Справа № 206/3066/16-к
Провадження № 1-кп/206/166/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" грудня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000628 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 30.04.2016 року приблизно о 21 год. 10 хв., знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , підійшов до гаражу, розташованого у дворі даного домоволодіння, де у приміщенні вказаного гаражу навпроти входу біля стіни помітив автомобільний двигун від автомобіля марки Москвич «М412» ємністю 1480 куб. см., 1981 року випуску, який належить ОСОБА_7 .
Після чого, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме зазначеного автомобільного двигуна, розуміючи, що його дії є таємними, діючи з корисливою зацікавленістю, того ж дня, приблизно о 21 год. 15 хв., помістив вищевказаний автомобільний двигун на заздалегідь заготовлену металеву тачку.
Заволодівши викраденим, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, в корисливих для себе цілях.
Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_5 , відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1113 від 26.05.2016 року, завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_7 на суму 2925,00 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.05.2016 року приблизно о 13 год. 40 хв., ОСОБА_5 знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , підійшов до гаражу, який розташований на території його домоволодіння, відімкнув засов вхідної двері гаражу та у приміщенні даного гаражу підійшов до автомобіля марки Москвич «М412», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Перебуваючи у приміщенні гаражу біля автомобіля, ОСОБА_5 відкрив кришку капоту вказаного автомобіля, де у моторному відсіку помітив автомобільний акумулятор марки «Centra Plus CB 501 12 V», який належить ОСОБА_7 .
Керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) зазначеного автомобільного акумулятора, ОСОБА_5 , розуміючи, що його дії є таємними для оточуючих, діючи з корисливих мотивів, повторно, того ж дня, приблизно о 13 год. 50 хв., витягнув вищевказаний акумулятор марки «Centra Plus CB 501 12 V» з моторного відсіку автомобіля.
Заволодівши викраденим, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_5 , згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 1113 від 26.05.2016 року, завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_7 на суму 1000,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що 30.04.2016 року увечері викрав з гаражу по АДРЕСА_1 двигун від автомобіля «Москвич», у подальшому даний двигун хотів продати, а в середині травня 2016 року з того ж гаражу викрав акумулятор з того ж автомобіля.
У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за його відсутності.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинених обвинуваченим злочинів, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаних злочинів.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими, що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в:
-таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;
-таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно (т. 1 а.п. 52), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 50, 51), скоїв злочини, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлені.
Обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання меш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчинених злочинів, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Крім того згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання :
- за ч. 1 ст. 185 КК України - у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 до відбування покарання у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покрання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь експерта ФОП ОСОБА_8 документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 1113 від 26.05.2016 року у розмірі 165 грн.
Речові докази: акумулятор «Centra Plus CB 501 12 V», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1