Справа № 484/1498/17
Провадження: № 1-кп/484/184/17р
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2017Колегія суддів Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання: - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003195, по обвинуваченню:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, який має початкову середню світу (7 класів), офіційно непрацюючого, розлученого, на утриманні осіб не має, без місця реєстрації, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.03.2015р. за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

12.04.2015р. ОСОБА_10 прийшов в гості до ОСОБА_5 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом із колишньою дружиною ОСОБА_11 , де вони всі вживали спиртні напої. Близько 17:00год. ОСОБА_10 , маючи намір лягти спати, без дозволу господарів зайшов до однієї з кімнат будинку. Обвинувачений пішов за ним та на ґрунті тривалих неприязних відносин розпочав з ОСОБА_10 сварку, в ході якої взяв сокиру, яка знаходилась у кімнаті біля дверей з правого боку при вході та з метою позбавлення життя, наніс ОСОБА_10 один удар обухом сокири по голові, а потім ще один удар лезом сокири по шиї з правого боку. Після нанесених ударів ОСОБА_10 ознак життя не подавав. Розуміючи, що вчинив умисне вбивство, ОСОБА_5 вирішив приховати результати своїх дій. З вказаною метою на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 на городі на відстані 4 м від порогу до будинку, обвинувачений викопав яму, в яку захоронив тіло ОСОБА_10 .

Через декілька днів, точна дата судом не встановлена, у нічний час ОСОБА_5 з метою укриття слідів злочину та приховання трупа, витягнув тіло ОСОБА_10 з попереднього місця приховування, за допомогою сокири відокремив від тіла верхні та нижні кінцівки, які склав до поліетиленового мішка. Тулуб та голову він не відокремлював та загорнув у старий килим, який знайшов біля сараю. Після цього обвинувачений переніс рештки тіла ОСОБА_10 до напіврозваленої будівлі, яка знаходилась далі по вул.. С.Перовської в м.Первомайську біля мостів через р. Південний Буг та р. Синюха. Тулуб, загорнутий у килим, та кінцівки у мішку ОСОБА_5 заховав серед іншого сміття, вживши тим самим всіх заходів, які на його думку унеможливлювали б виявити труп.

26.11.2016р. в ході огляду місця події на території вище вказаного домоволодіння, на місці, на яке вказав обвинувачений, виявлені кістки людини, які відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №13 від 17.05.2017р. належать ОСОБА_10 .

Обвинувачений свою вину у вчинені кримінального правопорушення, що йому інкримінується, визнав повністю, пояснюючи, що навесні 2015р. він проживав разом із своєю колишньою дружиною ОСОБА_11 в будинку останньої за адресою: АДРЕСА_2 . На свято Пасхи у 2015р. у неділю до нього та його співмешканки прийшли знайомі, серед яких був й ОСОБА_10 . Всі вони разом вживали спиртні напої. Близько 17:00год. гості розійшлись, а ОСОБА_10 зайшов до будинку, пройшов до однієї з кімнат, де проводився ремонт, та вказав, що він буде лягати спати. Його це дуже обурило та він став вимагати, щоб ОСОБА_10 пішов з будинку, але той не реагував. Тоді ОСОБА_5 взяв сокиру, яка знаходилась у цій кімнаті з правого буку біля дверей, та наніс удар обухом сокири по потилиці. В цей час ОСОБА_10 намагався присісти на підлогу. Потім він одразу наніс удар ОСОБА_10 лезом сокири по шиї з бравого боку. ОСОБА_10 впав на підлогу та ознак життя не подавав. Після цього ОСОБА_5 вийшов з будинку. Крові він не бачив. Коли стемніло, з метою приховати тіло, він на городі неподалік від будинку ОСОБА_11 викопав яму, витягнув тіло ОСОБА_10 з будинку, поклав у яму, яку засипав землею. На підлозі кімнати, в якій сталось вбивство, він бачив плями крові, які натекли з рани на шиї ОСОБА_10 . Також кров він побачив на його одязі. Пізніше він сам замив ці плями. ОСОБА_11 весь цей час знаходилась в іншій кімнаті та його дій не бачила.

