ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/135/16-к
провадження № 1-кп/753/277/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

проводячи судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Дарницьким районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судом в порядку ст.331 КПК України поставлено на обговорення питання про доцільність продовження строків тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Захисник просив змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав свого захисника.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання доцільності продовження строків тримамання обвинуваченого під вартою, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, який йому інкриміновано та те, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні умисного, особливо тяжкого злочину при доведенні провини за який йому загрожує покарання від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів та відбував покарання у виді позбавлення волі, не працює, немає міцних соціальних зв`язків.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При вирішенні питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такими обставинами є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину і суспільний резонанс, а також те, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_7 окрім суспільних відносин по захисту права власності посягає на життя та здоров`я особи, які у відповідності до Конституції України є найвищими соціальними цінностями, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу обвинуваченого підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним рішень суду.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст,177,178,183,331 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10.02.2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: