Справа № 1-54/11
Провадження № 1/456/8/2016
ВИРОК

іменем України
19 квітня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрию кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Лисовичі, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, приймальниці молока ТзОВ «Альма-Віта плюс» м.Стрий, розлученої, утриманців не має, з професійно-технічною освітою, раніше не судимої, перепебуває під вартою з 15 жовтня 2009 року до 02 серпня 2010 року та з 05 листопада 2013 року до тепер, обвинувачується за ч.1 ст.121 КК України, суд -

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2006 року біля 15 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці села Воля Задеревацька Стрийського району Львівської області поблизу свого будинку, під час сварки, яка виникла на грунті особистих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаючи, що в скляній банці об`ємом 0,5 л. знаходиться рідина, яка містить сульфатну кислоту, навмисно вилила вміст банки в обличчя потерпілій ОСОБА_5 внаслідок чого заподіяла потерпілій хімічний опік 3-го ступеня рогівки та конюктиви обох очей, в результаті якого вона повністю втратила зір на обидва ока, у зв`язку з чим дане тілесне ушкодження відноситься до умисних тяжких ушкоджень за ознакою втрати органом його функцій.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_6 вину в інкримінованому їй злочинному діянні визнала та показала, що проживала по сусідству з потерпілою протягом останніх десяти років. Стосунки між ними були дружні, аж поки в червні 2006 року чоловік та зять потерпілої не побили її.

18 жовтня 2006 року, знаходячись на подвір`ї біля свого будинку, виганяла кури потерпілої, які ходили по її городі. Потерпіла вибігла з літньої кухні і почала нецензурно лаятися на її адресу, кидати каміння. Вона направилася до свого будинку. Потерпіла разом з донькою ОСОБА_7 прийшли на її подвір`я. Потерпіла, яка мала в руках держак від сапки, та ОСОБА_7 , знаходячись на подвір`ї біля її будинку, почали її бити потерпіла вдарила по голові палкою. Від удару вона впала, а потерпіла та її дочка продовжували наносити їй удари, копали, душили, тягнули за волосся. Вирвавшись від них вона втекла у гараж щоб заховатися. Потерпіла та її донька наздогнали її й там. В гаражі вона почала шукати щось чим могла б захиститися від потерпілої та її доньки. Коли перебувала на колінах основи воріт гаража, обличчям на вулицю потерпіла та її дочка дальше продовжували бити її, обоє рвали волосся, били по голові, в цей момент вона намацала банку ємкістю 0,5 л, яка стояла на підлозі біля дверей і в якій знаходилися приблизно 250 грамів суміші спирту та сульфатної кислоти, що використовувалася для перевірки молока на жирність. Піднявши банку з рідиною, вона кинула нею в потерпілу через свою голову, будучи зігнутою. Куди саме влучила не бачила. Після цього вибігла з гаражу та стала тікати до загальної дороги. Однак, потерпіла наздогнала та схопила її разом з дочкою і продовжувала наносити удари палицею та ногами по її тілу, умисно спричинили їй легкі тілесні ушкодження. Вона вирвалась і втекла на центральну дорогу. Потерпіла та ОСОБА_7 її не наздоганяли. Бійку бачили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Умислу завдати потерпілій тяжке тілесне ушкодження в неї не було. Банкою кинула в потерпілу лише з метою захисту, а не для того, щоби випалити очі. Шкодує, що її вчинок призвів до тяжких наслідків. Заявлений цивільний позов не визнає, оскільки таких грошей у неї ніколи не було, а також просить врахувати, що вона захищалася від побоїв, а тому відступила до гаража.

Винність підсудної та подія вчиненого злочину, крім показань обвинуваченої ОСОБА_6 , яка визнала свою винуватість, доведені також показаннями потерпілої по справі, показами якої спростовано показання винної про місце вчинення злочину, а також про відсутність інших осіб під час спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

