Справа№672/922/17
Провадження №1-кс/672/180/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2017 р. м. Городок
Заступник начальника СВ Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна: автомобіля марки «ГАЗ-САЗ» моделі 3507, номер шасі НОМЕР_1 синього кольору д.н.з. НОМЕР_2 , 1988 року випуску та бензопили «Stihl» 211, які належать на праві власності ОСОБА_5 .
Слідчий вказує, що ОСОБА_5 без будь-яких дозвільних документів провів порубку 3 дерев у захисній смузі автодороги Городок-Бедриківці. За адресою м. Городок, вул. Грушевського 1В/1 наявна земельна ділянка яка перебуває у власності останнього з призначенням ведення сільськогосподарського значення. До вказаної ділянки є затруднений проїзд через ростучі кущі, які утворюють придорожню лісосмугу. З метою забезпечення належного проїзду до своєї земельної ділянки сільгосптехнікою він вирішив розчистити проїзд.
Так, 05.07.2017 близько 15 год. ОСОБА_5 спільно з батьком на своєму автомобілі приїхали до вказаної ділянки, де за допомогою бензопили «Stihl» 211 зрізали три дерева, а саме два дерева «Ясен американський» та одне дерево «Акації», що відповідно дає можливість належного проїзду. Стовбур дерева Ясен він за допомогою свого автомобіля відтягнув в глиб до своєї ділянки.
Обґрунтовуючи своє клопотання, слідчий та прокурор вказує, що з метою недопущення відчуження майна, яке вилучено в огляду місця події, з можливістю його подальшого використання в ході досудового розслідування в якості речового доказу, визнання таких доказів належними та допустимими, виникає необхідність у накладенні арешту на дане майно.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, що не є перешкодою для розгляду клопотання у його відсутність.
Заслухавши слідчого та прокурора, які підтримали подане клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Відповідно до ч.1,2 ст. 170 КПК України : Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається із матеріалів поданого клопотання, а саме протоколу допиту свідка від 05.07.2017 р., власник майна, щодо якого ставиться питання про його арешт ОСОБА_5 є свідком у даному кримінальному провадженні.
Виходячи із аналізу норм ст. 170 КПК України, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути постановлено ухвалу про арешт майна.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Крім того, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна (п.1 ч.2 ст.173 КПК України).
Отже, сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке, наприклад передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, тощо).
В даному випадку, в поданому клопотання відсутнє посилання на будь-яку правову кваліфікацію злочину, що ставиться у вину особі. Єдине посилання на ст.246 КК України міститься лише у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий суддя бере до увагу й ту обставину, що дії особи можуть бути кваліфіковані за ст.246 КК України лише за умови спричинення істотної шкоди. За даних обставин, враховуючи невелику кількість зрубаних дерев і відсутність будь-яких доказів про розмір спричиненої шкоди, переконливо стверджувати про наявність у діях особи ознак складу злочину, передбаченого ст.246 КК України неможливо. А отже, слідчим та прокурором, в порушення вимог п.1 ч.3 ст.132 КПК України не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яким, зокрема, є і арешт майна.
З врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість даного клопотання.
Керуючись ст.ст.132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Хмельницької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: підпис
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_1