У Х В А Л А

2 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3, розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2016 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 13 січня 2016 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 березня 2013 року.

Ухвалою судді Апеляційного суду Луганської області від 18 лютого 2016 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 повернуто йому у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2016 року апеляційну ухвалу залишено без зміни.

У заяві захисник ОСОБА_1, вказуючи про неоднакове застосування касаційним судом норм кримінального процесуального права, порушує питання про скасування Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2016 року та ухвали судді Апеляційного суду Луганської області від 18 лютого 2016 року щодо ОСОБА_2 та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

.

Вивчивши заяву та долучені до неї копії судових рішень, вважаю, що вони містять ряд недоліків, які перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

З огляду на вимоги пункту 2 статті 445 КПК, заявник має конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які, на його думку, застосовано неоднаково.

За змістом заяви наявність підстави для перегляду Верховним Судом України судових рішень щодо ОСОБА_2, передбаченої пунктом 2 статті 445 КПК, захисник пов'язує із застосуванням касаційним судом частини третьої статті 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) щодо строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, постановленої без виклику особи, яка її оскаржує, і одночасно посилається на неоднакове застосування касаційним судом пункту 2 частини другої статті 395 КПК, яким передбачено початок відліку строку на апеляційне оскарження з моменту оголошення судового рішення.

Наведене свідчить, що у заяві захисника мають місце суперечності щодо норми права, неоднакове застосування якої є підставою для перегляду Верховним Судом України судових рішень щодо ОСОБА_2, а отже, її зміст не відповідає вимогам, зокрема, пункту 3 частини другої статті 448 КПК.

Окрім того, згідно з доктринальними положеннями норма права складається з гіпотези (опису умов дії правової норми, тобто вказівки на ті життєві обставини, за наявності яких реалізується її диспозиція), диспозиції (належної або можливої поведінки за наявності передбачених гіпотезою обставин) та санкції (наслідків або заходів державного примусу на випадок недотримання чи порушення припису, визначеного у диспозиції). При цьому структура саме кримінальної процесуальної норми містить свої особливості, оскільки юридична техніка КПК допускає розміщення гіпотези, диспозиції та санкції в межах різних його статей.

Захисник у заяві зазначив лише статті КПК, які, на його думку застосовані касаційним судом неоднаково, проте не конкретизував, в яких з них розміщено гіпотезу, диспозицію та не мотивував юридичні наслідки порушення норми КПК і яким чином це вплинуло на законність судового рішення, чи є воно істотним з огляду на вимоги статті 412 КПК. Водночас лише сукупність вказаних складових становить поняття норми права, неоднакове застосування якої може бути підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України.

Враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК, суд позбавлений можливості самостійно зробити висновок, які саме норми КПК за змістом заяви захисник розцінює як неоднаково застосовані.

Також усупереч пункту 2 статті 449 КПК захисником до заяви долучено неповний текст копії касаційної ухвали, що оскаржується, та неналежним чином завірені копії судових рішень, оскільки положення Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва і Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173, передбачають, що копії судових рішень мають бути належним чином оформлені, прошнуровані, скріплені підписом судді і працівника апарату суду та засвідчені відбитком гербової печатки суду.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 КПК України,

ухвалив:

про вказані недоліки заяви повідомити захиснику ОСОБА_1 та надати йому строк для їх усунення до 2 жовтня 2016 року.

У разі, якщо зазначені недоліки не буде усунено в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_4