З показань потерпілої ОСОБА_5 в суді вбачається, що 18.10.2006 року вона зайшла на подвір`я підсудної, оскільки та її просила зайти сюди, тобто до неї щоби забрати свою курку, що бігала по городу. В руках дійсно тримала дерев`яну палку. Городами не йшла, а прийшла зі сторони центральної дороги, щоб курку повернути туди звідки прийшла. Коли підходила до рампи, підсудна її обзивала непристойними словами та йшла їй з гаража на зустріч, бачила, що тримала у правій руці банку, з рідиною темного кольору наповнену на половину та думала, що то гноївка та із словами: «Ходи, ходи, я тобі зараз покажу !», вихлюпнула рідину з банки їй в обличчя, чого вона не очікувала, після чого з криком: «Люди, люди» почала втікати на вулицю. Відразу її очі не пекли, а тому зі злості вона вдарила підсудну палкою. Разом з ОСОБА_6 впали неподалік від естакади. Вона впала на підсудну, схопила її за обличчя і ще декілька разів вдарила руками по обличчю. Після цього відпустила її, оскільки їй в очах потемніло. Тут випала в неї з рук банка та в цьому місці пізніше знайшли її сережку з вуха, що свідчить про те, що місце вчинення злочину не являється гараж, а місце біля естакади, що неподалік гаража, а також те, що йшла їй на зустріч з банкою з кислотою свідчить про те, що готовилася до вчинення даного злочину. Банка залишилася лежати біля естакади. Йдучи додому бачила лише силуети людей. Вдома були донька та чоловік, яким вона повідомила: « Славка вилила мені в очі кислоту». Вона промила очі водою. Згодом зять відвіз її у лікарню. На прохання доньки сусідка ОСОБА_10 пішла до естакади, де знайшла її золоту сережку. Поряд лежала банка від кислоти. Її донька ОСОБА_7 з нею не була присутня та участі у бійці не приймала. Вважає, що підсудна умисно протягом тривалого періоду збирала у банку суміш із залишками кислоти, оскільки для проведення щоденного аналізу молока на жирність потрібна незначна кількість кислоти, та зберігала цю суміш з єдиною метою випалити їй очі. На даний час зір нею повністю втрачений, тому наполягає на обранні підсудній найсуворішого покарання і задоволенні заявленого нею цивільного позову в повному обсязі. Заявлений цивільний позов підтримала повністю. Просить стягнути з ОСОБА_6 в її користь матеріальну шкоду в сумі 390 грн., оскільки внаслідок дії кислоти було пошкоджено її одяг на вказану суму, а саме світер, спортивні штани та футболку та 500 000 грн. морального відшкодування, оскільки внаслідок умисних дій винної перенесла великих моральних страждань, терпіла фізичну біль, тривалий час лікується в різних лікуючих та реабілітуючих установах, перенесла ряд операцій на очі, витрачає багато грошей на проїзд, придбання ліків, проживання супроводжуючих та посилене харчування, а всього потратила на лікування 18 995,85 грн., а сума все зростає по вині ОСОБА_11 . 30.06.2015 року потерпіла ОСОБА_5 збільшила свої позовні вимоги, просить стягнути з ОСОБА_6 95 283, 69 грн. матеріальної шкоди, 500 000 грн. моральної шкоди та 1 950, 43 грн. судових витрат. Відповідні докази долучила до матеріалів цивільного позову. А.с. 188-205 Т. 7.

Отже, показами потерпілої спростовано твердження обвинуваченої про те, що місце вчинення злочину є гараж, фактично міце досліджуваної події мало місце біля естакади, неподалік гаража, а також те, що потерпіла була сама, дочки поряд не було, а тому не було потреби навмисно спричиняти тяжкі тілесні ушкодження. Йдучи на зустріч потерпілій свідчить, що підсудна до даного злочину готовилася зазделегідь та мала умисел на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень з помсти за події, що немовби мали місце в червні 2006 року, про що в суді наголошувала неодноразово. Також суд вбачає доведеним, що ОСОБА_6 зпочатку завдала потерпілій тяжкі тілесні ушкодження виливши, а не кинувши банку з кислотою, як це твердить підсудна. Аж після цього, потерпіла ОСОБА_5 нанесла їй один удар палкою по тілу зі злості та наносила інші удари руками по тілу ОСОБА_11 . Вказані обставини також доведені показами на досудовому слідстві потерпілої, а тому вважає суд правомірним відхилення заяви, адресованої начальнику Стрийського РВ від 18.10.2006 року ОСОБА_6 , що її немов би побили потерпіла ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_7 , яка подана навмисно з метою запутати слідство та уникнути відповідальності за вчинене. В 2006 році кримінальні справи за ст. 125 ч. 1 КК України вирішувалися за скаргою потерпілої на підставі вимог ст. 27 КПК України. Коник зі скаргою в суд не зверталася. А тому потерпілою по кримінальній справі ніколи не була, чим спростовано її твердження, що вона також являється потерпілою по справі. А.с.3, 34-35 та 4-5, 10, 12-13, 38-39, 72 т.1.

