Провадження №1-кп/748/216/16
Єдиний унікальний № 748/1819/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000074 від 12.08.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, військовослужбовця за контрактом, одруженого, з середньою спеціальною освітою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (польова пошта НОМЕР_1 ),
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 407 КК України,

з участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 03.06.2016 №121-РС та наказу командира військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) від 14.06.2016 року №133 військовослужбовця військової служби за контрактом ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника танкового взводу, танкової роти, танкового батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову службу за контрактом.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

В свою чергу, військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 25 липня 2016 року в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ч.ч. 1, 2 ст. 1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом, направленим на залишення військової частини та місця служби, з особистих мотивів, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , повернувшись до виконання обов`язків військової служби 19.08.2016 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав повністю, та зазначив, що є військовослужбовцем за контрактом і коли дізнався, що його будуть відправляти в зону АТО, побоявся та 25.07.2016 покинув військову частину та поїхав додому в АДРЕСА_1 . Також у нього нещодавно народився син і тому він залишився вдома щоб допомагати дружині з дітьми. Згодом 19.08.2016 він сам добровільно повернувся до військової частини. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується його показаннями, які відповідають обставинам зазначеним в обвинуваченні і ніким не оспорюються.Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючи матеріали на нього, суд вважає доведеною його винність у самовільному залишенні військовослужбовцем за контрактом військової частини без поважних причин, тривалістю понад 10 діб, але не більше місяця, а його дії кваліфікуються за ч.2 ст.407 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Суд вважає, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем несення служби характеризується негативно, але за місцем колишньої роботи характеризувався позитивно, одружений має сім`ю та двох малолітніх дітей віком до трьох років на утриманні.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, того, що обвинувачений раніше не судимий, має на утриманні малолітніх дітей суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, більш м`яке, ніж передбачене санкцією ч.2 ст.407 КК України, у виді арешту з відбуванням його на гауптвахті.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.407 КК України і за цей злочин, із застосуванням ст.69 КК України, призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту з відбуванням його на гауптвахті.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1