Справа № 444/1265/17
Провадження № 1-кп/444/128/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Жовква кримінальне провадження № 0000721 від 23.05.2017 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Равське Жовківський район Львівська область, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, 06.03.2017 року судима Яворівським районним судом Львівської області за вчиненні кримінальні правопорушення передбачені ч.3 ст.185., ч.3 ст.186, ст.357 КК України на 5 років позбавлення волі, на осонові ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 , 23 травня 2017 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, знаходячись у м.Рава-Руська по вул.Липник, 35, шляхом вільного доступу, через незачинені передні пасажирські двері проникла всередину автомобіля марки "ВАЗ 21099", державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , та маючи умисел на крадіжку чужого майна, таємно, з корисливих мотивів, вчинила крадіжку сумки чорного кольору, всередині якої знаходилися ноутбук марки «ASUS», зчитувач компакт-дисків фірми «Samsung», картрідер фірми «Media-tech», зарядний пристрій до ноутбука фірми «ASUS», три кабелі USB, бездротову мишку фірми «Logitech», карту пам`яті місткістю 8 гігабайт фірми «Good ram», адаптер фірми «Kingston», після чого покинула вказаний автомобіль та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 13 500 гривень.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Під час досудового розслідування 29 травня 2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення.

Така угода відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України. Угода про примирення містить положення про те, що обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину за ст.185 ч.2 КК України, узгоджують вид і розмір покарання у вигляді 1 /одного/ року позбавлення волі.

Обвинувачена та потерпілий розуміють наслідки ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 ствердила добровільність укладення угоди про примирення між нею та потерпілим, просила її затвердити і призначити їй узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення їй зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між ним та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання у вигляді 1 /одного/ року позбавлення волі.

Захисник просив затвердити дану угоду.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_4 слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченої.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 вчинила злочин не відбувши строк покарання за попереднім вироком Яворівського районного суду Львівської області за яким ОСОБА_4 засуджена за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України на 5 років позбавлення волі, з іспитовим терміном 2 роки, а тому відповідно до ст. 71 КК України їй необхідно, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні немає.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст. 314, 370, 374, 384, 424, 469, 471-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду, укладену 29 травня 2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 про примирення у кримінальному провадженні № 0000721, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 23.05.2017 року.

ОСОБА_4 , визнати винною за ч. 2 ст.185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 1 /одного/ року позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 06.03.2017 рокуі за сукупністю вироків ОСОБА_4 призначити остаточне покарання 6 (шість) років позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України засудженій ОСОБА_4 зарахувати у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 24.05.2017 року до моменту набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обрану тримання під вартою.

Речові докази : сумку чорного кольору, всередині якої знаходилися ноутбук марки «ASUS», зчитувач компакт-дисків фірми «Samsung», картрідер фірми «Media-tech», зарядний пристрій до ноутбука фірми «ASUS», три кабелі USB, бездротову мишку фірми «Logitech», карту пам`яті місткістю 8 гігабайт фірми «Good ram», адаптер фірми «Kingston» - повернкти власнику потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області, з підстав, передбачених ст. 394 ч.3 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, захиснику.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1