Справа № 515/1849/16-к
Провадження № 1-кп/515/3218/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2016 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора прокуратури ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, військовозобов`язаного, який має середню освіту, одруженого, на утриманні у якого двоє малолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В:
24 травня 2016 року приблизно о 20год. 00хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля бару «Зустріч», в с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області по вул. Леніна, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар головою та 6 ударів кулаком в обличчя ОСОБА_6 .
В результаті своїх умисних, протиправних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій скроневій області, синця в правій параорбітальній області, крововиливу під кон`юнктиву правого ока, які не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 діб, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав себе винним у скоєнні вказаного злочину, детально розповів про обставини скоєного та не оспорював фактичні докази по справі.
Так, ОСОБА_4 пояснив, що 24.05.2016 року о 20год. 00хв. приїхав до бару «Зустріч», який розташований по вул. Леніна в с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області, де зустрів ОСОБА_6 , з яким у нього раніше був конфлікт. ОСОБА_6 почав вимагати борг у ОСОБА_4 . Своєю поведінкою ОСОБА_6 знервував обвинуваченого, та останній запропонував ОСОБА_6 відійти поговорити за стіну бару, на що ОСОБА_6 погодився. Опинившись за магазином, ОСОБА_6 замахнувся рукою на ОСОБА_4 , але останній схопив його за руки своїми руками, та своєю головою один раз вдарив ОСОБА_6 в обличчя. В цей час ОСОБА_7 схопив за руки ОСОБА_4 та почав тримати його, але останній вирвався від захвату та, підійшовши до ОСОБА_6 , 6 разів вдарив потерпілого кулаком в обличчя, від чого той почав падати та потилицею вдарився об решітку в стіні магазину. Після цього ОСОБА_8 сів до свого автомобіля і поїхав додому.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час судового засідання. До суду надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності (а.с.23), свідчення надані на досудовому розслідуванні підтримує, просить визначити обвинуваченому міру покарання на розсуд суду.
З урахуванням думки прокурора та обвинуваченого, а також захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , які вважали можливим з`ясувати всі обставини справи без участі потерпілого, судовий розгляд проведено за його відсутності відповідно до вимог ст.325 КПК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, беручи до уваги, що обвинувачений і інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
При призначенні покарання суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим, дані про його особу та всі обставини справи.
ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, виключно позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, мірою покарання ОСОБА_4 слід обрати - громадські роботи, які передбачені в якості одного із виду покарань санкцією частини першої інкримінуємої йому статті.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися, процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 60 (шестидесяти) годин громадських робіт.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту початку виконання вироку органами, які відають виконанням вказаного виду покарання.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Чебан