Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2304/13-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.10.2016 м.Виноградів
Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про звільнення від додаткового покарання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широкий Луг, Тячівського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.06.2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком три роки, з покладення на засудженого обов`язків, передбачених п.п.3, 4 ст.76 КК України.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 12.05.2014 року вирок від 11.06.2013 року та вирок від 29.11.2013 року на підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 16.09.2015 року на підставі ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_4 не відбуту частину строку основного покарання 3 роки 3 місяці 2 дні позбавлення волі замінено на виправні роботи строком на 2 роки за місцем роботи з відрахуванням в дохід держави 10 % заробітку щомісячно.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.03.2016 року на підставі ч.3 ст.57 КК України засудженому ОСОБА_4 замінено не відбуту частину покарання у вигляді 1 року 9 місяців виправних робіт на штраф в розмірі 1071 грн.

У своєму клопотанні до суду ОСОБА_4 просить звільнити його умовно-достроково від відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки.

Засуджений своє клопотання в судовому засіданні підтвердив, зазначивши, що йому потрібні водійські права для працевлаштування.

Прокурор проти даного клопотання заперечив, зазначивши, що дане звернення є передчасним, оскільки не пройшло 1/2 строку призначеного покарання.

Представник КВІ до суду не з`явився.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

В пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутної частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.55 КК України строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Згідно п.1 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку за необережний тяжкій злочин.

Зважаючи на той факт, що ОСОБА_4 був засуджений за тяжкі необережні злочини, строк додаткового покарання почав обчислюватись з моменту відбуття основного покарання, тобто після винесення ухвали про заміну невідбутного покарання на штраф та його сплати, а саме 11.03.2016 року. На момент звернення до суду та розгляду судом клопотання про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання не пройшло половини відведеного законом строку відбуття додаткового покарання, суд приходить до висновку про необхідність відмови в даному клопотанні, оскільки засуджений ще не набув права на умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Крім того, ОСОБА_4 не навів жодної підстави на обґрунтування умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання. Судом також враховано, що додаткове покарання призначалась у зв`язку з вчиненням двох кримінальних правопорушень, а саме дорожньо-транспортних пригод, що призвели до смерті осіб.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, що передбачено ч.2 ст.81 КК України та пп.2а вищевказаної постанови Пленуму.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537-539 КПК України, ст.81 КК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом - відмовити.

Ухвала суду на протязі семи діб з моменту її винесення може бути оскаржена в апеляційний суд Закарпатської області, шляхом подачі апеляції через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Головуючий ОСОБА_1