Через декілька днів, точної дати він не пам`ятає, вночі під час дощу, він викопав тіло ОСОБА_10 з метою приховати тіло подалі від будинку, де він проживає. Щоб легше було переносити тіло він за допомогою сокири відділив від тулубу кінцівки, які поклав у поліетиленовий мішок. Тулуб з головою він завернув у старе покривало. Після цього мішок з кінцівками він відніс до закинутої будівлі по вул.. С.Перовської на відстані приблизно 300м від будинку ОСОБА_11 , де поклав у куток. Потім до вказаного місця він переніс тулуб, завернутий у килим, який поклав біля зазначеного мішка.

Мобільний телефон, який залишив ОСОБА_10 у жилетці на стільці, та сокиру він викинув у річку.

Про вбивство він сказав ОСОБА_11 приблизно через годину-дві. Вона хотіла звернутись до поліції, але він умовив її не повідомляти поліцію про вбивство.

Потерпілий ОСОБА_8 , вказав, що ОСОБА_10 є його племінником, сином його покійної сестри. Вони проживали в одному будинку, який має два входи. Територія розділена сіткою. До свята Пасхи 2015р. він його бачив кожного дня. В день Пасхи та пізніше він племінника не бачив. Через декілька днів звернувся до поліції з приводу зникнення ОСОБА_10 . Він сам неодноразово шукав ОСОБА_10 , спілкувався з його знайомими, які вказали, що останнього разу бачили ОСОБА_10 в будинку ОСОБА_11 та ОСОБА_5 . З обвинуваченим він не спілкувався з цього приводу, оскільки останній знаходився на заробітках. Раніше ОСОБА_5 він не знав та не бачив. Потерпілий також зазначив, що ОСОБА_10 з дружиною розійшовся, проживав один та часто вживав спиртні напої. Агресію до нього він не проявляв. Чи був він агресивний у стані алкогольного сп`яніння до інших, він не знає. Враховуючи дії ОСОБА_5 вважав, що покарання йому повинно бути призначено судом у виді позбавлення волі на строк не менше 10 років. Цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування шкоди та збитків він не заявив, при цьому судом йому було роз`яснено право звернутись з таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_5 підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що свято Пасхи у 2015р. вона, разом із ОСОБА_5 та своїми знайомими святкувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . До них також прийшов і ОСОБА_10 . Після обіду приблизно о 15:00год. він поросив дозволу прилягти поспати в будинку. Вона дозволила, але сказала, що б він йшов у кімнату, яку ремонтують. ОСОБА_5 обурився та пішов розмовляти з ОСОБА_10 . Пізніше обвинувачений вийшов з будинку та сказав, що поговорив з ОСОБА_10 та вдарив сокирою. В коридорі у трюмо, через дзеркало вона побачила, що на порозі кімнати, куди зайшов ОСОБА_10 є кров. Вона розгубилась, не знала, що робити. Оскільки, обвинувачений неодноразово бив її, вона дуже злякалась. Самого тіла вона не бачила. Вранці, ОСОБА_5 показав місце, де закопав тіло ОСОБА_10 . Вона сказала, щоб він забрав тіло з території її домоволодіння. Через декілька днів вночі обвинувачений розкопав тіло ОСОБА_10 . На території домоволодіння сокирою відділив від тулуба кінцівки, які склав до мішка, тулуб разом із головою він загорнув у тканину, яку знайшов у сараї. Мішок з кінцівками та тулуб, ОСОБА_5 відніс до зруйнованої будівлі, яка знаходиться далі по АДРЕСА_2 , та з його слів заховав за сміттям. Вона хотіла звернутись до поліції, але обвинувачений їй погрожував, вона його боялась.

Обвинувачений підтвердив пояснення свідка ОСОБА_11 .

