БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/428/17
Провадження № 1-кс/497/118/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2017 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград в порядку ст.107 ч.1 КПК України без застосування засобів фіксування кримінального провадження, клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
21 березня 2017 року слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000153 від 21.03.2017 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
З поданого клопотання вбачається, що 20.03.2017 року о 19.45 годині до чергової частини Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУ НП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що 20.03.2017 року близько 19.35 годині по вул. Інзовській в м. Болград Одеської області сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої з отриманими тілесними ушкодженнями доставлено до реанімаційного відділення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане повідомлення в цей же день зареєстровано в журналі ЄО Болградського ВП за № 665.

У подальшому, після реєстрації названого повідомлення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань розпочато досудове розслідування в ході якого встановлено, що 20.03.2017 року близько 19:35 години ОСОБА_7 , керуючи автомобіль марки «MercedesBenz», д/н НОМЕР_1 , зеленого кольору по вул. Інзовській м. Болград, Одеської області в напрямку від вул. Караманєва в бік вул. Паризької комуни м.Болград, де в цей час по правому узбіччю по ходу руху транспортних засобів йшли два пішохода: ОСОБА_6 , 1999 року народження та ОСОБА_8 , 2000 року народження, у порушення вимог: п. 2.3. «б», «д» Правил дорожнього руху України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, відволікся від керування транспортним засобом в дорозі, створив своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, біля домоволодіння №47 по вул. Інзовська, м. Болград, та правою передньою частиною свого автомобіля, а саме: правою передньою фарою, правою частиною капоту скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , від чого ОСОБА_6 закинуло на капот автомобіля марки «MercedesBenz»,д/н НОМЕР_1 , а ОСОБА_8 відкинуло на праве узбіччя. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з отриманими тілесними ушкодженнями були доставлені до Болградської ЦРЛ. В результаті ДТП ОСОБА_6 від отриманих травм помер в реанімаційному відділенні Болградської ЦРЛ.

Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 20.03.2017 року слідчим виявлено та вилучено молдинг з переднього правого крила автомобіля марки «MercedesBenz», та безпосередньо вищевказаний автомобіль, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Слідчим органом встановлено, що власником автомобіля марки «MercedesBenz», д/н НОМЕР_1 , зеленого кольору є ОСОБА_4 , однак на даний час вказаний автомобіль знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_7 .

Крім того, 20.03.2017 року в прийомному покої Болградської ЦРЛ проводився огляд речей, в які був одягнутий постраждалий ОСОБА_6 на момент дорожньо-транспортної пригоди. За наслідками проведеного огляду речі постраждалого, а саме, дві пари чорних підштаників, брюки джинсові синього кольору, ремінь чорного кольору, футболка синього кольору, майка білого кольору, труси голубого кольору, носки чорного кольору, кофта фіолетового кольору з капюшоном, куртка тканинна чорного кольору та берци чорного кольору 41 розміру, з наявними слідами бурого кольору, схожими на кров були вилучені та опечатані.
Слідчий стверджує, що вказаний автомобіль, та молдинг з нього, за обставинами кримінального провадження визнано речовими доказами, та по ним з метою встановлення обставин ДТП, необхідно буде проведення ряд криміналістичних, автотехнічних досліджень, а тому необхідно зберегти автомобіль до проведення експертизи у тому ж технічному стані, в якому автомобіль перебував на момент ДТП, без можливості впливу на його технічний стан зацікавленими особами, тому необхідно забезпечити збереження тимчасово вилученого майна: автомобіля.
Крім того, слідчий просить накласти арешт на вилучені особисті речі потерпілого ОСОБА_6 , які мають безпосереднє значення, є речовими доказами в даному кримінальному провадженні, та є необхідність в забезпеченні їх належного збереження.
Слідчий СВ Болградського ВП лейтенант поліції ОСОБА_3 підтвердила доводи викладені в клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна, та надала пояснення з підстав необхідності забезпечення збереження тимчасово вилученого майна шляхом накладення на нього арешту.
Власник майна ОСОБА_4 пояснив, що йому відомо про факт дорожньо-транспортної пригоди за участю його сина ОСОБА_7 , який керував автомобілем «MercedesBenz», власником якого він є, не заперечує щодо арешту цього транспортного засобу, оскільки вважає що дійсно необхідно слідчому органу з`ясувати усі обставини ДТП, провести відповідні експетизи.
Розглянувши подане клопотання, доводи викладені в ньому та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ...
Також системний аналіз положень ст.ст.167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Аналіз наведених вище вимог закону вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України).
Судовим розглядом встановлено, що:
Після проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 20.03.2017 року слідчим вилучено:
- молдинг з переднього правого крила автомобіля марки «MercedesBenz», модель 240D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,
- транспортний засіб марки «MercedesBenz», модель 240D, 1979 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , зеленого кольору.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 від 02.02.2006 року власником автомобіля марки «MercedesBenz», модель 240D, 1979 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , зеленого кольору є ОСОБА_4 ;
Відповідно до полісу страхування №АІ/9155845 від 05.03.2017 року, дійсний до 04.03.2018 року страхувальником значиться ОСОБА_7 .
За наслідками проведеного огляду 20.03.2017 року в прийомному покої Болградської ЦРЛ був вилучений особистий одяг постраждалого ОСОБА_6 , в який він був одягнутий на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме, дві пари чорних підштаників, брюки джинсові синього кольору, ремінь чорного кольору, футболка синього кольору, майка білого кольору, труси голубого кольору, носки чорного кольору, кофта фіолетового кольору з капюшоном, куртка тканинна чорного кольору та берци чорного кольору 41 розміру, з наявними слідами бурого кольору, схожими на кров були вилучені та опечатані.
Згідно постанови слідчого СВ Болградського ВП від 21.03.2017 року: - молдинг з переднього правого крила автомобіля марки «MercedesBenz», модель 240D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - транспортний засіб марки «MercedesBenz», модель 240D, 1979 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , зеленого кольору; - особистий одяг постраждалого ОСОБА_6 визнані та приєднані до матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 21.03.2017 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як речові докази.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя погоджується з твердженням слідчого, що під час розслідування можуть виникнути підстави для призначення цілого ряду судових експертиз та проведення слідчих (розшукових) дій з використанням вказаного транспортного засобу, та інших вилучених речей.
Повернення автомобіля на якому відобразились сліди дорожньо-транспортної пригоди власнику, позбавить орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення даних слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні.
Оскільки, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчі судді зобов`язані: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування; діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів; зважати, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (ч. 3 ст. 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора, тому вказане питання повинно розглядатися в контексті практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини та основних свобод, т.я. вилучення майна є фактичним позбавлення особи, у володінні якої перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном.
Варто зазначити, що Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Також, відповідно до рішень Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
З огляду на вказане, слідчим суддею враховується та обставина, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, таке втручання забезпечує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, тобто втручання у права власності власника транспортного засобу в даному конкретному випадку відповідає вимогам законності і не може розцінюватися як свавільне.
Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, актуальність цього арешту на даний час, оскільки на ньому зберігаються сліди вчиненого злочину, що має значення в якості речового доказу в кримінальному провадженні, в ході досудового розслідування може виникнути необхідність проведення цілого ряду експертиз технічного стану, об`єктом дослідження якої буде саме даний автомобіль, проведення за допомогою саме цього автомобіля слідчого експерименту, чи інших слідчих дій, а використання даного автомобіля, його ремонт, відчуження можуть приховати сліди кримінального злочину, які містяться на автомобілі.
Також слідчий суддя приймає до уваги відсутність заперечень з боку власника транспортного засобу.
Усі вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, а тому з метою збереження тимчасово вилученого майна, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на:
- транспортний засіб марки «MercedesBenz», модель 240D, 1979 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , зеленого кольору, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 02.02.2006 року є ОСОБА_4 ;

- молдинг автомобіль марки «MercedesBenz», модель 240D, 1979 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

- речі постраждалого ОСОБА_6 : дві пари чорних підштаників, брюки джинсові синього кольору, ремінь чорного кольору, футболка синього кольору, майка білого кольору, труси голубого кольору, носки чорного кольору, кофта фіолетового кольору з капюшоном, куртка тканинна чорного кольору та берци чорного кольору 41 розміру.

Вилучене майно, передати на зберігання до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою: Одеська область, м. Болград, пр. Соборний, № 97.
Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1