Провадження №1-кп/639/90/17
Справа №639/6763/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР 09 липня 2015 року за №0001238 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Харкова, працює прибиральницею службових приміщень у гуртожитку ДП «Українська творча дирекція з підготовки циркових атракціонів та номерів», раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2015 року гр. ОСОБА_8 о 17 год. 40 хв. перебуваючи на подвір`ї за місцем свого проживання, поблизу будинку № 3 по пров. Конторському в м. Харкові, зустрілася з раніше їй знайомою ОСОБА_6 та під час зустрічі між ними на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин почалася сварка. Саме в той час ОСОБА_8 вирішила завдати ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 , використовуючи в якості знаряддя скоєння злочину належний їй совок, який вона тримала в правій руці, нанесла ним два удари в область живота ОСОБА_6 , після чого нанесла кулаками рук по одному удару в область правого та лівого плеча потерпілої. Потім вона, використовуючи в якості знаряддя належну їй щітку для прибирання сміття нанесла нею ОСОБА_6 не менше двох ударів в область правої та двох ударів в область лівої руки потерпілої. Після цього ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникла. В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 спричинила потерпілій ОСОБА_6 були наступні ушкодження: синці на руках, ссадина на животі, які утворилися від ударної травматичної дії тупих твердих предметів, та відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому їй злочині не визнала та повідомила, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 по сусідству з ОСОБА_6 . Мешкає вона ( ОСОБА_8 ) разом зі своїм онуком. ОСОБА_6 вона знає тривалий час та підтримує сусідські відносини. Коли ОСОБА_6 переїхала між ними були добрі стосунки, але останнім часом між ними виник спір, який розглядається у суді, спір стосується, користування жилими та нежилими приміщеннями, які знаходяться у їх спільному користуванні, а також комунікаціями житлового будинку. ОСОБА_6 постійно провокує конфліктні ситуації та намагається вирішити таким чином житлові проблеми. 06.07.2015 року біля 15 год. 00 хв. вона повернулась з роботи до дому та разом зі своїм онуком копала у дворі яму, щоб поховати свою собаку. В цей момент ОСОБА_6 поряд вона не бачила. Після того, як вони поховали собаку, вона ( ОСОБА_8 ) зайшла до дому, а онук залишився сидіти біля під`їзду. Хвилин через 10 онук також зайшов до дому та повідомив, що прийшов дільничний інспектор та до нього одразу вийшла ОСОБА_6 , він почув, як потерпіла повідомила інспектору про те, що її побила ОСОБА_8 . Тоді обвинувачена виглянула у вікно і побачила потерпілу, вона була у неохайному вигляді, та спілкувалась с дільничним інспектором. Потім вона побачила, як останній пішов, а ОСОБА_6 пішла у бік місця мешкання ОСОБА_9 . В цей день ніяких конфліктів між нею та ОСОБА_6 не було, та ОСОБА_10 її не била. ОСОБА_8 вважає, що ОСОБА_6 та свідки говорять не правду. Хто наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження в той день вона не знає. Обвинувачена вважає, що дільничний інспектор може підтвердити той факт, що свідки на яких посилається ОСОБА_6 , відсутні.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ., 06.07.2015 року повернувшись до дому, увійшовши у двір вона побачила ОСОБА_8 , яка стояла біля входу у будинок. Остання тримала в руках совок та щітку, раніше ОСОБА_8 вже намагалась нанести тілесні ушкодження потерпілій, але у приміщені, щоб ніхто не бачив, ОСОБА_6 вже почала заходити в будинок, коли в цей момент ОСОБА_8 ударом збила з її голови шляпу, вона почала її піднімати та обвинувачена одразу нанесла удар совком, а потім почала наносити удари руками у живіт, далі ОСОБА_10 взяла щітку та почала наносити удари ще і їй, била по тілу та голові. Побиття супроводжувалось нецензурною лайкою, обвинувачена припинила свої дій тільки тому, що потерпіла зайшла до себе у кімнату та одразу повідомила дільничного інспектора та чергову частину про напади ОСОБА_8 . Через деякий час прийшов дільничний інспектор ОСОБА_11 , якому вона розповіла про усі вищезазначені події, після чого дільничний інспектор поспілкувався з ОСОБА_12 , та останній повідомив номер телефону ОСОБА_8 , зателефонувавши обвинуваченій, ОСОБА_11 отримав відповідь, що вона знаходиться на роботі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що з ОСОБА_6 підтримує приятельські відносини. Він допомагає ОСОБА_6 з побутових питань. Він та свідок ОСОБА_13 бачили конфлікт, який відбувся між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Ці конфлікти виникають постійно, причина тому, їх спір про порядок користування квартирою, конфлікти провокує саме ОСОБА_8 06.07.2015 року біля 18 год. 00 хв. він знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , коли побачив як ОСОБА_8 вийшла у двір, в руках вона тримала совок, біля ОСОБА_8 знаходилась і ОСОБА_6 , після нетривалої словесної перепалки обвинувачена нанесла удар совком потерпілій у живіт, потерпіла намагалася захищатися від удару та закрилась рукою, удар ОСОБА_8 нанесла потерпілій біля вхідних дверей, вони знаходились друг проти друга.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що з обвинуваченою та потерпілою не підтримує ніяких стосунків. 06.07.2015 року він став свідком конфлікта між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в результаті чого остання нанесла удари потерпілій. Показання свідка ОСОБА_13 аналогічні з показаннями свідка ОСОБА_9 .