Правдивість показань потерпілої та спростування тверджень обвинуваченої також доведені показаннями свідка ОСОБА_7 , яка підтримала свої показання на досудовому слідстві та в судовому засіданні ствердила, що потерпіла по справі її мама, дійсно 18.10.2006 року була вдома з малою дитиною, якій тоді було тільки шість місяців, а тому покинути приміщення не мала можливості для того щоб битися. Про те, що трапилося дізналася від матері, яка зайшла в кімнату, очі в якої побіліли та випуклі, одяг був у жовтих плямах, яка повідомила, що ОСОБА_11 щось вилила їй в очі кислоту, пішла у вванну кімнату. Тут приїхав її чоловік та завіз маму в лікарню. В категоричній формі заперечила факт присутності на місці вчинення злочину, оскільки навіть сварки не чула. Потерпіла йому сказала, що підсудна вилила якусь рідину, мабудь кислоту в очі бо стали сильно пекти, чим також спростовано твердження підсудної ОСОБА_11 , ян на досудовому слідстві, так і в суді, що її били двоє та вона змушена була спричинити тяжкі тілесні ушкодження потерпілій бо захищалася. Виходячи з наведеного суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_11 в цій частині, які також спростовані показами даного свідка.

Показаннями свідка ОСОБА_12 встановлено, що потерпіла по справі його дружина, підтримав свої показання на досудовому слідстві повністю та з його показань в суді встановлено, що 18.10.2006 р. в момент вчинення злочину знаходився вдома. Біля 15.00 год. 30 хв. з вулиці прийшла дружина і повідомила, що підсудна ОСОБА_13 вилила їй кислоту в обличчя. Очі в дружини дійсно побіліли, светр був мокрий. Дружина пішла у ванну, промивала очі. Згодом зять відвіз її у лікарню, пізніше дізнався, що місце вчинення злочину було біля естакади, а не в гаражі, оскільки тут було знайдено кульчик з вуха жінки-потерпілої та пуста банка з-під кислоти.

Показаннями свідка ОСОБА_14 також спростовано твердження обвинуваченої, яка в судовому засіданні ствердила, що її будинок знаходиться через дорогу навпроти будинку потерпілої. 18.10.2006 року в її господарстві зводили огорожу від центральної вулиці, тому вона час від часу виходила на дорогу з будинку. Чоловік працював біля огорожі. В проміжку між 10.00 та 11.00 год. почула крики. Сварилися підсудна та потерпіла. Підсудна стояла на містку при вході на своє подвір`я, а потерпіла на своєму городі перед будинком. В обідню пору дня вона знову почула крик підсудної, яка гонила курку потерпілої попід паркан на подвір`я останньої і кричала: «Забери свою курку», сипала прокльонами на адресу потерпілої. Потерпіла вийшла на центральну дорогу і хотіла зайти на подвір`я підсудної. Вони зустрілися в прогоні між господарствами і зчепилися. Потерпіла мала в руках палку, якою вдарила підсудну. Остання кричала. Біля естакади вони попадали, потерпіла встала і одразу ж побігла додому. Сутичка тривала 2-3 хв. Бачила як після конфлікту приїхав з будови на велосипеді зять потерпілої. Через декілька хвилин потерпіла із зятем сіли в автомобіль і кудись поїхали. Запитавши у внучки потерпілої куди поїхала баба, дізналася від неї, що «тітка ОСОБА_15 щось вилила бабі в очі, баба не бачить, тому поїхала в лікарню». Донька потерпілої участі в бійці не приймала. Окрім неї та чоловіка конфлікт бачили ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на вулиці не бачила. Неприязні стосунки між потерпілою та підсудною тривають приблизно три роки. Свідок по справі також твердить, що місце вчинення злочину не був гараж, бійку розпочала обвинувачена ОСОБА_11 , попадали біля естакади та тривала 2-3 хв., що співпадає з показаннями потерпілої. Суд об`єктивно розцінює показання даного свідка та приймає до уваги, що в момент вилиття в обличчя потерпілій вмісту кислоти вона не бачила, а тільки крики та дії, які були після цього, що співпадає з показаннями потерпілої.

