Провадження № 1-кп/592/155/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представниці потерпілого: ОСОБА_4

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми кримінальне провадження № 0003083 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук Полтавської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який офіційно працевлаштований та працює барменом в ТОВ КОРОНА-СУМИ , розлученого, який має базову вищу освіту, українця, громадянина України, раніше не судимого, невійськовозобов`язаного,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 30.04.2016 року приблизно о 19 годині 40 хвилин, працюючи на посаді спеціаліста у відділі підтримки клієнтів ТОВ НРП , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, 1, будучи обізнаним про порядок оформлення та оплати замовлень в програмі 1С, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, діючи умисно, знаходячись у приміщенні офісу ТОВ НРП , з власного мобільного телефону, назвавшись ОСОБА_7 , ОСОБА_6 зробив замовлення в інтернет-магазині MOYO на покупку мобільних телефонів Apple iPhone 5S GB CPO Gold в кількості 2 шт. , смартфону Apple iPhone 6 16 GB CPO Gold в кількості 1 шт. . В подальшому, вийшовши на вулицю з офісу ТОВ НРП , ОСОБА_6 з номеру власного мобільного телефону НОМЕР_1 підтвердив своє замовлення оператору ТОВ НРП ОСОБА_8 з місцем отримання товару в поштоматі ПАТ КБ Приватбанк в м. Охтирка Сумської обл. , ввівши останнього в оману щодо справжності даних імені та прізвища. ОСОБА_8 , будучи введеним в оману, сформував замовлення ОСОБА_9 , ввівши при цьому дані щодо сплати мобільних телефонів Apple iPhone 5S GB CPO Gold в кількості 2 шт. , смартфону Apple iPhone 6 16 GB CPO Gold в кількості 1 шт. , клієнт сплачує товар, доставка за рахунок відправника . Діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про те, що здійсненням оформлення його замовлення займався оператор ОСОБА_8 , повернувшись до приміщення офісу ТОВ НРП , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, 1, будучи обізнаним про роботу з системою 1С, 30.04.2016 приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 ввів логін та пароль ОСОБА_8 , після чого виконав зміни в оплаті замовленого ним товару на ім`я ОСОБА_9 , а саме: змінив клієнт сплачує товар, доставка за рахунок відправника на вид товар сплачений за рахунок відправника , отримавши таким чином право на придбання мобільних телефонів Apple iPhone 5S GB CPO Gold в кількості 2 шт. , смартфону Apple iPhone 6 16 GB CPO Gold в кількості 1 шт. , безоплатно. В подальшому, а саме: 10.05.2016 року, точного часу встановити під час проведення досудового розслідування не виявилось за можливе, отримавши повідомлення про те, що замовлення надійшло на поштомат ПАТ КБ Приватбанк , ОСОБА_6 на маршрутному таксі попрямував до м. Охтирка Сумської обл. , де незаконно заволодів мобільними телефонами марки Apple iPhone 5S GB CPO Gold в кількості 2 шт. , смартфоном Apple iPhone 6 16 GB CPO Gold в кількості 1 шт. , вартістю 31952 грн. , згідно висновку експерта (судової товарознавчої експертизи) № 19/119/9-3/2859е від 15.08.2016 року, чим спричинив ТОВ НРП матеріальний збиток на зазначену вище суму. Даним майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , діючи умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди ТОВ НРП , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) . Не зупиняючись на вчиненому, 29.05.2016 року, точного часу встановити під час досудового розслідування не виявилось за можливе, працюючи на посаді спеціаліста у відділі підтримки клієнтів ТОВ НРП , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, 1, будучи обізнаним про порядок оформлення та оплати замовлень в програмі 1С, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, ОСОБА_6 з власного мобільного телефону з НОМЕР_1 , назвавшись ОСОБА_7 , зробив замовлення через мережу інтернет в інтернет-магазині MOYO оператору ТОВ НРП ОСОБА_10 на покупку смартфонів марки Apple iPhone 6 Plus 16 GB SILVER в кількості 1 шт. та Apple iPhone 6 Plus 16 GB SPACE GRAY в кількості 1 шт. , з місцем отримання товару по вул. Горького, 24, в м. Тростянець Сумської обл. , службою доставки Міст експрес . Отримавши замовлення, будучи впевненим про справжність намірів покупця, оператор ОСОБА_10 сформував замовлення ОСОБА_9 , ввівши при цьому дані щодо сплати мобільних телефонів Apple iPhone 6 Plus 16 GB SILVER в кількості 1 шт. та Apple iPhone 6 Plus 16 GB SPACE GRAY в кількості 1 шт. клієнт сплачує товар, доставка за рахунок відправника . В подальшому, 30.05.2016 року, точного часу встановити під час досудового розслідування не виявилось за можливе, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про те, що здійсненням оформлення його замовлення займався оператор ОСОБА_10 , перебуваючи на робочому місці у приміщенні офісу ТОВ НРП , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, 1, будучи обізнаним про роботу з системою 1С, ОСОБА_6 підібрав логін та пароль оператора ОСОБА_10 , після чого виконав зміни в оплаті замовленого ним товару на ім`я ОСОБА_9 , а саме: змінив клієнт сплачує товар, доставка за рахунок відправника на вид товар сплачений за рахунок відправника , отримавши таким чином право на безоплатне придбання смартфонів Apple iPhone 6 Plus 16 GB SILVER в кількості 1 шт. та Apple iPhone 6 Plus 16 GB SPACE GRAY в кількості 1 шт. . В подальшому, 01.06.2016 року, точного часу встановити під час проведення досудового розслідування не виявилось за можливе, знаходячись в м. Суми, поруч із зупинкою громадського транспорту Сумський аграрний університет , ОСОБА_6 незаконно отримав від кур`єра служби доставки Міст експрес смартфон Apple iPhone 6 Plus 16 GB SILVER в кількості 1 шт. , вартістю 18156 грн. , згідно висновку експерта (судової товарознавчої експертизи) № 19/119/9-3/2859е від 15.08.2016 року, та Apple iPhone 6 Plus 16 GB SPACE GRAY в кількості 1 шт. , вартістю 17269 грн. , згідно висновку експерта (судової товарознавчої експертизи) № 19/119/9-3/2859е від 15.08.2016 року, чим спричинив ТОВ НРП матеріальний збиток на загальну суму 35425 грн. . Даним майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди ТОВ НРП , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) , кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду про те, що він дійсно заволодів чужим майно шляхом обману, а також дійсно повторно заволодів чужим майном шляхом обману, за обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати та призначити йому покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, без реального відбування покарання. Він просив суд надати йому можливість відшкодувати шкоду, заподіяну його злочинними діями.

