Дата документу Справа № 313/2058/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 313/2058/14-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ провадження 11-кп/778/1071/16 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м.Запоріжжі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Н. Іванівка Веселівського району Запорізької області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 14.08.1995 р. за ст.ст. 206 ч. 2, ст. 141 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

2)17.06.1997 р. за ст. 183-3 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

3)16.02.2000 р. за ст.ст. 81 ч. 2, ст. 81 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі;

4) 26.08.2004 р. за ст. 263 ч. 1, 75 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

5)17.09.2005 р. за ст.ст. 121 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 187 ч. 4, ст. 263 ч. 1 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 16.12.2013 р. умовно-достроково на невідбутий термін покарання 8 місяців 28 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст. 115 КК України.

Учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити вирок щодо ОСОБА_7 за тих підстав, що судом невірно кваліфіковано дії обвинуваченого, оскільки ОСОБА_7 мав реальну можливість вбити потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , але він не хотів їх вбивати, тому його дії слід перекваліфікувати з ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України і при призначенні покарання врахувати, що він визнав свою провину у повному обсязі, розкаявся у скоєному.

Вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання з 06.10.2014 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 06.10.2014 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта, на загальну суму 1572,48 грн.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку ОСОБА_7 засуджено за те, що він 05 жовтня 2014 pоку приблизно о 15.00 год. після спільного вживання алкогольних напоїв зі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в кухні будинку АДРЕСА_2 (за місцем мешкання ОСОБА_9 ) в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вбивство двох осіб, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, із ревнощів, використовуючи ніж, який відшукав у приміщенні вказаного будинку, наніс ОСОБА_10 один удар ножем у підщелепну область праворуч, спричинивши рану підщелепної області праворуч, проникаючу у м`які тканини, та 3 удари в грудну клітину праворуч, спричинивши потерпілому 3 рани в області передньої поверхні грудної клітини справа: в 3-му міжребер`ї, проникаючу до плевральної порожнини, без пошкодження внутрішніх органів, яка згідно з висновком експерта № 795 від 07.11.2014 р. є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя; в 1-му міжребер`ї проникаючу до ребра; 5-му міжребер`ї, проникаючу до м`язового шару, які є легкими тілесними ушкодженнями, що потягли за собою короткочасний (понад 6, але не більше 21 днів) розлад здоров`я. Без розриву у часі ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 не менше двох ударів зазначеним ножем у грудну клітину ліворуч, спричинивши дві рани передньої поверхні грудної клітини ліворуч нарівні 2-го і 3-го міжребер`я, одна з яких проникає до плевральної порожнини без пошкодження внутрішніх органів та згідно з висновком експерта № 796 від 07.11.2014 р. є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя, а друга рана не проникає до плевральної порожнини та є легким тілесним ушкодженням, що потягло за собою короткочасний (понад 6, але не більше 21 днів) розлад здоров`я. Порахувавши, що він виконав усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, ОСОБА_7 не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як потерпілим було надано своєчасну медичну допомогу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- захисник ОСОБА_6 в повному обсязі підтримав свою апеляцію за зазначених в апеляції підстав, зазначивши, що ОСОБА_7 мав реальну можливість вбити потерпілих, але не зробив цього, оскільки не бажав їхньої смерті;

- прокурор ОСОБА_8 вважає даний вирок законним та обґрунтованим, а апеляцію не підлягаючою задоволенню.

Заслухав доповідь судді по справі, захисника ОСОБА_6 , прокурора , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Винність ОСОБА_7 в скоєнні зазначеного у вироку злочину в повному обсязі доведена встановленими в судовому засіданні доказами, яким дана належна оцінка у вироку: показаннями в суді самого обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 та протоколом огляду місця події, повідомленнями з лікарні щодо надходження потерпілих до лікарні та висновками судово-медичних експертиз.

Із показань обвинуваченого ОСОБА_7 випливає, що 05.10.2014 р. він знаходився у ОСОБА_12 , коли приблизно о 15 год. до них прийшов ОСОБА_10 та запропонував

