Справа № 524/6318/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області,

у складі колегії суддів : головуючого судді: ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження №0002226 від 31.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухоногово, Костромської області, Російська Федерація, росіянина, особи без громадянства , з середню-спеціальною освітою , невійськовозобов`язаного, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , не маючого місце реєстрації , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
31.05.2016 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 ,шляхом вільного доступу, з метою зайняти у борг у потерпілого ОСОБА_8 зайшов до вищевказаного будинку , де у коридорі , у нього з потерпілим ОСОБА_8 виникла сварка ,із-за того, що останній не погоджувався зайняти йому у борг гроші Після цього ОСОБА_7 , виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, відкрито для оточуючих , заволодів гаманцем потерпілого ОСОБА_8 , в якому знаходились грошові кошти у розмірі 180 грн., який потерпілий ОСОБА_8 витягнув із серванту . Продовжуючи свої злочинні дії , щоб потерпілий не кричав і йому на допомогу не прибігли сусіди, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , проти його волі , засунув в ротову порожнину шматок тканини, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна ділянці носу та в лівій підочній ділянці, синці на верхній та нижній губі, крововиливи під слизову оболонку верхньої губи зліва, правої щоки та діафрагм рота, крововиливів під слизову оболонку з садном слизової оболонки верхньої губи, які утворилися від дії тупих предметів, які могли бути пальці рук людини, нігті пальців рук людини, та по ступеню тяжкості, як окремо так і в сукупності, згідно висновку експерта № 598 від 02.06.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Діями обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 була завдана матеріальна шкода у розмірі 180 грн. . З місця вчинення злочину зник , викраденим розпорядився на власний розсуд .

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні за ст.. 186 ч.3 КК України визнав частково і пояснив , що 31.05.2016 року він перебував в с. Кахновці, біля магазину «Оптовичок», де його попрохав хлопець допомогти відремонтувати колесо. Він йшов в сторону третьої лікарні , де його бригада ремонтувала кардіологічне відділення. По дорозі до лікарні проживає ОСОБА_9 .. Проходив повз будинку потерпілого ОСОБА_10 , хотів випити горілки та попросити у ОСОБА_10 шматок хліба, щоб закусити, потім подумав, що горілка дуже міцна та потрібно ще когось найти щоб разом її вжити . Пішов до свого знайомого ОСОБА_11 ,якого не було вдома , потім вирішив піти знову до ОСОБА_10 , зайти до нього трохи випити горілки . Він прийшов до потерпілого ОСОБА_10 , сказав, що не знайшов собі товариша , щоб випити горілки , попросив у потерпілого хліба і сидів у дворі вживав горілку , потім потерпілий пішов до будинку , він пішов слідом за ОСОБА_10 до його будинку ,з метою зайняти у борг у потерпілого , при цьому він з собою не мав ніякого ножа. Коли він зайшов до коридору будинку , де був потерпілий, сказав останньому що йому потрібні гроші на проїзд до знайомого на поминки і просив потерпілого зайняти йому у борг гроші, але ОСОБА_8 сказав що в нього немає грошей, між ними виникла з цього приводу сварка , але потерпілий ОСОБА_8 пішов до серванту та дістав гаманець, відкіля витягнув гроші і позичив йому 104 грн. , різними купюрами , а саме , 1 купюра була номіналом 50 грн, 3 купюри по 10 грн, 12 купюр по 2 грн., і почав на нього кричати , що йому багато хто винен за горілку і не віддає гроші , у зв,язку з чим у них виник конфлікт , вони почали сваритись, потерпілий став агресивним і взяв у руки садовий ніж, розміром 12-13 см., оскільки він злякався , то витягнув із кишені брюк пластмасовий гребінець і сказав потерпілому, щоб він поклав садовий ніж , коли потерпілий поклав на пральну машинку садовий ніж ,між ними у коридорі почалась боротьба , під час якої ОСОБА_8 почав кричати , тоді він достав із кишені носову хустинку і почав запихати її у рот потерпілому, щоб не прибігли сусіди від криків потерпілого. Після того, як потерпілий заспокоївся, він підняв його, взяв свою сумку, та пішов з його хати. В його слід полетів гаманець потерпілого, який вдарився об його спину . Він підняв його та взяв із собою. В магазині побачив що в гаманці є ще 50 гривень та 6 грн. дрібними грошима . Він у потерпілого не питав чи можна зайти у будинок , а просто пішов за ним до будинку , оскільки потерпілий не казав йому про те , що забороняє щоб він заходив до будинку . Він не заперечує, що дійсно ударив потерпілого гребінцем у бік, якби в руках у нього був ніж то він би пробив йому пасок . Потерпілий був одягнутий в брюки в та сорочку. Він був одягнутий в сорочку, джинси та туфлі. Потерпілий сам достав гаманець і дістав гроші у сумі 104 гривні та віддав йому. Грабувати ОСОБА_8 у нього не було умислу. Матеріальну шкоду потерпілому у розміри 200 грн., він через захисника відшкодував , так як позичав у нього гроші. Потерпілий при проведенні слідчого експерименту та його допиті слідчим суддею каже неправду , так як у нього не було ножа і він не нападав на потерпілого і не погрожував йому ножем, потерпілий сам позичив йому гроші , і тримав у руках садовий ніж,вів себе агресивно, він не заперечує , що причинив потерпілому легкі тілесні ушкодження і неправильно поступив , що затулив йому носовичком рот .У скоєному кається , просить суворо не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується:

-показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який у судове засідання 13.02.2017 року не з,явився , надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність , також зі зміненим прокурором обвинуваченням за ст.. 186 ч.3 КК України погоджується ( а.с. 121). У попередніх судових засіданнях пояснив, що 30 або 31 травня 2016 року , точної дати він не пам`ятає, знаходився у дворі свого будинку , коли повз будинку проходив ОСОБА_7 та попрохав у нього хліба , шоб закусити після вживання горілки, та зайшов до нього у двір будинку . Він попрохав ОСОБА_7 зачекати у дворі будинку , а сам зайшов в будинок , щоб взяти хліба. ОСОБА_7 зайшов за ним до нього в будинок , та почав погрожувати йому ножем і вимагати гроші, він думав, що ОСОБА_7 жартує, але він сказав що не жартує і казав щоб він віддав йому гроші. Він злякався пішов до зали , дістав з серванту гаманець і віддав гроші, точної суми не пам`ятає, але це було все що залишилось у нього від пенсії. ОСОБА_7 забрав всі гроші, штовхнув його, завалив на підлогу та запхав ганчірку до роту і продовжував шукати у хаті гроші .Коли ОСОБА_7 , не знайшовши більш грошей,уходив із будинку він наніс йому удар ножем у лівий бік , а саме у пасок його брюк та погрожував, що тільки він заявить в міліцію , прийде та вб`є його . Він потім вийшов із будинку на двір і сусіди бачили його стан. Він зателефонував сину, ОСОБА_12 ,який приїхав до нього та запропонував зателефонувати в поліцію. Не пам`ятає хто телефонував в поліцію чи він, чи син. Через 20 хвилин приїхала поліція. Він працівникам поліції розповів як все відбувалось . ОСОБА_7 тримав ніж у лівій руці, клинок ножа був 10 сантиметрів . Звідки ОСОБА_7 взяв ганчірку він не бачив. З ОСОБА_7 він був знайомий,так як останній раніше до того , що трапилось приходив до нього, брав хліба , вони разом пили пиво. В той день дозвіл ОСОБА_7 зайти до будинку він не надавав, але і не забороняв того , щоб він зайшов у будинок. Звідки ОСОБА_7 дістав ніж він не бачив. Коли ОСОБА_7 уходив то завдав йому удар ножем в лівий бік, але попав у пасок . Бєлий штовхнув його руками, в яку частину тіла він не пам`ятає. На підлозі він знаходився 3-5 хвилин . Окрім того, що ОСОБА_7 тримав ніж та вимагав гроші, ніяких вимог та погроз на його сторону більше не виказував. Удар в бік ножем ОСОБА_7 наніс вже після того, як забрав гроші. Вся подія відбувалася в коридорі його будинку приблизно 15-20 хвилин. Ножем ОСОБА_7 вдарив його коли він вже встав на ноги. На обліку у лікарів психіатра та невропатолога він не перебуває, всі події добре пам`ятає. Він не заперечує того , що також взяв з пральної машинки садовий ніж і тримав в руці , з метою захисту , а не з тією метою , що виганяв ОСОБА_7 з будинку, але він дійсно виганяв обвинуваченого з будинку . Коли ОСОБА_7 грубо сказав щоб він положив ніж, він його положив на пральну машинку, у коридорі, відкіля взяв. Він добре бачить і не міг ніж сплутати з гребінцем , який тримав у руці обвинувачений. Пасок йому був повернутий слідчим поліції , але на теперішній час він не може знайти пасок і надати суду для огляду. Пасок посередині має вставку із матерії , а по бокам із шкірозамінника. ОСОБА_7 йому через захисника відшкодував матеріальну шкоду у розмірі 200 грн. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду, наполягає на суворому покаранні .

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 жив у неї на квартирі, завжди всім хто його кликав , ходив допомагав. З потерпілим ОСОБА_10 вони були друзями, ОСОБА_7 часто ходив до нього у гості. . ОСОБА_7 проживав у неї до того , що трапилось 1 рік 9 місяців. . Коли у ОСОБА_7 не було грошей, то гроші він позичав у людей, також позичав у неї , але через тиждень віддавав. ОСОБА_14 ій дуже допомагав по господарству. Бувало, що ОСОБА_7 приходив додому напідпитку , але такого щоб він приходив додому в стані сильного алкогольного сп,яніння не було . Ножів ОСОБА_7 ніколи не носив з собою, вона ніколи не бачила, щоб у нього були ножі. ОСОБА_7 на її прохання навіть курку не зміг зарізати, а не те , що вдарити людину.

- показаннями експерта ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив , що він проводив судово- медичну експертизу потерпілого ОСОБА_8 , оглядав його. При проведенні експертизи у потерпілого були виявлені тілесні пошкодження , а саме : садно ділянці носу та в лівій підочній ділянці, синці на верхній та нижній губі, крововиливи під слизову оболонку верхньої губи зліва, правої щоки та діафрагм рота, крововиливів під слизову оболонку з садном слизової оболонки верхньої губи, які утворилися від дії тупих предметів, які могли бути пальці рук людини, нігті пальців рук людини, та по ступеню тяжкості, як окремо так і в сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не потягли за собою короткочасний розлад здоров,я. Пошкодження у порожнині роту у потерпілого могли виникнути внаслідок якоїсь травматичної дії, це могла бути ганчірка, якщо нападник притискав пальцями вищевказану ганчірку до обличчя. Якщо обвинувачений затикав ганчірку глибоко до роту, то при таких обставинах можливі вищевказані тілесні ушкодження. Виходячи з механізму та виду пошкоджень, обвинувачений міг тримати ганчірку біля роту, а не запихувати її саме до порожнини роту. Набряк на слизовій оболонці міг утворитися від тиснення на зуби, які в подальшому спричинили тілесні ушкодження у вигляді набряку на слизовій оболонці. Обличчя та порожнина роту доступні для нанесення тілесних ушкоджень, не виключається, що потерпілий сам міг спричинити собі данні тілесні ушкодження . Він не виключає можливість того , що синці на лівому передпліччі та лівому зап`ясному суглобі , які встановлені у потерпілого , він міг завдати собі самостійно . Тілесні ушкодження, які показував потерпілий на слідчому експерименті не протирічать об`єктивним даним, які він надавав під час проведення експертизи. Пошкоджень які могли б бути нанесені колюче - ріжучимим предметами у потерпілого виявлено не було, також на лівому боці, в області черевної порожнини у потерпілого також немає тілесних ушкоджень .

Крім того вина обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується матеріалами кримінального провадження , дослідженого у судовому засіданні , а саме :

-протоколом огляду місця події від 31.05.2016 року із якого убачається, що місцем огляду є подвір`я будинку АДРЕСА_2 . Об`єктом огляду являється чоловічий ремінь темного кольору із сірою вставкою. При огляді ременю пошкодження не виявлено, окрім вікових деформацій.(а.с.102)

-протоколом огляду місця події від 31.05.2016 року із якого убачається що місцем огляду є будинок АДРЕСА_2 . При вході до будинку знаходяться дерев`яні двері зеленого кольору, які зачиняються на навісний замок, на момент огляду двері відчинені. При вході до будинку знаходиться коридор. При вході до нього з правового боку знаходиться пральна машина. Під час огляду місця події потерпілий добровільно видав працівникам поліції ремінь зі штанів (а.с.103-115)

-висновком експерта № 598 від 01.06.2016 року із якого убачається, що у ОСОБА_8 при експертизі встановлені тілесні ушкодження: садна в ділянці носа та в лівій підочній ділянці, синці на верхній та нижній губі, крововиливи під слизову оболонку верхньої губи зліва, правої щоки та діафрагми рота, крововилив під слизову оболонку з садном слизової оболонки верхньої губи, які утворились від дії тупих предметів, якими могли бути пальці рук людини, нігті пальців рук людини. Синці на лівому передпліччі та лівому променево-запясному суглобі, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути пальці рук людини при захваті чи утримуванні за дані анатомічні ділянки, по ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень .(а.с.117-118)

-висновком експерта № 877від 08.08.206 року із якого убачається що показання потерпілого ОСОБА_8 в частині локалізації, кількості та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень не суперечать об`єктивним судово-медичним даним.(а.с.119)

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.07.2016 року із якого убачається, що ОСОБА_16 на фотознімку № 3 впізнає особу на прізвище ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та як він являється рідним братом її покійного чоловіка ОСОБА_7 . На протязі останніх 3-х років вона з ОСОБА_17 не спілкується. Чим займається і де мешкає їй не відомо.(а.с.120-122)

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.07.2016 року із якого убачається, що потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу, яка зображена на фотознімку № 2, та додав, що це громадянин ОСОБА_18 ,який вчинив на нього напад .(а.с.123-128)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.07.2016 року , із якого убачається , що потерпілий ОСОБА_8 розповів і показав як ОСОБА_7 вчинив відносно нього кримінальне правопорушення ( а.с. 133-137)

- відтвореним у судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 , який показав і розповів слідчому і учасникам слідчого експерименту яким чином ОСОБА_7 заволодів його майном , при цьому потерпілий не пам,ятає, в якій руці ОСОБА_7 тримав ніж і як його повалив на підлогу , на питання експерта ОСОБА_15 яким чином його ОСОБА_7 тримав його , потерпілий показав ,що ОСОБА_7 тримав його лівою рукою за його праву руку , а правою рукою засовував йому ганчірку у рот . При цьому потерпілий не каже про той факт , де у обвинуваченого у цей час був ніж.

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку , що дії обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно перекваліфікувати зі ст.. 186 ч.3 КК України на ст.. 186 ч.2 КК України , як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Тому суд з метою ухвалення справедливого судового рішення вважає , що правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 у зміненому прокурором обвинуваченні , зі ст.. 187 ч.3 КК України на ст.. 186 ч.3 КК України,є невірною в частині зазначення в зміненому обвинувальному акті кваліфікуючої ознаки , проникнення до житла , оскільки органами досудового розслідування у раніше висунутому обвинуваченні ОСОБА_7 за ст.. 187 ч.3 КК України , кваліфікуюча ознака , як проникнення до житла не зазначена , що в цій частині погіршує становице обвинуваченого і як встановлено у судовому засіданні умисел , направлений на відкрите викрадення чужого майна у обвинуваченого ОСОБА_7 виник , коли він знаходився у будинку потерпілого ОСОБА_8 . Також прокурором у зміненому обвинуваченні ОСОБА_7 зі ст.. 187 ч.3 КК України на ст.. 186 ч.3 КК України , зазначена правова кваліфікація злочину ,що це напад , але це не відповідає вимогам ст.. 186 КК України , так як ОСОБА_7 , як встановлено у судовому засіданні відкрито викрав чуже майно, оскільки розбій є окремим спеціальним різновидом суспільно небезпечного діяння проти власності, яке складається з двох нерозривних, взаємозалежних дій: нападу і насильства. Напад складається (може складатися) з одномоментного акту або системи поведінкових актів, за допомогою яких відбувається заволодіння чужим майном. Властивістю нападу є включення, "вплетення" в нього насильства - дії, що робить заволодіння майном нападом. Власне акт чи акти заволодіння майном через обов`язкове поєднання з насильством чи погрозою його застосування (фізичне або психічне насильство) наповнюються якісно іншим змістом - набувають ознак розбійного нападу.