Під час відтворення обстановки та обставин події з участю очевидців події свідків ОСОБА_20 , які відтворені в судовому засіданні 26.02.2016 року вбачається, що проживає по сусідству з підсудною. Їхні господарства розділяє огорожа у вигляді сітки. 18.10.2006р. біля 14.00 год. вони з дружиною щепили кролі на власному подвір`ї. Почули крик. Дружина сказала, що підсудна б`є курку потерпілої біля паркана. Згодом між підсудною та потерпілою почалася сварка. Підсудна, знаходячись на своєму подвір`ї, виражалася нецензурно на адресу потерпілої, сказала: «Зараз я тобі покажу!», побігла до входу в гараж звідки-ля вибігла, тримаючи в руці банку. Де в цей момент була потерпіла не бачив. Він сказав до дружини: «Йдемо до хати, тому що будемо свідками». Коли вони заходили в будинок, підсудна бігла з банкою в руці в напрямку естакади. Самої сутички між потерпілою та підсудною вони не бачили. Згодом від внучки потерпілої дізналися, що її батько відвіз потерпілу в лікарню. Пізніше дружина ходила до естакади, де знайшла сережку, чия вона, йому не відомо ;

Під час відтворення обстановки та обставин події злочину очевидця події злочину від 07.11.2011року, які відтворені в судовому засіданні за участю ОСОБА_21 , яка твердила, що 18.10.2006р. разом з чоловіком щепили кролі на власному подвір`ї біля клітки, розташованої між будинком та стайнею. Почула як підсудна кричала до потерпілої, що курка останньої зайшла на її подвір`я. Підсудна сказала до потерпілої: «Йди сюди, я тобі зараз покажу!», після чого зайшла в гараж де взяла банку і пішла в напрямку вулиці. Почувши крики та прокльони, чоловік сказав йти до будинку, тому що зараз щось трапиться. Що відбувалося дальше, вона не бачила. Через три хвилини вона вийшла з будинку і побачила, що підсудна стояла на вулиці неподалік естакади і кричала: «Люди, рятуйте», а потерпіла йшла додому, тримаючи в руці палку. На своєму містку стояли також ОСОБА_14 разом з чоловіком. Через півгодини до неї зателефонувала ОСОБА_7 і просила піти до естакади та пошукати золоту сережку, яку загубила потерпіла. Вона пішла і на віддалі півметра від естакади знайшла сережку, яку віднесла ОСОБА_7 . Порожня банка лежала на землі біля естакади. Згодом підсудна їй сказала, що якби знала, що вона знайде сережку, то кислоти вистарчило б і на неї, яким такорж спростовано твердження ОСОБА_11 . Вказаними відтвореннями також підтверджено показання потерпілої на досудовому слідстві та в суді і не знайшло свого підтвердження показань обвинуваченої ОСОБА_6 .

Оголошеними показаннями свідка ОСОБА_22 , який в судове засідання не прибув, на досудовому слідстві твердив, що 18.10.2006р. знаходився на подвір`ї господарства ОСОБА_23 , допомагав йому заливати бетонну стяжку біля криниці. На віддалі приблизно 150м знаходиться садиба підсудної. Біля 15.00 год. почув жіночий крик. Він та ОСОБА_23 вийшли на місток і побачили, як потерпіла разом з донькою ОСОБА_7 били підсудну. Бійка розпочалася біля гаражу на подвір`ї підсудної, згодом вони змістилися в напрямку вулиці. Віддаль від гаражу до вулиці приблизно 10-12 м. Підсудна втікала від них на центральну дорогу. Потерпіла вдарила підсудну палицею, остання впала біля естакади, а ОСОБА_7 її копала. Підсудна вирвалася від них та втекла вулицею в напрямку будинку сільської ради, а потерпіла згодом на автомобілі поїхала в напрямку м. Моршина. Під час конфлікту бачив на дорозі ОСОБА_14 та ще якихось людей. Згодом від людей в селі дізнався, що підсудна вилила потерпілій кислоту в очі. Між підсудною та потерпілою давно існують неприязні стосунки. Однак, про участь в бійці дочки потерпілої ОСОБА_7 , яка разом з мамою, потерпілою по справі били біля естакади та містку підсудну суд до уваги не приймає, оскільки встановлено,що час вчинення злочину мав місце о 15 год. 30 хв., а не о 15 год, як про це свідчив вказаний свідок ; а.с. 17, 49.