Допитана у судовому засіданні, свідок ОСОБА_14 пояснила, що з ОСОБА_6 не підтримує ніяких стосунків, а з обвинуваченою вони подруги. 06.07.2015 року в день коли відбулись вищезазначені події, вона знаходилась у ОСОБА_8 в гостях, у зв`язку з тим, що у неї померла собака, після того, як ОСОБА_15 поховала собаку, свідок чекала її у кімнаті в цей час вона постійно знаходилась біля вікна та ніякого конфлікта не бачила, коли ОСОБА_8 повернулась до кімнати, ОСОБА_14 одразу пішла до дому, коли вона виходила з будинку, у дворі також нікого не бачила, а після того, як вона пішла, ОСОБА_15 також вийшла з будинку для того, щоб віднести лопату на підприємство, яке знаходиться навпроти її будинку. Працівників поліції вона не зустрічала, того ж дня з 14.00 год. до 18.00 год. вона ОСОБА_6 взагалі не бачила, зі слів ОСОБА_8 їй відомо, що після того, як вона пішла з будинку, потерпіла викликала поліцію з приводу побиття її ОСОБА_8 . Зі слів обвинуваченої їй відомо про постійні суперечки та конфлікти між нею та ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав пояснення, які повністю аналогічні показанням ОСОБА_8 . Сварки між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 він не бачив, останню він побачив тільки коли прийшов дільничний інспектор. Взагалі від ОСОБА_6 на адресу їх сім*ї постійно лунають погрози, вона самостійно провокує конфлікти.

Показання обвинуваченої ОСОБА_8 , надані нею в ході судового засідання, спростовуються доказами, які представлені стороною обвинувачення, та визнаються судом не правдивими, та такими, що свідчать про намагання ОСОБА_8 уникнути відповідальності. Показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 повністю збігаються, не мають протиріч, а тому приймаються судом, як правдиві та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він прибув за вказаною вище адресою, де проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за викликом останньої, по прибуттю на місце ним встановлено, що між названими особами виник конфлікт, а ОСОБА_6 мала тілесні ушкодження, ним були вчиненні всі необхідні дії по фіксації правопорушення та в подальшому матеріали передані у відділення міліції. Йому достовірно відомо, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 постійно виникають конфлікти з побутових питань.

Незважаючи на позицію обвинуваченої ОСОБА_8 щодо невизнання своєї вини, вина останньої у вчиненні злочину, в межах висунутого обвинувачення за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Висновком експертизи №3122-ая/15 від 09 липня 2015 року, якою встановлено, що у ОСОБА_6 мають місце синці на руках і ссадина на животі, які утворилися від ударної травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удара-сдавлення та могли бути отримані за 4-5 доби до проведення експертизи (т. 3 а.с. 13).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.07.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , в присутності понятих, слідчого та експерта. В ході експерименту, ОСОБА_6 розповіла про механізм спричинення їй ОСОБА_8 тілесних ушкоджень (т. 3 а.с. 30-36).

Висновком експертизи №3242-ая/15 від 20 липня 2015 року, якою встановлено, що у ОСОБА_6 мають місце синці на руках і ссадина на животі, які утворилися від ударної травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удара-сдавлення та могли бути отримані за 4-5 доби до проведення експертизи. За ступенем тяжкості вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликають незначні наслідки тривалістю не більше 6-ти днів. Експертом вказується, що в область правої, лівої руки і живота ОСОБА_6 було нанесено не менш ніж по одному удару тупим твердим предметом. Зазначені вище ушкодження могли бути завдані їй при зазначених вище обставинах і в термін, на кий вона вказує при проведені слідчого експерименту з її участю 16.07.2015 року (т. 3 а.с. 38-39).

Вищевказані докази, в їх сукупності, вказують на наявність у ОСОБА_8 дій, спрямованих на заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 злочинного наслідку та причинного зв`язку між діянням обвинуваченої і цими наслідками, які виразились у виді тілесних ушкоджень легкої тяжкості.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги не визнання обвинуваченою ОСОБА_8 своєї вини, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які наполягали на дослідженні доказів по кримінальному провадженню в повному обсязі, допитав обвинувачену, потерпілу, свідків, дослідив матеріали кримінального провадження, розглянув справу з дослідження доказів в повному обсязі.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_8 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні були вивченні дані про особу обвинуваченої, встановлено, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, працює прибиральницею службових приміщень у гуртожитку ДП «Українська творча дирекція з підготовки циркових атракціонів та номерів», раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання та роботи характеризується задовільно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, особу ОСОБА_8 (вік останньої), її відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, з урахування обмежень призначення окремих видів покарань для осіб, які досягли пенсійного віку.

Потерпілою ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 2000 грн.

Згідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню на загальну суму 500 грн., які складаються з вартості витрачених грошових коштів на лікування. Також суд вважає за можливим задовольнити вимоги ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди частково, в межах доведеного на загальну суму у розмірі 2000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 369, 370, 371, 373, 374, КК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватою за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п*ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 500 грн. в якості матеріальної шкоди та 2000 грн. в якості моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, потерпілій та прокурору, захиснику.

Суддя ОСОБА_1