вжити спиртні напої, які він приніс із собою. Коли він за пропозицією ОСОБА_13 та на його гроші купив спиртне та повертався додому до ОСОБА_9 , то в нього було передчуття можливої зради йому ОСОБА_9 з ОСОБА_14 , тому він тихо зайшов з веранди до кімнати, де знаходилися ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Побачивши, що ОСОБА_17 та ОСОБА_9 сидять разом на кушетці на відстані друг від друга, він зрозумів, що між ними щось відбувалося, оскільки раніше між ними були стосунки. На столі лежала заточка, схожа на старий кухонний ніж. Він взяв цей ніж та вдарив ним ОСОБА_13 в підборіддя, щоб він зрозумів, хто перед ним стоїть, оскільки раніше між ними був конфлікт. Потім він вдарив ножем у груди ОСОБА_9 , яка сиділа на кушетці та перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Коли він вдарив її, йому стало її жаль. ОСОБА_9 втратила свідомість та впала. ОСОБА_17 щось йому сказав, і він накинувся на нього. Наніс йому удари ножем в груди зі злості. ОСОБА_17 в цей час вже лежав на кушетці. Він бив ножем ОСОБА_13 куди прийдеться не прицілюясь, але вбивати ні його, ні ОСОБА_15 у нього наміру не було. Коли він наносив удари ножем ОСОБА_18 , той чинив йому опір, а потім ОСОБА_16 вискочив повз нього на вулицю. Він не став доганяти ОСОБА_16 , а тільки пішов подивився, що той побіг до сусіда ОСОБА_19 . Повернувшись до кімнати, побачив, що ОСОБА_9 лежить без тями, але чув як вона дихає. В нього не було ніяких перешкод вдарити її ножем, але він не зробив цього, сказав: « ОСОБА_20 , я ухожу, взяв пляшку горілки та ніж і пішов до каналу.

Потерпілий ОСОБА_10 пояснив суду, що 05.10.2014 року, коли він в обід прийшов до ОСОБА_9 , з якою у нього дружні стосунки, там був ОСОБА_21 . Разом вони стали вживати спиртні напої. ОСОБА_9 стала виганяти ОСОБА_22 , а він став їх мирити, дав йому гроші і той поїхав за горілкою. Коли ОСОБА_22 повернувся, вони зі ОСОБА_9 сиділи на дивані. ОСОБА_23 протягнув йому гроші, і в цей час він відчув удар в шию. З шиї пішла кров. На його питання, що він робить, ОСОБА_22 сказав, що живим сьогодні звідси ніхто не вийде, і вдарив ОСОБА_9 ножем у груди, в область серця. Він відштовхнув ОСОБА_22 від ОСОБА_15 , яка впала без свідомості на підлогу, не подаючи ознак життя, а Прийдун накинувся на нього: повалив на кушетку, давив та наносив удари ножем в груди, а він намагався чинити йому опір, схватившись за ніж, тим самим не даючи змоги наносити Прийдуну удари. Внаслідок кровотечі він ослаб, але йому вдалося відштовхнути Прийдуна і вибігти на вулицю до сусіда ОСОБА_24 , якому сказав, що ОСОБА_22 вбив ОСОБА_9 , та викликав швидку допомогу та міліцію. В лікарні дізнався, що у нього три рани на грудях. Впевнений, що ОСОБА_22 намагався його та ОСОБА_15 вбити, і не зміг його вбити лише тому, що він чинив активний опір.

Потерпіла ОСОБА_9 дала аналогічні пояснення в суді, при цьому зазначила, що коли ОСОБА_22 вдарив ОСОБА_13 ножем в шию, їй здається, що ОСОБА_22 приніс ніж із собою, оскільки він не міг взяти ніж в її будинку з тих причин, бо всі ножі були нею сховані, знаючи характер ОСОБА_22 . Він розповідав їй, що ніж у вигляді заточки він знайшов на городі, мабуть е і був той ніж, яким він наносив удари. Коли він вдарив її ножем два рази у груди, вона втратила свідомість. Вважає, що ОСОБА_22 хотів її та ОСОБА_16 вбити, оскільки наніс їм декілька ударів ножем.

Із показань свідка ОСОБА_11 пояснив суду, що в 2014 році до нього прийшов ОСОБА_17 , який сказав, що його підрізав ОСОБА_25 , а будинку залишилася «Барашек». Він зрозумів, що «Барашек», це висловлювання про труп. Біля воріт бачив ОСОБА_22 .

Крім того, винність ОСОБА_7 підтверджується: протоколом огляду місця події від 05.10.2014 року, а саме: домоволодіння АДРЕСА_2 та фототаблицею до нього, згідно яких під час огляду вилучено одяг з нашаруванням речовини бурого кольору та чотири ножі, які визнано речовими доказами (т.2 а.с.49-66); повідомленнями від 05.10.2014 р. та 06.10.2014 року про нещасний випадок невиробничого характеру та доставлення ОСОБА_9 швидкою медичною допомогою, виданих Веселівською ЦРЛ про те, що у ОСОБА_9 виявлені множинні ( 2) проникаючі поранення грудної клітки зліва, зі слів якої її підрізав знайомий ОСОБА_7 (т.2 а.с.67-68); повідомленнями від 05.10.2016 р. та 06.10.2014 року про нещасний випадок невиробничого характеру та доставлення ОСОБА_10 швидкою медичною допомогою, виданих Веселівською ЦРЛ про те, що у ОСОБА_10 виявлені множинні (3) проникаючі поранення грудної клітки справа ножове поранення підщелепної області справа, зі слів якого підрізав знайомий ОСОБА_26 (т.2 а.с.72-73); висновком судово-медичної експертизи № 795 від 25.11.2014 р., згідно якого у ОСОБА_10 були виявлені наступні тілесні ушкодження -рана підщелепної області праворуч, проникаючу у м`які тканини та 3 рани в області передньої поверхності грудної клітини справа в 1 -му міжребер`ї проникаючу до ребра, в 3-му міжребер`ї, проникаючу до плевральної порожнини, без пошкодження внутрішніх органів, в 5-му міжребер`ї, проникаючу до м`язового шару, які кваліфікуються наступним чином - рана грудної клітки на рівні 3-го міжребер`я, проникаюча до плевральної порожнини, є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя, всі інші рани грудної клітки та підщелепної області праворуч є легкими тілесними ушкодженнями, які потягли за собою короткочасний (понад 6, але не більше 21 днів) розлад здоров`я, тілесні ушкодження у ОСОБА_10 спричинені гострим предметом, який має колюче - ріжучі властивості, можливо ножем 05.10.2014р. (т.2 а.с.74-75); висновком судово-медичної експертизи за № 796 від 25.11.2014 р., згідно якого у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження: рани (в кількості 2) передньої поверхні грудної клітини ліворуч нарівні 2-го і 3-го міжребер`я, одна з яких проникає до плевральної порожнини без пошкодження внутрішніх органів та є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя, а друга рана не проникає до плевральної порожнини та є легким тілесним ушкодженням, яке спричинило за собою короткочасний (понад 6, але не більше 21 днів) розлад здоров`я (т.2 а.с.76-77) ; висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 966 від 08.10.2014 р., згідно якого у змивах з місця події знайдена кров людини, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_10 або ОСОБА_7 при наявності у останнього на момент злочину тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею (т.2 а.с.78-80), висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 964 від 08.10.2014 р. за висновками якої на джемпері ОСОБА_7 знайдена кров людини походження якої не виключає змішення крові потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 або ОСОБА_7 , при наявності у останнього на момент злочину тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею (т.2 а.с.86-88); протоколом слідчого експерименту від 07.10.2014 р. згідно якого підозрюваний ОСОБА_7 в присутності всіх учасників слідчої дії показав, де і як саме він наносив ножем удари потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (т.2 а.с.173-180).

Згідно актом судово -психіатричного експертизи № 650 від 12.11.2014 р. у ОСОБА_7 виявляються розлади особистості внаслідок зловживання алкоголем, деформація емоціонально - волевої та мотиваційної сфер, низький цінностний рівень, схильність до асоціального образу життя, легке зниження функції пам`яті та уваги, перераховані властивості мали просте відображення в його поведінці в досліджуваний період та не здійснювали істотного впливу, в момент скоєння інкримінованих йому діянь в стані фізіологічного афекту чи в будь - якому іншому особливому емоціональному стані він не знаходився, а перебував в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого міг віддавати собі звіт в своїх діях та керувати ними (т.2 а.с.121-130).

На підставі зазначених доказів, яким дана належна оцінка у вироку, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_7 у закінченому замаху на умисне вбивство двох осіб і вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Посилання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_27 на те, що в діях ОСОБА_7 вбачається склад злочину, передбачений ч.1 ст.121 КК України, оскільки він мав реальну можливість вбити потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , але не зробив цього, оскільки не мав умислу на їхнє вбивство, судова колегія вважає безпідставним, оскільки про наміри обвинуваченого ОСОБА_28 на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 свідчать як його висловлювання потерпілим про те, що «Ніхто звідси живим сьогодні не вийде», так і його дії щодо нанесення потерпілим декількох ударів ножем у життєво важливі органи шию та грудну клітину.

При призначенні ОСОБА_7 покарання районний суд на підставі ст.65 КК України врахував як ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке законом віднесено до особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння, що в його діях має місце рецидив злочинів, що суд обґрунтовано визнав обставинами, які обтяжують покарання.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, судова колегія не вбачає підстав для посилення ОСОБА_7 призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: