1-кп/357/155/16
У Х В А Л А
04.02.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2

суддя - ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заявили відвід колегії суддів в складі суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мотивуючи своє клопотання тим, що існують обставини, які згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України викликають обґрунтовані сумніви щодо неупередженості суддів, а саме:

- Відкладаючи проведення підготовчого судового засідання 24.12.2015 року в зв`язку з неявкою в судове засідання адвокатів обвинуваченого ОСОБА_7 суд не провівши підготовчого судового засідання в порядку ст.. 314 КПК України, задовольнив письмове клопотання прокурора щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не маючи для цього законних повноважень.

- Відкладаючи проведення підготовчого судового засідання 28.12.2015 року в зв`язку з неявкою в судове засідання адвокатів ОСОБА_9 суд не провівши підготовчого судового засідання в порядку ст.. 314 КПК України, задовольнив письмове клопотання прокурора щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не маючи для цього законних повноважень.

Вислухавши учасників судового провадження суд вважає за необхідне задовольнити клопотання , по слідуючих підставах.

24.12.2015 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України. З наданих судді матеріалів вбачалося, що відносно усіх обвинувачених було застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, строки застосування яких закінчувалися: у ОСОБА_5 о 6 год. 00 хв. 25.12.2015 року; у ОСОБА_6 о 12 год.00хв. 25.12.2015 року; у ОСОБА_7 - о 20 год.00 хв. 08.01.2016 року. Оскільки 25.12.2015 року був неробочим днем, в день надходження справи було призначено підготовче судове засідання на 24.12.2015 року,про що були повідомлені усі учасники судового розгляду. Однак в судове засідання захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не з`явилися, мотивуючи це несвоєчасністю повідомлення про час розгляду справи, що явилося підставою для відкладення підготовчого судового засідання на 28.12.2015 року. Одночасно прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисники яких були присутні в даному судовому засіданні, посилаючись при цьому на вимоги ст.. 315 ч. 3 КПК України, та ст.. 331 КПК України. Ухвалою суду клопотання прокурора було задоволено.

28.12.2015 року підготовче судове засідання також було відкладено в зв`язку з неявкою адвоката ОСОБА_9 та задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , захисники якого були присутні в судовому засіданні. В своєму клопотанні прокурор також посилався на вимоги ст.. 315 ч. 3 КПК України, та ст.. 331 КПК України.

Підготовче судове засідання є окремою стадією саме підготовки до судового розгляду, і проводиться в певному порядку, передбаченому ст.. 314КПК України, з певними повноваженнями суду, які передбачені в ст.. 315 КПК України, в тому числі і правом суду за клопотанням учасників судового провадження обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження. в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. З цього і виходив суд, двічі задовольняючи клопотання прокурора щодо продовження строків перебування обвинувачених під вартою, враховуючи при цьому практику, яка склалася на сьогодні в судовій системі. В той же час, недосконалість ст.. 314 КПК України саме у вказаних випадках викликає певну дискусійність щодо можливості суду вирішувати питання про продовження строків запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою взагалі на цій стадії розгляду, та у випадку відкладення розгляду підготовчого судового засідання, оскільки ні ст. 314 КПК України ні 315 КПК України такого права суду не надають. Передбачено законом лише право суду після проведення підготовчого судового засідання обрати, змінити чи скасувати такі заходи.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові № 14 від 19.12.2014 року « Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» роз`яснив, що при направленні обвинувального акта до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування. За правилами ч. 3 ст. 315 КПК суд з урахуванням думки інших присутніх учасників підготовчого судового засідання може вирішити питання лише щодо обрання, доцільність зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з дотриманням порядку, визначеного Главою 18 КПК, оскільки ст.. 315 КПК не дає право вирішення судом питання щодо продовження запобіжного заходу, який має обмежений строк дії ( домашній арешт, тримання під вартою). Вимоги ст.. 331 КПК України також взагалі не можуть бути застосовані під час проведення підготовчого судового засідання, оскільки вони регулюють питання самого судового розгляду.

Таким чином,у випадку,коли суд відкладає розгляд підготовчого судового засідання з певних підстав на іншу дату, виникають сумніви щодо можливості проведення будь-яких судових дій, оскільки фактично судовий розгляд так і не розпочався, а окремо проведення судового засідання на цій стадії лише з метою продовження запобіжних заходів діючим законодавством не передбачене.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року( Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР,кожен має право на свободу та особисту недоторканість, Нікого не може бути позбавлено свободи,крім певних випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Також згідно з вимогами ст.. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує, що у справі, в якій йдеться про позбавлення свободи, особливо важливим аспектом є дотримання принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінною вимогою є наявність у національному законі чітко сформульованих умов, за яких здійснюється позбавлення свободи, та забезпечення передбачуваності застосування самого цього закону, тобто відповідності його до встановленої Конвенцією вимоги «законності» ( справа Стіл та інші проти Сполученого Королівства).

Враховуючи вище наведені обставини, суд вважає, що оскільки діючим КПК України не передбачена можливість суду під час проведення підготовчого судового засідання продовжувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід,обраний щодо обвинуваченого, фактичний розгляд колегією суддів таких клопотань прокурора та продовження троків тримання обвинувачених під вартою в послідуючому можуть служити підставою для відміни вироку судовими інстанціями саме з цих підстав, та визнання ЄСПЛ порущення прав та свобод обвинувачених, передбачених Конвенцією.

Керуючись ст. 75 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Задоволити клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3