Провадження № 1-в/638/1335/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2016 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Олексіївській виправній колонії УДПС України в Харківській області (№25), про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,
встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просити суд звільнити його від відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році».

В обґрунтування вимог клопотання зазначив, що стаття по якій його було засуджено підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2014 році». В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на його безпідставність.

Суд заслухавши думку прокурора та засудженого, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи засудженого, наданої Олексіївською виправною колонією Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№25), дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року по справі № 638/7784/14-к ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_4 4 роки позбавлення волі. Вирок набрав законної сили з моменту проголошення, тобто з 21.10.2015 року.

Затримано ОСОБА_4 відповідно до рапорту на ім`я начальника Дзержинського ВП НП в Харківській області 21.01.2016 року.

19.04.2014р. набув чинності Закон України «Про амністію у 2014 році».

Статтею 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено, що амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі відповідно до ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» судом не встановлено.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 почав відбувати покарання у виді позбавлення волі з 21.01.2016 року підстави для застосування ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» також відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.539, 371, 372 КПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя -