29.07.2016
Справа №642/1945/16
Провадження №1кп/642/311/16
УХВАЛА
про зміну запобіжного заходу
29 липня 2016 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі :
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ленінського районного суду знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням його у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

05 березня 2016 року ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова було обрано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому строк дії застосування запобіжного заходу був продовжений до 16 серпня 2016 року..

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 було заявлено клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що протягом тривалого часу його підзахисний, який має місце реєстрації та мешкання, утримується під вартою, натомість сторона обвинувачення не може забезпечити явку свідка обвинувачення та потерпілої, не доведені ризики, передбачені ст.. 177 КПК України.

Обвинувачений підтримав заявлене захисником клопотання.

Прокурор заперечувала проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, посилаючись на відсутність для цього підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Згідно з практикою Європейського суду, тривале утримання під вартою може бути виправдане по конкретній справі тільки за наявності специфічних ознак суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості перевершує правило поваги до свободи особистості.

Суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, «Орловський проти України» від 02.04.2015 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме, тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі,у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

При вирішенні заявленого клопотання судом враховується, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, тривалий час тримається під вартою (з 05 березня 2016 року), а також те, що по справі відсутні докази, які б свідчили про його спроби ухилитися від слідства та суду, не зазначено можливостей впливати на свідка та потерпілу, натомість розгляд справи з підстав неявки в судові засідання потерпілої неодноразово відкладався, на даний час зазначені ст.. 177 КПК України ризики значно зменшились, суд приходить висновку про відсутність об`єктивної необхідності у продовженні застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за можливе змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 331 КПК України, -

Ухвалив:
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 27 вересня 2016 року, заборонивши обвинуваченому залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з 20-00 години до 06-00 години.
Допустити негайне звільнення з-під варти обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з зали суду та зобов`язати останнього невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

прибувати до суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну місця проживання;

не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20-00 години до 06-00 години без дозволу суду.

Строк домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 16 години 00 хвилин 29 липня 2016 року.

Контроль за виконанням ухвали в частині запобіжного заходу покласти на прокурора Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , слідчому Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1