотання потерпілого в кримінальному провадженні ПАТ «Міський комерційний банк» про звернення до процесуального керівника та до слідчого судді з клопотанням про арешт автомобіля «Mercedes-Benz» моделі «S 550», 2010 року випуску, н.з. НОМЕР_3 .
На підставі викладеного, орган досудового розслідування вважає, що є підстави для накладення арешту на автомобіль «Mercedes-Benz» моделі «S 550», 2010 року випуску, н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_9 , так як вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом.
Завданням арешту є запобігання можливості його відчуження.
Заслухавши пояснення слідчого в обґрунтування доводів і вимог клопотання, вивчивши письмові заперечення адвоката ОСОБА_4 , дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 ( далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Натомість, судовим розглядом встановлено, що ініційоване органом досудового розслідування питання про накладення арешту на транспортний засіб «Mercedes-Benz» моделі «S 550», 2010 року випуску, н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було предметом судового розгляду неодноразово. Так, ухвалою колегії суддів апеляційного суду м. Києва від 10.10.2016 відмовлено в задоволенні відповідного клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на вказаний автомобіль. Суд апеляційної інстанції, зокрема, виходив з того, що ОСОБА_9 про підозру не оголошено, а вказаний автомобіль, незважаючи на те, що він не перестає бути у відкритому кримінальному провадженні речовим доказом, він перебуває на відповідальному зберіганні власника ОСОБА_9 , яку попереджено про кримінальну відповідальність за ст. ст. 197, 388 КК України, а відтак накладення на нього арешту є недоцільним.
Згідно зі ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Право на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду і встановлені ним факти та обставини носять обов`язковий характер (рішення «Салов проти України» від 06.09.2005). Окрім того, щодо преюдиціальності судових рішень, які набрали законної сили, Верховний Суд України, як найвищий судовий орган у системі судів загальної юрисдикції, неодноразово висловлювався про обов`язковість прийняття судом, що розглядає справу, тих доказів та фактичних даних, які раніше були встановлені судовим рішенням у будь-якій іншій справі, що набрали законної сили.
За таких обставин та враховуючи, що в клопотанні слідчим не наведено нових підстав для арешту майна, ніж ті що розглядалися судами раніше, ОСОБА_9 про підозру у справі так і не оголошено, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про арешт її автомобілю.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 167, 170, 172,173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 про арешт автомобілю «Mercedes-Benz» моделі «S 550», 2010 року випуску, н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді заборони на його відчуження, - відмовити.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1