Справа № 558/30/17
номер провадження 1-кс/558/36/17

У Х В А Л А
Іменем України
04 квітня 2017 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Демидівського районного суду Рівненської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000183 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_6 , представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , захисник адвокат ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :
На розгляд Демидівського районного суду Рівненської області надійшло кримінальне провадження № 0000183 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке в порядку визначеному ст. 35 КПК України було передане для розгляду судді Демидівського районного суду Рівненської області ОСОБА_5

21 березня 2017 року під час підготовчого судового засідання по вказаному кримінальному провадженні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 було заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_5 .

Згідно заяви про відвід судді ОСОБА_5 захисник ОСОБА_4 посилається на те, що у даному кримінальному провадженні мають місце обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 . Такими обставинами, вважає той факт, що суддя не дивлячись на його заперечення та пояснення в підготовчому судовому засіданні, щодо долучення документа про підтвердження факту отримання ним, як захисником ОСОБА_3 , копії обвинувального акту, долучила копію документа, який незавірений належним чином, чим порушила вимоги ст. 291 КПК України.

В подальшому суддя ОСОБА_5 постановила ухвалу від 14 березня 2017 року про відмову в задоволені його клопотання, як захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту, в мотивувальній частині якої зазначила, що до обвинувального акту, що надійшов до суду, додано розписки обвинуваченого та його захисника про отримання обвинувального акту, що не відповідає дійсності. Тобто, незаконно долучений документ став однією із підстав для відмови у задоволені клопотання про повернення обвинувального акту. У вищезазначеній ухвалі суду від 14 березня 2017 року, в мотивувальній частині ухвали, суддя зазначила, що реєстр матеріалів досудового розслідування не є складовою частиною обвинувального акту.

Крім того, зазначає що в ухвалі судом встановлені редакційні відмінності між обвинувальним актом, який надійшов до суду, та обвинувальним актом отриманим захисником обвинуваченого та обвинуваченим. На підставі чого, не посилаючись на жодний нормативний акт України, суд прийшов до висновку, про надання обвинуваченому і його захиснику копії обвинувального акту, що надійшов до суду, а не про повернення обвинувального акту. На думку захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , дані обставини свідчать про упереджене ставлення судді ОСОБА_5 до даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України заява про відвід судді, який здійснює судове провадження одноособово, розглядається іншим суддею цього ж суду, визначеному у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заяву про відвід судді ОСОБА_5 підтримав з підстав, викладених у ній.

Обвинувачений ОСОБА_3 заяву про відвід судді ОСОБА_5 підтримав та пояснив, що суддя ОСОБА_5 упереджено відноситься до кримінального провадження, а він бажає, щоб кримінальне провадження відносно нього розглядав справедливий суд.

В судовому засіданні державний обвинувач ОСОБА_9 вважала заяву про відвід судді ОСОБА_5 безпідставною та необґрунтованою, оскільки жодних обставин, що викликали б сумнів у неупередженості судді немає, а вказані у заяві обставини не підтверджені доказами.

Представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 заперечив проти відводу судді ОСОБА_5 , вважав, що суддею не вчинено жодних дій, що вказували б на упереджене ставлення до даного кримінального провадження, а тому вважає, що немає підстав для її відводу.

Суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просила заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід розглянути без її участі. Крім того, суддя ОСОБА_5 у поданій заяві зазначала про те, що, на її думку, підстав для відводу немає; дії адвоката ОСОБА_4 щодо неодноразового заявлення відводу розцінює, як зловживання наданими йому правами та затягування розумних строків розгляду кримінального провадження (а.п. 121).

Розглянувши заяву про відвід судді ОСОБА_5 , заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Як встановлено із змісту заяви про відвід судді ОСОБА_5 та пояснень сторін судового провадження, наданих в судовому засіданні під час розгляду такої заяви, підставою для подання захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 заяви про відвід судді ОСОБА_5 , стало те, що суддя ОСОБА_5 під час проведення підготовчого судового засідання прийняла розписку про отримання захисником копії обвинувального акта, однак під час підготовчого судового засідання надання будь-яких документів не допускається.

Крім того, суддя ОСОБА_5 ухвалою від 14 березня 2017 року відмовила у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта. Проте, у такій ухвалі суддею ОСОБА_5 встановлено, що є редакційні відмінності між обвинувальним актом, що надійшов до суду, та обвинувальним актом, що був вручений захисникові та обвинуваченому.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження до Демидівського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000183 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України із реєстром матеріалів досудового розслідування (а.п. 4-17).

До вказаного обвинувального акта додано розписку обвинуваченого ОСОБА_3 про отримання його копії.

Суд, вважає, що прийняття суддею ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання розписки про отримання обвинувального акта захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 , а також та обставина, що суддею ОСОБА_5 вжито заходів щодо вручення захисникові та обвинуваченому копії обвинувального акта, що надійшов до суду, не може свідчити про упереджене ставлення судді до обвинуваченого чи інших учасників кримінального провадження, оскільки спрямовані на дотримання прав та законних інтересів самого обвинуваченого.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що відмова судді ОСОБА_5 у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта, не може свідчити про упереджений судовий розгляд кримінального провадження, оскільки не позбавляє права захисника чи обвинуваченого повторно заявити таке ж клопотання.

У справі «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що особиста безсторонність судді презюмується, якщо не надано доказів протилежного.

Жодних достатньо обгрунтованих доводів, а також доказів упередженого розгляду кримінального провадження суддею ОСОБА_5 стороною захисту наведено та надано не було, а тому, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 , яка здійснює одноособово судове провадження у кримінальному провадженні № 0000183 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

На підставі викладеного та відповідно до відповідно до ст.ст. 22, 35, 75, 76, 81, 369-372 КПК України, -

у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Демидівського районного суду Рівненської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000183 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .