490/3755/16-к 25.05.2016
н/п 1-кп/490/433/2016

Справа № 490/3755/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт. Олександрівка, Олександрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, зі середньої технічною освітою, неодруженого, який проходив військову службу за мобілізацією на посаді старшого водія відділення обладнання пунктів управління взводу обладнання пунктів управління інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
Сторони кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
02 березня 2015 року ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.04.2015 року №78 матроса ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія відділення обладнання пунктів управління взводу обладнання пунктів управління інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
06 жовтня 2015 року о 07.00 годині солдат ОСОБА_3 , не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово не виконувати обов`язки військової служби, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 та незаконно без поважних причин перебував поза її межами до 08 год. 00 хв. 20 жовтня 2015 року, перебуваючи за місцем свого проживання у буд. АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
В судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений суду показав, що 06 жовтня 2015 року залишив військову частину НОМЕР_1 , оскільки на той час захворів його батько і потребував сторонноьої допомоги. 20.10.2015 року добровільно зявився у військову частину. У вчиненому правопорушенні щиро кається.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч.4 ст.407 КК України.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби посередньо, є раніше не судимим.
Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого, зявлення із зізнанням.
Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням.
Іспитовий строк встановити 1 рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1