Єдиний унікальний номер 741/120/17
Провадження № 1-м/741/1/17
У Х В А Л А

м. Носівка 22 березня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

та прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого вироком Володарського районного суду м. Брянська Російської Федерації від 21 квітня 2016 року за ч. 3 ст. 30 п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 1 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1, ч. 2 ст. 69 КК Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,

встановив:
25 січня 2017 року Міністерство юстиції України звернулося до суду із зазначеним клопотанням.

Згідно вироку Володарського районного суду м. Брянська Російської Федерації від 21 квітня 2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 30 п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 1 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1, ч. 2 ст. 69 КК Російської Федерації, тобто замах на незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі, організованою групою, та готування до незаконного збуту наркотичних засобів в особливо великому розмірі, організованою групою, що є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Відповідно до довідки тимчасово виконуючого обов`язки начальника ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Брянській області», засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Брянській області», кінець відбуття строку покарання 2 листопада 2023 року.

Останнє відоме місце проживання засудженого ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Державної міграційної служби України адреса реєстрації ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 .

У судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, просив здійснювати розгляд клопотання без його участі.

За таких обставин, враховуючи позицію Міністерства юстиції України, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду зазначеного клопотання за відсутністю їх представника.

У судовому засіданні прокурор вважав за можливе клопотання Міністерства юстиції України задовольнити, привести вирок Володарського районного суду м. Брянська Російської Федерації у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання Міністерства юстиції України та матеріали, додані до нього, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства Юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 603 КПК України при розгляді клопотання суд не перевіряє фактичні обставини справи, встановлені вироком іноземної держави, та не вирішує питання про винуватість особи.

Згідно до ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Статтею 9 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 21 березня 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави, замінюючи міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин.

Як вбачається з довідки тимчасово виконуючого обов`язки начальника ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Брянській області», станом на 20 жовтня 2016 року не відбутий строк покарання становить 7 років 12 днів.

Згідно даних перевірки Державної міграційної служби України від 4 серпня 2016 року ОСОБА_4 є громадянином України.

Ураховуючи, що засуджений ОСОБА_4 є громадянином України, вирок Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, строк покарання, який має відбувати засуджений більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання за кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином, згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ст. 11 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.

Дії засудженого ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч. 3 ст. 30 п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 1 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації, тобто замах на незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі, організованою групою, та готування до незаконного збуту наркотичних засобів в особливо великому розмірі, організованою групою, за що передбачалось покарання від десяти до двадцяти років позбавлення волі з позбавленням права займати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого і зі штрафом в розмірі одного мільйона рублів або в розмір і заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до п`яти років чи без такого.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі, організованою групою, та незаконний збут наркотичних засобів у особливо великому розмірі, організованою групою, кваліфікуються за ч. 3 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Закінчений замах на вчинення злочину передбачений ч. 2 ст. 15 КК України, готування до злочину передбачене ч. 1 ст. 14 КК України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 КК України за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, замах на незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі, організованою групою, кваліфікується за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України та тягне відповідальність у виді позбавлення волі на строк не більше восьми років. Готування до незаконного збуту наркотичних засобів у особливо великому розмірі, організованою групою, кваліфікується за ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 307 КК України та тягне відповідальність у виді позбавлення волі на строк не більше шести років.

Вищезазначене відповідає частинам 2, 3 ст. 68 КК України та п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України.

З урахуванням наведеного, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Володарського районного суду м. Брянська Російської Федерації від 21 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 та вважати його засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 307 КК України.

З урахуванням вимог частини 2, 3 ст. 68 КК України ОСОБА_4 слід визначити покарання без дотримання тривалості призначеного вироком Володарського районного суду м. Брянська Російської Федерації від 21 квітня 2016 року, а саме ОСОБА_4 вважати засудженим:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;

- за ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

У відповідності до ч. 2 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань ОСОБА_4 остаточно за вироком Володарського районного суду м. Брянська Російської Федерації від 21 квітня 2016 року призначено покарання у виді позбавленні волі на строк 9 (дев`ять) років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Законодавство України передбачає принцип призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України. За приписами ч. 2 ст. 70 КК України при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань суд визнчає ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавством держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину, а тому судом при приведенні вироку Володарського районного суду м. Брянська Російської Федерації від 21 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України не буде застосовуватися додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати відповідно до вироку Володарського районного суду м. Брянська Російської Федерації від 21 квітня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 9-12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст. 603 - 610 КПК України,суд

ухвалив:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Вирок Володарського районного суду м. Брянська Російської Федерації від 21 квітня 2016 року, яким громадянин України ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30 п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 1 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років привести у відповідність із законодавством України.

Визначити, що статті закону Російської Федерації, за якими ОСОБА_4 засуджений вироком Володарського районного суду м. Брянська Російської Федерації від 21 квітня 2016 року відповідають ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 307 КК України та ч. 1 ст. 70 КК України.

Визначити засудженому вироком Володарського районного суду м. Брянська Російської Федерації від 21 квітня 2016 року ОСОБА_4 :

- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;

- ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 307 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати відповідно до вироку Володарського районного суду м. Брянська Російської Федерації від 21 квітня 2016 року з 21 квітня 2016 року, зарахувавши в строк покарання час тримання під вартою з 3 листопада 2014 року по 20 квітня 2016 року включно.

Копію ухвали суду вручити прокурору та направити до Міністерства юстиції України для подальшого інформування держави винесення вироку та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні для організації та фактичного виконання судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до апеляційного суду Чернігівської області через Носівський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1