У розбої напад завжди пов`язаний із насильством або погрозою його застосування. Зусилля нападника спрямовані насамперед проти особи (потерпілого, власника майна); застосовуються проти її волі та/або поза її волею (у разі застосування сильнодіючих, отруйних речовин чи газів тощо). Метою такого насильства є намір відразу подавити опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Нападник покладається й обирає форми (способи) насильства, які самі по собі становлять реальну небезпеку для життя і здоров`я потерпілого у разі їх негайного застосування чи впродовж тривання нападу. В уяві нападника таке насильство забезпечує безперешкодний перехід чужого майна на його користь або уможливити його утримання, якщо воно вже у нього перебувало. У більшості випадків під час розбою особа діє раптово і несподівано. Насильство, як правило є інтенсивним. Особа, яка його застосовує або погрожує ним, перебуває в агресивно-насильницькому стані, тобто у стані готовності застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, на будь-якому етапі злочинної поведінки. Такий стан і характер дій нападника по суті є тими ознаками, які, навіть за відсутності реального застосування насильства, свідчать про розбій. Зовнішні прояви нападу і насильства (погрози його застосування) можуть бути й іншими. У часі вони можуть збігатися або між ними є часовий розрив, особливо тоді, коли насильство застосовується для утримання майна, яким особа володіла на момент його застосування. Має значення місце, пора доби, обстановка, обставини, форма та порядок перебігу нападу і застосування насильства.

Насильство, яке застосовується під час відкритого заволодіння майном (грабежу), має іншу правову природу. Особа має намір викрасти чуже майно і для цього застосовує відкриту форму заволодіння ним. Для досягнення своєї мети вона ігнорує небезпеку бути викритою у злочині і не зупиняється перед застосуванням насильства до особи, яка може перешкодити їй завершити задумане. Для здійснення злочинного наміру особа обирає способи і засоби посягання, які вважає прийнятними для цього. Нерідко ці способи і засоби зовні схожі на поведінку, характерну для розбою. Зокрема, проявляється це тоді, коли особа інколи несподівано накидається на потерпілого, ривком вихоплює у неї майно й відразу втікає з місця події. Можлива ситуація, коли особа знає, що доступ до майна утруднений присутністю сторожа, охоронця, власника майна тощо, тому для заволодіння ним відразу або у час тривання посягання вдається до засобів, що унеможливлюють (сковують, нейтралізують) спроможність таких осіб завадити їй довести злочин до кінця.

Зазначені ситуації не виключають, а інколи й неможливі без застосування насильства. Проте насильство в цих та подібних ситуаціях має інше спрямування й призначення. Головним у намірі грабіжника є бажання відкрито заволодіти майном. Стосовно цієї мети насильство має факультативне, другорядне, хоча обтяжуюче й кваліфікуюче, але побічне значення; в умислі винного воно не є переважаючим чинником. В одному випадку насильство може проступати як форма заволодіння майном (ривок), в іншому - як засіб (функція, знаряддя) подолання перешкоди у доступі до майна. У цьому сенсі насильство є не так способом заволодіння майном, як відображенням (свідченням) підвищеної суспільної небезпеки особи, яка його вчинила.

При грабежі неможливо заподіяти небезпечні для життя чи здоров`я тілесні ушкодження, оскільки форма, в якій реалізується злочинний умисел, не передбачає використання дій (прийомів, засобів), які можуть призвести до більш тяжчих наслідків. Інакше ці дії за певних обставин матимуть ознаки розбою. Особа, яка вчиняє грабіж, не вдається до демонстративної агресивно-насильницької поведінки і своїм станом та характером дій не виражає її, не використовує предметів із підвищеною травмувальною дією, не застосовує засобів впливу, які очевидно можуть призвести до наслідків, небезпечних для життя чи здоров`я, не погрожує застосуванням саме такого насильства, оскільки такі погрози при грабежі об`єктивно неможливі.

Прояв ознак розбою та насильницького грабежу, їх відмінність між собою полягає у фактичних підставах кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння.

