Справа № 743/371/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/765/2016
Категорія - ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02 серпня 2013 року за № 0000189 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2016 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ріпки, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 24 грудня 2003 року Ріпкинським районним судом за ч.1 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 31.01.2011 року Ріпкинським районним судом за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 01.08.2011 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі; Ухвалою Харківського районного суду м. Харкова від 20.02.2015 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 8 місяців 14 днів,-

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2016 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено особисте зобов`язання.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 1841 (одна тисяча вісімсот сорок одну) грн. 40 коп.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 24 грудня 2015 року, у невстановлений слідством час ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, знаходячись в смт. Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшли до господарства АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 , де шляхом злому вікна, проникли всередину будинку, звідки таємно викрали шість тарілок білого кольору, вартістю 171 грн., мілку тарілку з декором зеленого кольору, вартістю 10 грн., салатник з квітами, вартістю 40 грн., салатник з суницею та квітами, вартістю 16 грн., дві чашки, вартістю 134 грн., дві чарки, вартістю 9 грн., одну столову ложку, вартістю 17,50 грн., дві десертні ложки, вартістю 35 грн., дві чайні ложки, вартістю 30 грн., шість виделок, вартістю 105 грн., годинник «Rikon», вартістю 50 грн., тюлегардинне полотно, вартістю 250 грн., ковдру байкову, вартістю 85 грн., підковдру, вартістю 90 грн., ковдру вовняну, вартістю 125 грн., п`ять поліетиленових мішків, вартістю 25 грн., алюмінієвий пічний горщик, вартістю 120 грн., сім пакетиків чаю «CeylonMosaic», вартістю 2 грн. за один пакетик, на загальну суму 14 грн., а всього таємно викрали майна на загальну суму 1326,5 грн., що належить потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинили йому матеріальну шкоду на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються як правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

На вирок суду захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про зміну вирок суду з призначенням більш м`якого покарання, а саме з застосуванням положень статті 69 КК України.

В апеляційній скарзі захисник обґрунтовуючи наявність підстав для застосування положень ст. 69 КК України, просить врахувати щире каяття та активне сприяння в розслідуванні справи, повне визнання вини його підзахисним. Звертає увагу колегії суддів на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, які хоча і були враховані при визначенні покарання, проте, на думку апелянта, їм дана невірна оцінка. Крім того, вважає, що при ухваленні вироку не враховані всі пом`якшуючі обставини, перелік яких не є вичерпним та з урахуванням яких суд може призначити покарання на підставі ст. 69-1 КК України, оскільки адвокат переконаний, в даному конкретному випадку перевиховання його підзахисного можливе без обмеження волі. Просить також врахувати наявність постійного місця проживання, сім`ї, щире каяття та повне повернення викраденого у потерпілого майна.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній, просив вирок суду змінити, обвинуваченого, що підтримав позицію свого адвоката, думку прокурора, який вважав вирок суду обґрунтованим і законним, просив залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі захисника не оскаржуються.

Що стосується доводів захисника про порушення судом першої інстанції у відношенні ОСОБА_8 загальних засад призначення покарання, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.50 і 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу винуватого, так і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З вироку вбачається, що призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме визнання вини, щире каяття обвинуваченого та сприяння ним розкриттю злочину, повернення викраденого майна. Обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Інші ж обставини, на які посилається захисник як на такі, яким не була надана належна оцінка судом першої інстанції, зокрема те, що ОСОБА_8 визнав вину, щиро розкаявся, повернув потерпілому викрадене майно, має постійне місце проживання та сім`ю, були враховані достатньою мірою, а тому при розгляді в апеляційній інстанції вони істотно не змінюють призначене ОСОБА_8 покарання та не є визначальними в даному конкретному випадку для застосування положень ст. 69 КК України.

Визначивши ОСОБА_8 покарання у виді трьох років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення кримінального покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в повній мірі врахував положення ст.ст.65 і 66 КК України, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Будь-яких законних підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ст.69 КК України, яка дає можливість призначити йому відповідно покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.185 КК України, або ж іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції вказаної норми закону за цей злочин, колегія суддів не вбачає, оскільки незважаючи на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, все ж ці обставини істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину.

Таким чином, призначене обвинуваченому покарання, на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, характеру й тяжкості вчиненого ним діяння, є справедливим за своїм видом і розміром, а також є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для зміни вироку суду, як про це поставлене питання в апеляційній скарзі захисника, судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4