АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/799/16 Справа № 201/8332/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

При секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ТОВ «Стройпромгруп», - на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2016 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 04.06.2016 клопотання слідчого СВФР ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська було задоволене, накладений арешти на грошові кошти у видатковій частині, що знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 (980), НОМЕР_2 (980) відкритих ТОВ «Стройпромгруп» в ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851).
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження, дають підстави для висновку, що з метою відшкодування заподіяних збитків та встановлення відомостей про вчинення кримінального правопорушення накладення арешту є необхідним.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням директором ТОВ «Стройпромгруп» подано апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2016 про арешт майна.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, директор ТОВ «Стройпромгруп» зазначає, що грошові кошти на поточних рахунках, на які був накладений арешт, як і саме підприємство, не мають будь-якого відношення до розслідуваного кримінального правопорушення.

Вказує, що арешт був накладений за відсутності передбачених законом підстав та порушує право власності ТОВ «Стройпромгруп».

Заслухавши суддю-доповідача; представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, які апеляційну скаргу підтримали; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечували; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна має бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.
На думку колегії суддів, виходячи зі змісту клопотання слідчого про накладення арешту, клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Проте, слідчий суддя вирішуючи по суті клопотання слідчого про арешт майна не взяв до уваги, що воно не відповідає вищезазначеним вимогам закону.

Так, клопотання слідчого містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно процесуального закону, з яких не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту речовим доказом, або об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації.

Зважаючи на те, що слідчим не визначені конкретні підстава та мета арешту майна, щодо цього клопотання неможливо встановити, чи входить ТОВ «Стройпромгруп» за своїм процесуальним статусом до кола осіб, майно яких може бути арештоване у даному випадку, та чи наведені достатні підстави для арешту майна відповідно до визначеної мети такої процесуальної дії.

Крім того, джерела надходження грошових коштів до рахунків ТОВ «Стройпромгруп», на необхідність встановлення яких вказує слідчий у клопотанні, з великою вірогідністю можуть бути з`ясовані в інший спосіб, ніж арешт безготівкових коштів на відповідних рахунках, зокрема шляхом витребування та дослідження інформації про відповідні банківські транзакції.

Між тим, згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.. 171 КПК України, повертає його прокурору для усунення недоліків.

Однак слідчим суддею вимог зазначеної норми не дотримано у зв`язку з чим, ухвала слідчого судді майна подано без додержання вимог ст.. 171 КПК України, повертає його прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ТОВ «Стройпромгруп» задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2016 року про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВФР ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин, з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4