Як встановлено у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 відкрито для потерпілого ОСОБА_8 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 ,викрав майно останнього , так як ОСОБА_7 зайшов до будинку потерпілого з метою попросити у ОСОБА_8 в борг гроші , але між ним та потерпілим на цьому грунті раптово виникла сварка . Під час сварки ОСОБА_7 просив у потерпілого , щоб він йому зайняв гроші , але останній відмовився дати йому у борг , потім ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії незаконно заволодів гаманцем , в якому були гроші потерпілого , який потерпілий витягнув із серванту . Щоб потерпілий ОСОБА_8 не кричав і йому на допомогу не прибігли сусіди, ОСОБА_7 достав із кишені брюк носовичок і засунув його в рот потерпілого,після чого, тримаючи в руках гаманець потерпілого , в якому знаходились гроші пішов із будинку. Затуляння рота ганчіркою само по собі не може спричинити тілесні ушкодження, небезпечні для життя чи здоров`я, і фактично не спричинило, що підтверджується висновком експерта № 598 від 01.06.2016 року із якого убачається, що у ОСОБА_8 при експертизі встановлені тілесні ушкодження: садна в ділянці носа та в лівій підочній ділянці, синці на верхній та нижній губі, крововиливи під слизову оболонку верхньої губи зліва, правої щоки та діафрагми рота, крововилив під слизову оболонку з садном слизової оболонки верхньої губи, які утворились від дії тупих предметів, якими могли бути пальці рук людини, нігті пальців рук людини. Синці на лівому передпліччі та лівому променево-запясному суглобі, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути пальці рук людини при захваті чи утримуванні за дані анатомічні ділянки, по ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень , які не потягли за собою короткочасний розлад здоров,я, що у судовому засіданні також підтвердив експерт ОСОБА_15 , не вірити якому суд не находить підстав. Також потерпілий ОСОБА_8 знаходився в умовах та обстановці, яка не загрожувала його життю і здоров`ю; оскільки викравши майно , а саме гаманець з грошима , обвинувачений ОСОБА_7 пішов із будинку , а потерпілий, ще до заволодіння його майном обвинуваченим зміг самостійно звільнитися від ганчірки ,яка у нього була в ротовій порожнині .

Аналіз характеру та послідовності дій обвинуваченого , природа застосованого ним насильства у своїй сукупності свідчать, що він , опинившись на місці події, відразу почав викрадати майно, і коли потерпілий ОСОБА_8 почав кричати , то він щоб останній не покликав на допомогу сусідів , засунув йому у рот ганчірку , тобто не вдався до застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я. Застосоване обвинуваченим насильство не призвело і не могло призвести до тілесних ушкоджень, небезпечних для життя чи здоров`я потерпілого , як вище зазначав суд .

У контексті конкретних обставин справи, можна зробити висновок, що відмінність між насильством при розбої і насильством при грабежі слід шукати в природі самого насильства, його спрямованості та характері дій особи, яка його застосовує. Якщо поведінка винної особи в конкретний час, місці, за обставин та в обстановці є підступною, несподіваною, раптовою і неспровокованою; спрямована проти волі або поза волею потерпілого; насильство є реальним, інтенсивним і небезпечним для життя чи здоров`я особи або ж воно не застосовується (є нереальним), але характер дій особи є агресивно-насильницьким, то такі ознаки свідчать про напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, або з погрозою його застосування, і мають розцінюватись як розбій.

За відсутності цих ознак вчинене має кваліфікуватись як насильницький грабіж, що є усталенною судовою практикою ( Постанова Верховного суду України від 14.11.2013 року у справі за заявою заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.05.2013 року )

Часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини суд оцінює критично, як його бажання пом,якшити відповідальність за скоєне кримінальне правопорушення та тактику захисту,оскільки у судовому засіданні було встановлено,що обвинувачений ОСОБА_7 відкрито для потерпілого ОСОБА_8 , із застосуванням до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, викрав у останнього гаманець, в якому знаходились гроші в розмірі 180 грн, які він згідно розписки від 25.01.2017 року ,навіть в більшому розмірі 200 грн, повернув потерпілому( а.с. 154) і також вина обвинуваченого підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження .
За таких обставин, обвинувачення , яке було висунуте ОСОБА_7 за ст.. 187 ч.3 КК України ,до його зміни прокурором у судовому засіданні в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого , було неконкретним та ґрунтувалось на припущеннях органів досудового розслідування, що, в силу ч. 3 ст. 62 Конституції України є неприпустимим , так як обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.Суд не приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_8 в тій частині , що він бачив при нападі на нього у обвинуваченого ОСОБА_7 ніж , лезо якого було довжиною 10 см., і що саме ножем йому погрожував обвинувачений і наніс удар ножем у його ремінь ,а саме в проекцію лівої частини черевної порожнини , так як потерпілий у судовому засіданні змінив показання і повідомив суду про той факт , що він також 31.05.2016 року , коли обвинувачений ОСОБА_7 проник до його будинку і у них виникла сварка , взяв з пральної машинки садовий ніж і махав ним перед обличчям обвинуваченого , також ніж органами досудового розслідування не був знайдений та вилучений у обвинуваченого ОСОБА_7 , а згідно протоколу огляду місця події від 31.05.2016 року із якого убачається, що об`єктом огляду являється чоловічий ремінь темного кольору із сірою вставкою, який пошкоджень немає, окрім вікових деформацій.(а.с.102) , і суд був позбавлений відповідно до вимог ст..357 КПК України оглянути ремінь ,який був наданий потерпілим працівникам поліції , оскільки згідно розписки ( а.с. 153) він слідчим поліції був повернутий потерпілому ОСОБА_8 ,який у судовому засіданні пояснив , що він не може надати суду для огляду ремінь , оскільки він його загубив , також згідно висновку експерта №598 від 01.06.2016 року ніяких тілесних ушкоджень колюче ріжучого характеру у потерпілого ОСОБА_8 при проведенні експертизи в проекції лівої частини тулубу встановлено не було , що також підтвердив у судовому засіданні експерт ОСОБА_15 . Суд при оцінки доказів по справі , а саме показань потерпілого ОСОБА_8 враховує і той факт , що він є особою похилого віку , станом на день вчинення злочину йому було 85 років і те , що його показання, які він надавав органам досудового розслідування і в судовому засіданні не є послідовними, а при відтворенному у судовому засіданні відеозапису слідчого екперименту за його участю, він відповідає на питання слідчого , експерта , що не пам,ятає в якій руці ОСОБА_7 тримав ніж , яким чином він його повалив на підлогу.

Приймаючи до уваги вищевикладене ,оцінивши досліджені докази по справі суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення , перебаченого ст.. 186 ч.2 КК України доказана,так як така юридична оцінка відповідає фактичним обставинам встановленим у ході судового розгляду .

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання , раніше не судимий, стан здоров,я обвинуваченого , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває , думку потерпілого ОСОБА_8 ,який наполягає на суворому покаранні , обставини, які пом,якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає те , що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягався , повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 .

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.. 67КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку ,але відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Прокурором у відповідності до ст. 338 КПК України в ході судового розгляду не змінено обсяг обвинувачення ОСОБА_7 в частині визнання обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення злочину щодо особи похилого віку . З цього приводу суд вважає за необхідне не визнавати в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення злочину щодо особи похилого віку , як таку, що обтяжує покарання обвинуваченого.

З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливо без ізоляції від суспільства, так як він у скоєному кається , повністю відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_8 , суд також враховує і пенсійний вік обвинуваченого і те , що тяжкі наслідки від кримінального правопорушення не настали .Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому основного покарання в межах санкції статтей, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.75 КК України,оскільки відповідно до ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до ст.. 76 КК України суд вважає покласти на засудженого ОСОБА_7 обов,язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне змінити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов,язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.Звільнити ОСОБА_7 з під варти у залі суду негайно.
На підставі ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.07.2016 року ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з 16.07.2016 року , та він направлений до Полтавського слідчого ізолятора УДПтСУ в Полтавській області, де знаходився до дня ухвалення вироку. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року).
На підставі ст.. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання час перебування під вартою з 16.07.2016 року по 14.02.2017 року , з розрахунку один день попереднього ув,язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі- ремінь , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 відповідно до ст.. 100 КПК України залишити йому за належністю. .

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_7 від призначеного судом покарання звільнити з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов,язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 , змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5, 7, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання негайно .
На підставі ст.. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання час перебування під вартою з 16.07.2016 року по 14.02.2017 року , з розрахунку один день попереднього ув,язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі- ремінь , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 відповідно до ст.. 100 КПК України залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з

дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3