Допитана у відкритому судовому засіданні представниця потерпілого ОСОБА_4 пояснила суду про те, що обвинувачений ОСОБА_6 заволодів майном ТОВ НРП шляхом обману, а також він повторно заволодів майном ТОВ НРП шляхом обману за обставин, які зазначені в обвинувальному акті. При призначенні виду та міри покарання вона не наполягала на призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання та реального його відбування для того, щоб надати обвинуваченому ОСОБА_6 можливість відшкодувати шкоду заподіяну ТОВ НРП внаслідок його злочинних дій. На теперішній час у компанії до обвинуваченого є претензії матеріального характеру з приводу необхідності відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 67377 (шістдесят сіт тисяч триста сімдесят сім) гривень . Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 вона не пред`являла.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчинених злочинів та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349, ст. ст. 381, 382 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку (а. с. 34) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений, його захисник, представниця потерпілого правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. ст. 349, 381, 382 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених обвинуваченим ОСОБА_6 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як: - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) ; - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) , вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, вчинений ОСОБА_6 , згідно ч. 2 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, вчинений ОСОБА_6 , згідно ч. 3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Як особа обвинувачений ОСОБА_6 характеризується наступним чином: - має постійне місце реєстрації та місце проживання (а. с. 41, 42, 58) ; - має базову вищу освіту (а. с. 43, 63, 64) ; - є розлученою особою (а. с. 44, 60, 62) ; - має на утриманні малолітню дитину: сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 45, 61) ; - на диспансерному обліку в диспансерному відділенні комунальному закладі Сумської обласної ради Обласний наркологічний диспансер не перебуває (а. с. 46) ; - звернення з приводу надання психіатричної допомоги в обласному комунальному закладі Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер відсутні (а. с. 47) ; - раніше не судимий (а. с. 48) ; - має вкрай незадовільний стан здоров`я у зв`язку із встановленим йому діагнозом: сумісна травма, тупа травма грудної клітини, ЗЧМТ, закритий перелом тіла L3, ІІ ст, перелом правої ключиці, закритий перелом IV ребра справа, правобічний пневмоторакс, травма побутова 18.06.2011 року (а. с. 66, 67) ; - визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, знятий з військового обліку, постановці на військовий облік не підлягає (а. с. 68) ; - позитивно характеризується за місцем проживання (а. с. 69) ; - офіційно працевлаштований та з 08.12.2016 року працює барменом в ТОВ КОРОНА-СУМИ (а. с. 71, 82, 83) ; - частково добровільно відшкодував завданий збиток (а. с. 90 93) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - вчинення винним злочину вперше (а. с. 48) ; - позитивна характеристика винного (а. с. 69) ; - молодий вік винного (а. с. 58, 59) ; - хворобливий стан винного (а. с. 66, 67) ; - наявність на утриманні винного малолітньої дитини (а. с. 45, 61) ; - повне визнання винним своєї вини у вчиненні злочину.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення винним злочину вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винного стійких злочинних навиків, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, позитивна характеристика винного при призначенні покарання обґрунтовується тим, що така поведінка в побуті, за місцем роботи, навчання, як правило, свідчить про відсутність у такої особи стійких антисуспільних поглядів, і дає підстави вважати, що вчинення злочину є випадковим.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, молодий вік винного обґрунтовується тим, що молодий вік винного межує з віком неповнолітнього, що може свідчити про відсутність у винної стійких злочинних навиків, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, хворобливий стан винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що певні соматичні захворювання знижують ясність уявлення про навколишню дійсність, особа позбавлена того ступеня уважності та обачливості, якими володіє фізично здорова людина. Хворобливий стан робить людину дратівливою і легко збуджуваною; тяжка хвороба може сприяти розвитку егоїзму, відчуженості, і це, звичайно, може здійснювати вплив на особу при вчиненні злочину. Крім того, визнання хворобливого стану винного обставиною, яка пом`якшує покарання, пов`язується з принципами доцільності призначеного покарання та гуманізму. Хворобливий стан винного може створити перешкоди для відбування винним покарання та для досягнення мети покарання. Застосування до особи, яка має певне соматичне захворювання, покарання може завдати їй фізичних та моральних страждань, і навіть створити загрозу її життю чи призвести до серйозно погіршення здоров`я. На необхідність з`ясування стану здоров`я при дослідженні даних про особу винного вказується також в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні винного малолітньої дитини при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винного малолітньої дитини розуміється як надання винним відповідній особі матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для такої особи. Крім того, наявність на утриманні винного малолітньої дитини означає, що винний бере безпосередню участь в її вихованні та здійсненні щодо неї інших батьківських обов`язків. Наявність на утриманні малолітньої дитини, окрім її матеріального забезпечення, означає також, що винний здійснює догляд за нею, якщо ця особа потребує стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винного, після засудження останнього. Крім того, держава повинна піклуватися про фізичний та моральний розвиток малолітньої дитини у повноцінній сім`ї, адже бездоглядність дітей завжди була однією із причин дитячої злочинності.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання винним своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Що стосується думки захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про те, що діях його підзахисного відсутні склади злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, а також що стосується його думки про ухвалення судом виправдувального вироку щодо його підзахисного, то суд дійшов наступного висновку.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, згідно ч. 1 ст. 55 КПК України. ТОВ НРП є юридичною особою, якій злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_6 була завдана майнова шкода в розмірі 67377 (шістдесят сім тисяч триста сімдесят сім) гривень. Розмір завданої ТОВ НРП майнової шкоди обвинуваченим ОСОБА_6 учасниками судового провадження не оспорюється. Що стосується вчинення кримінальних правопорушень, то слід зазначити таке.

Особливістю предмета шахрайства є те, що ним може бути як чуже майно, так і право на таке майно. Право на майно може бути закріплене у різних документах, наприклад, цінних паперах, довіреностях на право розпорядження майном, боргових зобов`язаннях, заповітах тощо. Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності. За ознакою безпосередньої участі потерпілого у процесі незаконного вилучення майна шахрайство схоже з вимаганням, яке також передбачає передачу майна чи права на нього винній особі самим потерпілим. Однак, якщо при вимаганні потерпілий робить це вимушено, то при шахрайстві потерпілий переконаний у тому, що він розпоряджається майном за власною волею, у своїх інтересах або принаймні не на шкоду цим інтересам. Така його переконаність є результатом впливу на нього шахрая, а саме: введенням потерпілого в оману щодо правомірності передачі ним винному майна чи надання йому права на майно. Добровільність при шахрайстві має уявний характер, оскільки вона обумовлена обманом. Якщо потерпілий у зв`язку з віком, фізичними чи психічними вадами або іншими обставинами не міг правильно оцінити і зрозуміти зміст, характер і значення своїх дій або керувати ними, передачу ним майна чи права на нього не можна вважати добровільною. Заволодіння майном шляхом зловживання цими вадами або віком чи станом потерпілого за наявності для того підстав може кваліфікуватися як крадіжка, а одержання права на майно за таких обставин розглядатися як недійсний або нікчемний правочин (ст. ст. 222 226 ЦК України) . Способами вчинення шахрайства є: 1) обман; 2) зловживання довірою. Обман як спосіб шахрайського заволодіння чужим майном чи придбання права на таке майно полягає у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, з метою введення в оману потерпілого. Таким чином, обман може мати як активний (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей про певні факти, обставини, події) , так і пасивний (умисне замовчування юридично значимої інформації) характер. У другому випадку для наявності шахрайства необхідно встановити, що бездіяльність винного призвела до помилки потерпілого щодо обов`язковості або вигідності передачі майна (права на майно) шахраєві, була причиною добровільної передачі потерпілим майнових благ. Якщо особа заволодіває чужим майном, свідомо скориставшись чужою помилкою, виникненню якої вона не сприяла, вчинене не може визнаватися шахрайством. За певних обставин (у разі, якщо таке майно має особливу історичну, наукову, художню чи культурну цінність) такі дії можуть бути кваліфіковані за ст. 193 КК України. Змістом обману як способу шахрайства можуть бути різноманітні обставини, стосовно яких шахрай вводить в оману потерпілого. Зокрема, це може стосуватися характеристики певних предметів, зокрема їх кількості, тотожності, дійсності (обман у предметі) , особистості винного або інших осіб (обман у особі) , певних подій, юридичних фактів, дій окремих осіб тощо. За своєю формою обман може бути усним, письмовим, виражатися у певних діях (підміна предмета, його фальсифікація тощо) , у тому числі конклюдентних. Різновидом шахрайського обману судова практика визнає фіктивне представництво, за якого винний, створюючи враження про свою належність до того чи іншого підприємства, має на меті укласти договори й отримати гроші без поставки товару або, навпаки, одержати товар без належної його оплати. До найбільш поширених випадків застосування обману як способу шахрайства належать: вчинення різних угод щодо рухомого і нерухомого майна (купівля-продаж, оренда) , коли потерпілому передається фальсифікований товар або предмети гіршої якості, або ж предметом угоди виступають фіктивні предмети, які не існують в об`єктивній реальності або не належать винній особі; незаконне отримання пенсій, субсидій, інших видів соціальної допомоги на підставі підроблених документів; обманне отримання попередньої оплати (авансу) за надання товарів чи послуг. Зловживання довірою полягає у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілого: для заволодіння чужим майном чи правом на нього винний використовує особливі довірчі стосунки, які склалися між ним та власником чи володільцем майна. Такі стосунки можуть виникати внаслідок особистого знайомства, родинних або дружніх зв`язків, рекомендацій інших осіб, зовнішньої обстановки, цивільно-правових або трудових відносин, соціального статусу винного чи інших осіб тощо. Як шахрайство, вчинене шляхом зловживання довірою, слід розглядати отримання кредиту, попередньої оплати за товари чи виконання робіт (авансу) , укладення договору позики, укладення договору прокату тощо без наміру повернути отримані кошти чи інші матеріальні цінності, виконати відповідну роботу, повернути борг чи отримані у користування речі. Отримання майна під умовою виконання якого-небудь зобов`язання може кваліфікуватися як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала мету його присвоїти, а зобов`язання не виконувати. Обман чи зловживання довірою при шахрайстві застосовуються винним з метою викликати у потерпілого впевненість про вигідність або обов`язковість передачі йому майна чи права на нього. Отже, обов`язковою умовою визнання обману чи зловживання довірою ознакою об`єктивної сторони шахрайства є використання його для заволодіння майном чи придбання права на майно. Якщо обман використовується для досягнення іншої мети, наприклад, для створення умов для наступного заволодіння майном всупереч волі потерпілого, полегшення доступу до майна (для проникнення у відповідне приміщення тощо) і безпосередньо не обумовлює перехід майна або права на нього до винного, він не може визнаватися способом шахрайства. Такі дії слід розцінювати як крадіжку або інший злочин проти власності. За способом вчинення (обман або зловживання довірою) шахрайство має велику схожість із заподіянням майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою, відповідальність за яке передбачена ст. 192 КК України. Відрізняються ці злочини між собою головним чином тим, що при шахрайстві має місце вилучення майна із фонду власника або іншого володільця, в результаті чого зменшується наявна маса такого майна, тоді як при вчиненні злочину, передбаченого ст. 192 КК України, винний отримує майнову вигоду шляхом використання майна, яке лише мало ще перейти у власність тієї чи іншої особи. В останньому випадку має місце так звана непередача належного. Шахрайство вважається закінченим з моменту переходу чужого майна у володіння винного або з моменту отримання ним права розпоряджатися таким майном. Суб`єкт злочину загальний. Суб`єктивна сторона шахрайства характеризується прямим умислом і корисливим мотивом. Психічне ставлення винного до завданої ним потерпілому значної шкоди може бути як умисним, так і необережним.

