Справа№2014/4298/2012
Пр.№1-в/621/143/16
УХВАЛА
Іменем України
30 серпня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зміїв клопотання заступника начальника Зміївського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_4 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

засудженого 02 грудня 2013 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,

в с т а н о в и в:
16 серпня 2016 року заступник начальника Зміївського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.12.2013 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що вирок суду відносно ОСОБА_5 надійшов до КВІ на виконання 25.12.2013 року, засуджений був викликаний до інспекції для постановки на облік де, 17.01.2014 року йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, встановлено дні явки на реєстрацію 1 вівторок кожного місяця, про що ним складено підписку. Протягом терміну випробування засудженим неодноразово порушувались обов`язки, покладені на нього судом, а саме 01.12.2015 року, 02.02.2016 року, 05.04.2016 року ОСОБА_5 без поважної причини не з`явився на реєстрацію до КВІ. Йому було винесено застереження у виді письмового попередження, також було роз`яснено можливість порушення питання про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення до місць позбавлення волі.

В ході виконання постанови про привід засудженого, до інспекції надійшли матеріали Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області, згідно з якими, ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживає.

Першочергові пошукові заходи щодо встановлення місця перебування засудженого ОСОБА_5 належних результатів не надали, в вз`язку з чим його оголошено у розшук. З огляду на те, що засуджений ухиляється від відбування покарання, призначеного вироком суду від 02.12.2013 року є підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, направлення ОСОБА_5 для відбування покарання.

В судовому засідання представник КВІ не з`явився, просили розглянути клопотання за їх відсутності та задовольнити його.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав на обґрунтованість клопотання та просив його задовольнити.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, судова кореспонденція повернулась до суду з відміткою про неможливість вручення.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного:

Згідно до п. 8 ч. 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно зі ст. 164 КВК України, органи КВІ ведуть персональний облік засуджених протягом іспитового строку; спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводять індивідуальну профілактичну роботу із засудженими та контролюють додержання ними громадського порядку і виконання зобов`язань, покладених на них судом; вносять подання органам внутрішніх справ по здійсненню приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до КВІ; організовують початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилають матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення в розшук таких засуджених.

Вказана стаття, до поважних причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції відносить несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в ході підготовки матеріалів щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, не з`ясовано причину, чи засуджений ОСОБА_5 умисно залишив постійне місце проживання, з метою ухилення від контролю за його поведінкою чи мав на те інші, об`єктивні причини, в зв`язку з чим неможливо з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що з 30.05.2016 року засудженого ОСОБА_5 , оголошено в розшук .( а.с.199)

Місце знаходження засудженого ОСОБА_5 в ході розшуку встановлено не було. (а.с.201)

У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує, покладені на нього обов`язки, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про відміну покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, суд вирішуючи питання про відміну звільнення з випробування і направлення засудженого для відбування призначеного покарання повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, в чому полягали правопорушення, чи відбувались вони систематично, які стягнення були покладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Разом з тим, кримінально-виконавчою інспекцією не встановлено фактичних причин відсутності засудженого за місцем його мешкання, принаймі такі дані в матеріалах справи відсутні.

В свою чергу, суд позбавлений можливості з`ясувати причини неявки ОСОБА_5 до інспекції та вирішити питання про направлення його в місця позбавлення волі, яке б ґрунтувалося на об`єктивних даних та встановлених, відповідно до закону, обставинах.

Крім того, у матеріалах подання кримінально-виконавчої інспекції не достатньо підтвердження систематичного вчинення засудженим правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення (три або більше), що не встановлює факт його небажання стати на шлях виправлення.

Більш того, на даний час, у зв`язку з відсутністю відомостей про місце перебування ОСОБА_5 , суд позбавлений можливості вислухати його пояснення, надати оцінку доводам сторін, забезпечити його право на захист.

Виходячи з цього, суд вважає, що органами КВІ не в повному обсязі виконані приписи ст. ст. 164, 166 КВК України, вжиття у відношенні ОСОБА_5 , такого заходу як направлення в місця позбавлення волі є передчасним, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд-

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання заступника начальника Зміївського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_4 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до апеляційного суду Харківської області.

Головуючий: