справа № 488/847/16-к
провадження № 1-кп/488/159/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.07.2016 року
Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 12 січня 2016 року близько 16.00 години, знаходячись у приміщенні квартирі АДРЕСА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту, розпочатого на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , умисно завдав останньому близько 4-х ударів руками в область голови та кінцівок, чим заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Провину обвинувачений визнав частково, суду показав, що 12.01.2016 року за вказаною адресою вони із потерпілим та свідком ОСОБА_6 поминали товариша, вживали алкогольні напої. Коли вже збиралися уходити, потерпілий надів його куртку, він зробив йому зауваження та почав стягувати з нього куртку, бо той відмовлявся її віддавати, куртка порвалась. Він долонею руки вдарив потерпілого в обличчя та стягнув з нього куртку, той посунувся по стінки, після того вийшов з квартири та повернувся через 15 хвилин разом із поліцією. Вважає, що від нанесеного ним потерпілому удару не могло утворитися тих тілесних ушкоджень, які мали місце у потерпілого.
Незважаючи на часткове визнання провини обвинуваченим, його вина в пред`явленому обвинуваченні повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів - показаннями потерпілого і свідків:
потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що в цей день після розпиття спиртних напоїв та коли вже всі мали намір уходити з квартири свідка ОСОБА_6 , він помилково надів куртку обвинуваченого, думаючи, що це його одяг; на вимогу обвинуваченого він відмовлявся віддавати куртку, на що той наніс йому удар в область обличчя, він спустився по стінці на одно коліно, після чого обвинувачений наніс йому два-три удари в обличчя та голову руками;
свідок ОСОБА_7 суду показала, що 12.01.2016 року потерпілий - її син, прийшов додому близько 19-ї години, праве око було запливше кров`ю, на обличчі - синці та садна; лікарі швидкої допомоги його оглянули та запропонували госпіталізацію; приїхала також поліція, однак син спочатку відмовився писати заяву про злочин; в лікарні він перебував близько 2-х тижнів, потім лікувався вдома;
свідок ОСОБА_8 суду показав, що 12.01.2016 року вони поминали його сина у нього вдома; коли уходили, потерпілий вдягнув куртку обвинуваченого, той почав на нього кричати. У той час він був на кухні, коли почув хлопок (удар), коли вийшов у коридор, потерпілий сидів біля стінки, обвинувачений стягував з нього куртку;
свідок ОСОБА_9 суду показав, що 12.01.2016 року близько 19-ї години він прийшов додому; його син (потерпілий) був вже вдома; його праве око було запливше, він не бачив на нього, біля ока- синець, подряпини, син скаржився на головний біль; розповів, що його побили; 13.01.2016 року його поклали до стаціонару на лікування;
свідок ОСОБА_10 суду показала, що є інспектором Управління патрульної поліції Корабельного відділу поліції; 12.01.2016 року у складі групи виїздила на місце події до пр.Корабелів, 16-А в м.Миколаєві, де біля під`їзду перебував потерпілий; він повідомив, що його побили за те, що він вдягнув не свою куртку; у потерпілого набрякло ліве око, була розбита губа, він скаржився на болі ока; у відділку поліції потерпілий відмовився писати заяву про злочин, бо вони з обвинуваченим були знайомі і нібито домовилися між собою. На наступний день вранці був повторний виклик від потерпілого до нього додому; приїздила швидка допомога, потерпілому була запропонована госпіталізація до лікарні.
Вина обвинуваченого також підтверджується:
висновком судово-медичної експертизи № 31 від 29.01.2016 року, відповідно до якої у потерпілого встановлені тілесні ушкодження у вигляді у вигляді повторної ЧМТ, струсу головного мозку 1 ступеню, підшкірної гематоми лівої орбіти щоки, поверхневої рани лівого колінного суглобу, крововиливи в склеру лівого ока, садна лобної ділянки; за ступенем тяжкості які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів за механізмом удару, можливо у строк та за обставин, вказаних у постанові; потерпілому було нанесено не менше чотирьох травмуючих ударів в область голови та кінцівок.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Аналізуючи представлені суду докази і даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків:
у суду немає підстав не вірити свідченням потерпілого, нічим не спростованими, підтвердженими медичною документацією, висновком судово-медичної експертизи, а також показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
У суду немає підстав не вірити показанням свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , незважаючи на те, що вони є близькими родичами потерпілого, бо їх свідчення логічні, послідовні, взаємно підтверджені і підтверджені іншими доказами.
До показань обвинуваченого щодо завдання потерпілому лише одного удару в обличчя, від якого не могло настати таких наслідків, суд відноситься критично, бо вони спростовані показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо маючих місце травм у потерпілого та його лікування від наслідків злочину, а також висновком судово-медичної експертизи № 31 від 29.01.2016 року.
Суд вважає достовірно встановленим, що саме при зазначених потерпілим ОСОБА_4 обставинах останньому були заподіяні тілесні ушкодження.
Невизнання обвинуваченим провини суд розцінює, як спосіб його захисту, з метою уникнути кримінальної відповідальності і до його свідчень ставиться критично.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, відсутність тяжких наслідків; особу обвинуваченого - раніше не судимого, який позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого є скоєння ним злочину у стані алкогольного сп`яніння; обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є часткове визнання ним своєї провини у скоєному злочині.
Суд вважає можливим, з урахуванням особи обвинуваченого, характеру вчиненого ним, призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.
Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого , який складається з вартості його лікування в сумі 1 318,92 грн.
Заявлений потерпілим цивільний позов обвинуваченим не визнаний, суму заподіяної матеріальної шкоди обвинувачений вважав потерпілим недоведеною.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає задоволенню у повному обсязі.
Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_4 витрати, понесені останнім на лікування, які підтверджені представленими суду чеками, квитанціями аптечних установ, виписним епікрізом, виписками з медичної картки, висновком судово -медичної експертизи, показаннями потерпілого ОСОБА_4 , яким у суду немає підстав не вірити, в доведеному потерпілим розмірі, який об`єктивно підтверджений протягом судового засідання, а всього в сумі 1 318,92 грн.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі. З обвинуваченого на користь держави в особі Жовтневої центральної лікарні також підлягає стягненню кошти, витрачені Жовтневою ЦРЛ на лікування потерпілого у сумі 1 160,43 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 рн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди - 1 318,92 грн.; на користь держави в особі Жовтневої центральної лікарні кошти, витрачені Жовтневою ЦРЛ на лікування потерпілого у сумі 1 160,43 грн.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1