Обвинувачений ОСОБА_6 , переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману, спочатку ввів в оману оператора ТОВ НРП ОСОБА_8 , який є найманим працівником потерпілого ТОВ НРП , а потім обвинувачений ОСОБА_6 , переслідуючи мету повторного заволодіння чужим майном шляхом обману, ввів в оману оператора ТОВ НРП ОСОБА_10 , який також є найманим працівником потерпілого ТОВ НРП . В результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 майнова шкода була заподіяна саме юридичній особі ТОВ НРП потерпілому в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в даному випадку в діях обвинуваченого ОСОБА_6 наявні усі ознаки складів злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України. Його дії вірно кваліфіковані за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України як: - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) ; - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) , вчинене повторно, а тому законних підстав для ухвалення виправдувального вироку судом не вбачається.

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку представниці потерпілого ОСОБА_4 , яка при призначенні виду та міри покарання не наполягала на призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання та реального його відбування для того, щоб надати йому можливість відшкодувати заподіяну ТОВ НРП внаслідок його злочинних дій шкоду, яка погодилася з думкою прокурора з приводу виду та міри покарання та покладалася на розсуд суду, відтак суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді обмеження волі, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Строк обмеження волі суд визначає з урахуванням наявності восьми обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Цивільний позов у справі представницею потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду пред`явлений не був (а. с. 4) .

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 9, 12 14, 49 53, 55, 56) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/9-3/2859е від 15.08.2016 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 439 (чотириста тридцять дев`ять) гривень 80 копійок, слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави (а. с. 10, 54) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 11, 12, 50 52, 61, 65 67, 70, 75, 76, 190 КК України; ст. ст. 17, 21, 24, 43, 100, 110, 124, 126, 366 371, 373 376, 392, 393, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 9 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме:

- смартфон Apple iPhone 6 Plus 16 GB SPACE GRAY , переданий на відповідальне зберігання під охоронну розписку ОСОБА_12 , вважати їй повернутим;

- смартфон Apple iPhone 6 16 GB CPO Gold , переданий на відповідальне зберігання під охоронну розписку ОСОБА_13 , вважати йому повернутим;

- коробок від смартфону Apple iPhone 6 16 GB CPO Gold , переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області, знищити;

- CD диск з аудіозаписом розмови кур`єра з одержувачем посилки № ИМ-00050383, зберігати в матеріалах даного кримінального провадження;

- DVD диск з відеозаписом з камер відеоспостереження офісного приміщення ТОВ НРП , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, 1, зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/9-3/2859е від 15.08.2016 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 439 (чотириста тридцять дев`ять) гривень 80 копійок, відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1