З показань свідка ОСОБА_23 , який в судовому засіданні ствердив, що проживає на віддалі приблизно 150 м від садиби підсудної на протилежній стороні вулиці. Між їхніми господарствами розміщені три будинки та поле, дерева не ростуть, огорожі немає лише сітка, тому видимість до будинку підсудної хороша. 18.10.2006р. знаходився на власному подвір`ї, разом з ОСОБА_22 мостив доріжку до криниці. Почув жіночий крик та сварку. На вулицю не виходив, підійшов лише до воріт. Знаходячись біля криниці, бачив як троє жінок зчепилися біля гаражу підсудної. Це були: підсудна, потерпіла та її донька ОСОБА_7 . Вони шарпались, тягали одна одну. Згодом вони змістилися до естакади. Підсудну вони повалили на землю. Коли остання впала, били її руками та ногами. Протерпіла мала в руках палицю. Згодом потерпіла та її донька вибігли на вулицю. Чим закінчилась бійка не бачив, оскільки пішов до хати. Показаннями свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_14 суд не приймає до уваги в частині участі дочки потерпілої ОСОБА_7 в даній бійці оскільки спостерігали дану подію на далекій віддалі, вважали по одягу, що це була її дочка, однак твердого переконання в них не було оскільки так думали, виходячи з показів обвинуваченої ОСОБА_6 та під час відтворення не пізнали статистів на вказаній відділі, крім того вказана обставина крім їх показань в суді нічим іншим не доведена, в решті їхніх показань співпадають з показами потерпілої.

Показаннями свідка ОСОБА_24 , який, будучи допитаним в порядку судового доручення, ствердив, що підсудна та потерпіла перебувають в неприязних стосунках з 2004-2005 р.р. і практично кожного разу коли вони зустрічаються, між ними виникають сварки. 18.10.2006р. він мурував цегляні стовпці огорожі та встановлював ворота. Приблизно о 15 год. 30 хв. почув сварку між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Обидві нецензурно виражалася на адресу одна одної. Сварка виникла із-за того, що курка ОСОБА_5 зайшла на город ОСОБА_6 . Тривало це 15 хв. Він їх не бачив, оскільки вони знаходилися за огорожею з дерев та кущів. Ближче не підходив, оскільки мав роботу, тому не звертав на них уваги, так як вони постійно сваряться. Під час сварки чув звуки глухих ударів. Зрозумів, що вони мабуть б`ються. Бійка тривала 1-2 хв. Обидві кричали: «Болить, рятуйте!». ОСОБА_5 кликала на допомогу доньку ОСОБА_7 , що також свідчить, що донька потерпілої на місці вчинення злочину не була присутня та участі в бійці не приймала. Вказаний свідок на закінчення побачив, що ОСОБА_6 вибігла на дорогу і побігла в напрямку будинку сестри. Побачивши його, крикнула, чому він не йшов її рятувати. Через деякий час побачив, як потерпілу на автомобілі сина чи зятя повезли в напрямку м.Стрия. Коли відбувалася сутичка між підсудною та потерпілою, його дружина стояла біля нього. Аналогічні показання свідок дав на досудовому слідстві, що свідчить про їх правильність. а.с.228-229 т. 2.

Протоколами огляду місця подій від 19 та 20.10. 2006 р. та планом-схемою до протоколу від 19.10. 06 р., на якій зображено присадибні ділянки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , місце бійки, з якого вилучено банку із залишками рідини, свідчить про умисні дії підсудної спрямовані на спричинення тяжких тілесних ушкоджень. а.с.6-7, 9 т. 1.

Речовими доказами скляною банкою об`ємом 0,5 л із залишками хімічної рідини, одягом потерпілої ОСОБА_5 також доведено, що внаслідок умисних дій ОСОБА_6 було пошкоджено одяг потерпілої, яка повністю втратила зір на обидва ока. а.с.58-60 т. 1.