Також, вина обвинуваченого доведена письмовими доказами, наданими прокурором.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.11.2016 року, складеного в ході огляду домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що вхід у будинок здійснюється через веранду. В приміщенні веранди, зліва від входу, під вікном розташований дерев`яний стіл. Під столом знаходились 9 пустих банок та порожня банка з-під горілки «NEMIROFF» ємкістю 0.2л. Під час детального огляду поверхні дверної рами при вході у спальну кімнату зліва зі сторони коридору, на відстані 70 см. від підлоги, виявлено слід речовини бурого кольору. На поверхні порогу тієї ж дверної рами, зі сторони коридору, на відстані 60 см. від лівої сторони дверної рами виявлено слід речовини бурого кольору. Під час детального огляду поверхні дверної рами вхідних дверей до будинку, на лівій половині зі сторони коридору, на відстані 135 см. від підлоги виявлено слід речовини бурого кольору. На поверхні стола у веранді, на відстані 12 см. від правого краю верхнього полотна виявлено слід речовини бурого кольору. Після цього були зроблені змиви речовини бурого кольору та опечатана вищевказана пляшка з-під горілки.

Згідно протоколу огляду місця події від 26.11.2016 року, під час проведення огляду земельної ділянки, яка знаходиться по вул. Софії Перовської в м. Первомайськ Миколаївської області відразу біля виїзду на мости через річки Південний Буг та Синюха, було виявлено та вилучено фрагменти поліетиленового мішка, в якому знаходились фрагменти джинсів та кістки, а саме: 2 ліктьові кістки, 1 плечова кістка, 2 фрагменти стегнових кісток, дві пари кісток гомілки, кістки стоп та кістки пальців стоп та кістей рук.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 4 від 09.02.2017 року, виходячи з антропогенних даних наданих кісток та їх фрагментів, можна зробити висновок, що вони належать людині. На фрагменті стегнових кісток зі сторони проксимальних кінців наявні косо поперечно направленні лінії розділення. Також наявний фрагмент трубчастої кістки (ймовірно стегнової). По наявним фрагментам не озброєним оком достовірно встановити механізм виникнення вказаних ліній розділення кісток, послідовність не виявилось можливим. Для вирішення вказаних питань необхідно провести медико-криміналістичну експертизу. Встановити причину смерті не виявилось можливим у зв`язку із скелитуванням трупа.

З висновку судовомедичної експертизи № 29 від 23.02.2017 року вбачається, що надані на експертизу кістки та фрагменти кісток за анатомо морфологічними властивостями належать людині. Визначити, чи належать надані кістки одній людині в межах медико криміналістичного дослідження неможливо. Зріст людини, скелету якої належать надані великі берцові кістки знаходяться в межах для чоловіків 173-176 см., для жінок 169-173см. Визначити вік та статеву приналежність по наданим кісткам та фрагментам кісток неможливо через відсутність відповідних методик. Відокремлення фрагменту лівої плечової кістки відбулось внаслідок чотирикратної рублячої дії предмета з гострою кромкою. Можливість спричинення ушкоджень від рублячої дії леза сокири не виключена. Відокремлення фрагмента лівої стегнової кістки та фрагмента стінки трубчастої кістки відбулося внаслідок перелому на відділенні від місця прикладення травмуючої сили. Стан наданих на експертизу кісток відповідає давності події вбивства (12.04.2015р.) при умові, що станки трупу викинули на смітник та приховали поміж сміття, а в серпні 2016 року останки трупу були загорнені трактором у землю.

З протоколу огляду місця події від 21.04.2015 року вбачається, що під час проведення огляду домоволодіння, в якому проживав ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 було вилучено зубну щітку, бритвений станок та 2 СПУ.

