Провадження № 1-кс/638/2681/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2016 року Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 « Про встановлення прокурору Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області строку для прийняття рішення про передачу кримінального провадження за підслідністю та зобов`язання вчинити певні дії », -
ВСТАНОВИВ:
Так як один із тяжких злочинів щодо нього був вчинений посадовими особами МВС України на території м. Києва та Київської області, він просить суд встановити прокурору Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області, який як процесуальний керівник по вказаному кримінальному провадженню допускає бездіяльність, добовий строк для прийняття рішення про передачу вказаного кримінального провадження за підслідністю до Генеральної прокурори України чи до НАБУ. Крім того, зобов`язати прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області заборонити використання щодо нього спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.
Ознайомившись з вказаною скаргою, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме :
п. 1- бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення; бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України; бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
В останньому випадку слід зазначити про наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.
п. 2 рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування.
п. 3 рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
п. 4 рішення прокурора про закриття кримінального провадження.
п. 5 рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
п. 6 - рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів
п. 7 рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих ( розшукових ) дій, негласних слідчих ( розшукових ) дій.
п. 8 рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.
В усіх інших випадках звернення зі скаргою можливе за наявності відповідних рішень слідчого або прокурора, визначених у пунктах 2 - 8 ч. 1 ст. 303 КПК України, викладених у відповідних процесуальних документах.
Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним. Тому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді за правилами статей 314-316 КПК України ( ч. 2 ст. 303 КПК України ).
З тексту скарги ОСОБА_2 вбачається, що останній просить суд встановити прокурору Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області, який як процесуальний керівник по вказаному кримінальному провадженню, на його думку, допускає бездіяльність, добовий строк для прийняття рішення про передачу вказаного кримінального провадження за підслідністю до Генеральної прокурори України чи до НАБУ. Крім того, зобов`язати прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області заборонити використання щодо нього спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.
Згідно до ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування. Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України прокурор, який здійснює нагляд за досудовими розслідуваннями, які проводяться детективами Національного антикорупційного бюро України, своєю постановою може віднести кримінальне провадження у злочинах, передбачених абзацом першим цієї частини, до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України, якщо відповідним злочином було заподіяно або могло бути заподіяно тяжкі наслідки охоронюваним законом свободам та інтересам фізичної або юридичної особи, а також державним чи суспільним інтересам.
Приписами ч. 5 ст. 218 КПК України передбачено, що спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. Спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України, вирішує Генеральний прокурор України або його заступник.
При таких обставинах, з огляду на вищевказані норми КПК України, до компетенції прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області, прийняття рішення про передачу вказаного ОСОБА_2 кримінального провадження за підслідністю до Генеральної прокурори України чи до НАБУ, законодавцем не віднесено.
Тому, оскарження бездіяльності прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області щодо визначення підслідності по вказаному кримінальному провадженню ст. 303 КПК України не передбачено.
Вимоги ОСОБА_2 з приводу бездіяльності прокурора та зобов`язання останнього заборонити використання щодо нього спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, також не ґрунтуються на приписах ст. 303 КПК України, так як не віднесені до переліку рішень, дій чи бездіяльності прокурора під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_2 не надав жодних даних на підтвердження свого права, як потерпілого, на звернення до слідчого судді з вказаною скаргою, оскільки жодних даних щодо визначення його процесуального статусу як потерпілого по вказаному кримінальному провадженню слідчому судді не надано.
До скарги взагалі не додано жодних документів на обґрунтування доводів ОСОБА_2 .
Чинним КПК України не передбачено збирання слідчим суддею доказів для розгляду вказаної скарги заявника, а натомість, визначено скорочений строк для розгляду такої скарги, передбачений ч. 2 ст. 306 КПК України.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Приймаючи до уваги наведене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за вищезазначеною скаргою ОСОБА_2 , на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-305, 309 КПК України слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 « Про встановлення прокурору Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області строку для прийняття рішення про передачу кримінального провадження за підслідністю та зобов`язання вчинити певні дії ».
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня отримання особою, яка її оскаржує, копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1