Справа № 336/4185/16-К
Провадження № 1-кп/336/342/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000440 від 15.04.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, громадянина України, українця, з середньою освітою, військовослужбовця, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується у АДРЕСА_2 , діючи умисно всупереч інтересам військової служби в порушення вимог ст.ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 03 січня 2015 року з метою ухилитися від прохолодження військової служби, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , ухиляючись від військової служби до 25 січня 2016 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому та повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. При цьому пояснив, що залишив військову частину, оскільки захворіла його малолітня дитина, а дружина потребувала допомоги. Він приїхав до свого місця проживання та деякий час допомагав дружині, сидів дома з дитиною. Після цього він добровільно з`явився до відділу поліції. Просив його суворо не карати.

Відповідно до ч.3,4 ст.349, ст..351 КПК України суд, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, що підтверджують винність обвинуваченого, які ніким не оспорюються. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 408 КК України як дезертирство, самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від проходження військової служби.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого: раніше не судимого, на обліках у наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем служби задовільно, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, суд відносить: щире каяття, повне визнання провини.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, суд не встановив.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без реального відбування ним покарання, а тому вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання з іспитовим строком.

Цивільний позов не заявлявся, шкоди майнового характеру не завдано.

Витрати на залучення експерта та речові докази відсутні.

Запобіжній захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.368,374,392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
Згідно із правилами ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1