Справа № 344/2410/16-к
Провадження № 11-сс/779/58/2016
Категорія ст.304 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 16.03.2016 року в кримінальному провадженні №0000095 за участю прокурора ОСОБА_8 , заявника ОСОБА_7 , представника адвоката ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_10 від 30.12.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 15.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів, досудове розслідування за заявою ОСОБА_7 щодо неправомірних дій працівників СБУ ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проведено повно, досудовим слідством здійснено усі дії, які необхідно було вчинити для перевірки та спростування припущень скаржника. Тому не погодження скаржника із висновками державного обвинувачення не є підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Крім того, в ухвалі зазначено, що при розгляді скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя не вправі оцінювати докази для встановлення складу злочину.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу на постанову слідчого, дійшов висновку, що досудовим слідством вжито всіх необхідних дій для спростування обставин, вказаних у заяві ОСОБА_7 про вчинення злочину.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7 покликається на незаконність ухвали, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення норм КПК. Зазначає, що при розгляді скарги слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, послався тільки на твердження прокурора в судовому засіданні, про те що у справі допитані всі свідки, хоча це суперечить матеріалам провадження. Вважає, що висновок суду ґрунтується на домислах, викривленні та прихованні фактичних обставин справи.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою зобов`язати належного прокурора провести повне та всебічне розслідування даного кримінального провадження, перевірити всі докази та прийняти обґрунтоване рішення відповідно до ст.283 КПК України.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, вказавши на допущені слідчим

суддею при розгляді скарги порушення вимог закону, а також неповноту досудового розслідування та необґрунтованого прийняття слідчим постанови про закриття кримінального провадження щодо працівників СБУ ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- захисник ОСОБА_9 вважає рішення слідчого судді таким, що суперечить

матеріалам кримінального провадження, оскільки не взято до уваги, що слідчий військової прокуратури під час проведення досудового розслідування допустив неповноту, не допитав усіх свідків, які б могли підтвердити неправомірне втручання працівників СБУ у господарську діяльність ОСОБА_7 ;

- прокурор заперечив доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , вважає

рішення слідчого судді законним та обґрунтованим.

З`ясувавши всі обставини, вислухавши доводи учасників судового провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Слідчим суддею при розгляді скарги заявника на постанову слідчого про закриття кримінального провадження в повній мірі дотримано вимоги ст.303, 306, 307 КПК України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00095 від 15.07.2015 року щодо можливого зловживання владою або службовим становищем колишніми службовими особами Коломийського МРВ УСБУ в Івано-Франківській області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю в їх діяннях складу кримінального правопорушення, слідчий суддя належним чином дослідив матеріали кримінального провадження, проаналізував зібрані докази та обґрунтував відсутність підстав для скасування постанови слідчого.

При цьому, слідчим суддею, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, зазначено, з яких підстав він прийшов до переконання про безпідставність доводів скарги ОСОБА_7 щодо необхідності скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Спростовуючи доводи скарги заявника щодо неповноти досудового розслідування слідчий суддя, належним чином дослідивши матеріали кримінального провадження, правильно зазначив, що слідчим було допитано всіх осіб, на яких вказав скаржник, однак свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , не підтвердили обставин, на які посилався заявник.

Грунтуються на матеріалах провадження і висновки слідчого судді про те, що на досудовому розслідуванні скаржник не подавав клопотань чи заяв про проведення буд-яких слідчих дій на підтвердження кримінального обвинувачення осіб, на яких він указував у заяві про вчинення злочину.

При розгляді скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого від 30.12.2015 року про закриття кримінального провадження, і це підтверджено матеріалами кримінального провадження, встановлено, що органом досудового розслідування доведено правові підстави прийняття такого рішення, а засоби доказування, передбачені законом для встановлення фактичних обставин справи, вичерпані.

Тому твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_7 про те, що мала місце неповнота, однобічність та упередження судового розгляду та невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтоване.

При апеляційному розгляді також не встановлено підстав для постановлення нової ухвали.

Із змісту апеляційної скарги ОСОБА_7 вбачається, що він просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати належного прокурора провести повне та всебічне розслідування даного кримінального правопорушення, перевірити всі докази та прийняти обґрунтоване рішення, тобто фактично просить скасувати постанову слідчого військової прокуратури про закриття кримінального провадження.

Зазначені доводи апеляційної скарги колегія суддів не може прийняти до уваги, виходячи з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження видно, що 30 грудня 2015 року слідчий військової прокуратури ОСОБА_10 прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 00095 від 15.07.2015 року щодо можливого зловживання владою або службовим становищем колишніми службовими особами Коломийського МРВ УСБУ в Івано-Франківській області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю в їх діяннях складу кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що таке рішення ґрунтується на матеріалах досудового розслідування, яке проведено з достатньою повнотою та з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а постанова слідчого відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України.

Слідчий провів необхідний обсяг слідчих дій з метою перевірки відомостей, викладених у заяві ОСОБА_7 , та внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема допитав ОСОБА_7 , працівників СБУ ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , дослідив матеріали службового розслідування, проведеного комісією управління СБУ в Івано-Франківській області щодо правомірності дій співробітників Коломийського МРВ УСБУ ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , допитав членів цієї комісії як свідків, а також дослідив інші документи.

При цьому слідчий, відповідно до вимог ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх матеріалів кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що своїми діями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_7 та його дружині ОСОБА_18 , а ознак готування чи вчинення дій, пов`язаних із неправомірним переходом права власності від ОСОБА_18 до ОСОБА_12 або ОСОБА_11 не встановлено. Тобто в діях ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.364 КК України.

Такий висновок ґрунтується на законі, оскільки кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України наступає за умови, якщо зловживання владою або службовим становищем, заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, якою згідно ч.3 примітки до ст.364 КК України є шкода, що у 100 або більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Заподіяння такої шкоди доказами, що містяться у матеріалах провадження, не підтверджено.

Крім того, сам ОСОБА_7 в засіданні апеляційного суду пояснив, що йому невідомо, хто на даний час використовує належне його дружині Ніньовській обладнання для виготовлення цегляних та блочних виробів для будівельних потреб.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали із скасуванням постанови слідчого від 30.12.2015 року про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Зі змісту заяви ОСОБА_7 , яка надійшла до військової прокуратури 14.07.2015 року, і стала підставою для внесення відомостей про вчинення злочину ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, видно, що ОСОБА_7 , посилаючись на певні обставини, просив внести до ЄРДР повідомлення про вчинення працівниками Коломийського МВ СБУ ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ст.206 КК України ( протидія законній господарській діяльності ), ст.206-2 КК України ( протиправне заволодіння майном), ст.364 КК України ( зловживання владою або службовим становищем ).

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що були внесені відомості тільки щодо можливого зловживання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 владою або службовим становищем , і з цього приводу прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Саме дану постанову слідчого, посилаючись на її незаконність, і оскаржив ОСОБА_7 до слідчого судді.

Що стосується даних про інші злочини, які, на думку ОСОБА_7 , вчинили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , і про які він вказував у заяві, то повідомлення про них не вносилися до ЄРДР, і бездіяльність слідчого чи прокурора про невнесення цих відомостей до ЄРДР ОСОБА_7 не оскаржувалася.

Оскільки ні у скарзі. на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, ні в апеляційній скарзі ОСОБА_7 не посилався на зазначені вище обставини, то апеляційного суду немає правових підстав надати їм відповідну оцінку, що не позбавляє ОСОБА_7 права на повторне звернення із відповідною заявою про вчинені правопорушення, якщо, на його думку, неправомірними діями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перешкоджали чи перешкоджають законній підприємницькій діяльності чи неправомірно заволоділи майном.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, при розгляді слідчим суддею скарги на постанову про закриття кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 304, 405, 407, 418, 376, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 16 березня 2016 року - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4