Номер провадження: 11-кп/785/147/17
Номер справи місцевого суду: 500/5690/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, з середньою спеціальною освітою, громадянин України, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не працюючий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: - 12.05.2014 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_8 частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 травня 2014 року у вигляді 1 року 2 місяців позбавлення волі та остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання перебування у стаціонарному медичному закладі при проведенні стаціонарної судово-психіатричної експертизи з розрахунку один день перебування у вказаному закладі за два дні позбавлення волі, з 11 травня по 07 червня 2016 року.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів в сумі 368,28 грн.
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до вироку, приблизно в травні на початку червня 2015 року, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , на березі лиману в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи повторно, з метою особистого вживання зірвав кущ дикорослої коноплі, який висушив, частину подрібнив, виготовивши таким чином особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який він зберігав у подрібненому та не подрібненому стані масою у висушеному стані 15,09 г., 3,821 г. та 73,093 г., загальною масою 92,004 г., за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 без мети збуту до 29 липня 2015 року, коли під час проведення санкціонованого обшуку вказаного будинку в період з 07:45 до 09:23 години зазначений наркотичний засіб був вилучений.
В апеляції обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що суд необґрунтовано не зазначив у вироку про щире каяття і активне сприяння ним у розкритті злочину, оскільки відповідно до показань свідка ОСОБА_9 у вироку він особисто видав наявну коноплю. Через стан здоров`я не може знайти роботу, перебуває на утриманні у співмешканки і з метою знеболювання хвороб вживав дикорослу коноплю. Оскільки наведений в ч. 1 ст. 66 КК України, перелік пом`якшуючих покарання обставин не є вичерпним, долучає до апеляційної скарги виписку з амбулаторної карти і просить дослідити її як доказ, адже із неї видно, що він страждає: атеросклеротичним кардіосклерозом, артеріальною гіпертензією, хронічним гепатитом, хронічним холецеститом, ДЕП (дисцикулярною енцефалопатією у зв`язку з чим неодноразово викликав швидку допомогу і лікувався на стаціонарі, з 1980 року має осколкове поранення і контузію. Вважаючи, що в даному провадженні наявні кілька обставин, які пом`якшують покарання, просить врахувати мету і мотиви його дій, застосувати дію ст. 69 КК України і пом`якшити йому покарання.

Заслухавши доповідача, адвоката, який підтримав апеляцію та вказав на стан здоров`я обвинуваченого, який в період служби в збройних силах зазнав поранення, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції та вказував, що ОСОБА_8 свою вину не визнав, не розкаявся, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав. Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку злочину підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким дана належна оцінка.

Дії його із врахуванням обставин, передбачених ст. 91 КПК України, кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України правильно.

Суд першої інстанції вирішуючи питання про призначення покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також стан його здоров`я. Як за своїм видом, так і за розміром, призначене покарання є законним і справедливим, а тому доводи обвинуваченого про суворість призначеного судом першої інстанції покарання не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування ст. 69 КК України, як про це ставиться прохання в апеляції підозрюваного.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 вчинив інкримінований йому злочин в період іспитового строку, що вказує на небажання його стати на шлях виправлення та наявність у нього стійкої позиції на скоєння злочинів.

Доводи апеляції про те, що суд не врахував мету і мотиви дій обвинуваченого, що він використовував без наміру порушувати вимоги закону, спростовуються дослідженими судом доказами.

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що вирок відносно судом першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства, і підстави для його зміни через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі підозрюваного внаслідок суворості відсутні, то апеляційна скарга підозрюваного задоволенню не підлягає. Керуючись ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року відносно нього за ч. 2 ст. 309 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4