Згідно висновку молекулярно генетичної експертизи № 336 від 06.07.2016 року, вбачається, що в результаті проведення молекулярно генетичного дослідження на станку для гоління (об`єкт № 2) виявлено клітини з ядрами та визначено їх генетичні ознаки, які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). На зубній щітці (об`єкт № 1) виявлено клітини з ядрами, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з деградацією біологічного матеріалу. Генетичні ознаки клітин на станку для гоління (об`єкт № 2) належать одній невстановленій особі генетичної статі.

Відповідно до висновку судової молекулярно генетичної експертизи № 13 від 18.05.2017 року, встановлено генетичні ознаки фрагмента кістки, яку було виявлено по АДРЕСА_4 , які наведено в таблиці результатів дослідження(таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки клітин на станку для гоління ОСОБА_10 збігаються з генетичними ознаками фрагмента кістки, яку було виявлено по вул.. Софії Перовської. Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, виявлених на станку для гоління Мойсеєнка та генетичних ознак фрагментів кістки складає 4,8 х 10-13. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,10х1012 осіб.

Крім того, 26.11.2016 року, були проведені слідчі експерименти за участю свідка ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_5 з метою перевірки показань обвинуваченого на місці вчинення кримінального правопорушення. В ході слідчих експериментів ОСОБА_5 детально розповів як він вбив ОСОБА_10 , розчленив його труп та заховав його частини. ОСОБА_11 також детально пояснила, про обставини вбивства ОСОБА_10 ОСОБА_5 , які їй були відомі.

З огляду на наведене, дослідивши, при проведенні судового слідства, докази по справі та оцінивши їх у сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_12 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_10 , отже його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до положень ста 65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, як особа за місцем проживання негативної характеристики він не має, однак позитивно також не характеризується, оскільки характеристика містить лише інформацію про те, що скарг на нього до комунального підприємства від сусідів не надходило. Крім того, він міцних соціальних зв`язків не має, є працездатним, але постійної роботи не має, існує за рахунок тимчасових заробітків. Крім того, вчинив злочин маючи непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме: за нанесення 02.01.2015р. своїй співмешканці ОСОБА_11 умисних легких тілесних ушкоджень.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра ОСОБА_5 не перебуває. Відповідно довисновку судово-психіатричної експертизи № 10 від 17.01.2017 року, він на психічне захворювання не страждає, здатен усвідомлювати характер своїх дій та керувати ними. На момент скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення на психічне захворювання не страждав, міг усвідомлювати характер своїх дій та керувати ними, не знаходився у тимчасово хворобливому стані та міг усвідомлювати характер своїх дій і керувати ними у повній мірі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання свої вини, щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, характеристика особи обвинуваченого, обставини скоєного ним злочину, дії, вчиненні ним для приховання злочину, думка потерпілого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 , дають підстави для призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі.
На думку суду, таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_8 не заявлявся.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експертів для проведення двох судових молекулярно генетичних експертиз на загальну суму 8332,44грн.

Речові докази станок для гоління, зубну щітку, які належали ОСОБА_10 , скляну пляшку від горілки та дактилокарту підозрюваного ОСОБА_5 , які передані до кімнати зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП України в Миколаївській області, суд вважає за необхідне знищити.

Речові докази поліетиленовий мішок та фрагменти джинсів, які передані до кімнати зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП України в Миколаївській області, суд вважає за необхідне повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років .

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з 26.11.2016р.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції чинній станом на 20.06.2017р., зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 26.11.2016 року до набрання чинності Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», а саме до 20.06.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції станом на теперішній час, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 21.06.2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експертів для проведення двох судових молекулярно генетичних експертиз на загальну суму 8332 (вісім тисяч триста тридцять дві)грн. 44коп.

Речові докази поліетиленовий мішок та фрагменти джинсів, які передані до кімнати зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП України в Миколаївській області, повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Речові докази станок для гоління, зубну щітку, які належали ОСОБА_10 , скляну пляшку від горілки та дактилокарту підозрюваного ОСОБА_5 , які передані до кімнати зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП України в Миколаївській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3