Висновком судово-хімічної експертизи №1531 від 13.11.2006р., згідно якого рідина, залишки якої знаходяться в скляній банці, яка вилучена з місця події, та рідина, якою просочений одяг ОСОБА_5 , містять сульфатну кислоту а.с.44-46 т. 1

Протоколами відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , під час проведення якого кожний з них на підтвердження показів, даних в судовому засіданні, показав на місцевості де знаходився під час наведених подій та що бачив конверт, який містить два диска із відеозаписом відтворення обстановки та обставин події, які під час судового слідства відтворені всім учасникам процесу та підтверджують правдивість показань потерпілої ОСОБА_5 , а показання підсудної ОСОБА_6 спростовано т.2 а.с.230,232,234,236,238,240,248,250,254.

Протоколами ставок віч-на-віч між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 та ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 та ОСОБА_25 , під час яких кожний з них наполягав на даних ним показаннях, суд прийшов до переконання про підтвердження пред`явленого обвинувачення по справі. а.с.242-247 Т. 2.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №133 від 13.12.2007р., згідно якого у ОСОБА_5 є хімічний опік 3-го ступеня рогівки та коньюктиви обох очей, в результаті якого потерпіла повністю втратила зір на обидва ока, у зв`язку з чим дане тілесне ушкодження відноситься до тяжкого за ознакою втрати органом його функції а.с.171-177 т.1.

Оцінюючи зібрані по справі докази та досліджені в судовому засіданні, суд критично оцінює покази підсудної ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_23 і ОСОБА_22 в тій частині, що стосується участі ОСОБА_7 в сутичці між підсудною та потерпілою, оскільки зазначені свідки знаходилися на значній віддалі від місця сутички, свідкі під час відтворення не впізнали статистів на вказаній віддалі, а також вказані обставини більше ніякими доказами в судовому засіданні не підтверджені. А тому суд вказані показання не приймає до уваги як надумані та такі, що не знайшли свого підтвердження у суді. Окрім цього, зазначені покази спростовуються іншими дослідженими судом доказами, зокрема показаннями інших свідків, які знаходилися значно ближче до місця події. На думку суду ці показання є чіткими, послідовними, такими що доповнюють одні одних та не викликають у суду сумніві щодо їх достовірності.

Покликання обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона захищалася, а тому кинула банкою з кислотою та не бажала спричинення тяжких тілесних ушкоджень суд не приймає до уваги та спростовано твердження, що вона спричинила вказані тілесні ушкодження умисно не можуть судом розцінюватися як перевищення меж необхідної оборони, оскільки палкою не можна спричинити більш тяжкі ушкодження та і потерпіла першою не розпорчинала бійки.

Суд також приймає до уваги показання потерпілої в тій частині, що сварку розпочала обвинувачена ОСОБА_11 , про що в суді сама ствердилла та усі свідки, які суд допитував, а не портерпіла як про це твердить обвинувачена, яка сама кликала ОСОБА_13 словами ходи сюди і сама забери свою курку, що свідчить про наперед спрямований умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень, до наслідків спричинених відносилася байдуже, хоча усвідомлювала наслідки дії кислоти про яку вона знала тільки одна. Навмисно збирала по каплі вміст вказаної кислоти всупереч вимог здорового глузду не нижщила, не виливала вказану кислотну суміш. Суд також стведжує хибність та неправдивість її показів, що банка з кислотою знаходилася на підллозі біля дверей, однак суд вважає, що така нею наперед була заготовлена, а тому і заманювала потерпілу до місця вчинення злочину, вийшла на зустріч потерпілій з заготовленою банкою та біля рапми її облила.

В суді спростовано твердження ОСОБА_11 , оскільки дочки потерпілої не було на місці вчинення злочину, а твердження в суді, що дочка потерпілої ОСОБА_26 перебувала на місці вчинення злочину та била обвинувачену, оскільки ОСОБА_11 постійно наголошувала про подію злочину, яка немов би мала місце 06.06.2006 року чоловік потерпілої разом з зятем побили її безпричинно, а вона будучи розведеної, без чоловіка, сина ОСОБА_27 дома не було, а тому вимушена була захищатися самостійно, свідчить, що мала мотив та намір помститися. Наперед і заготовила банку з кислотою, умисно запланувала сварку та виконала задумане на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, такі навмисні її дії свідчить, що навмисно помстилася за попередні «приниження та образи з боку родини потерпілої».

Твердження ОСОБА_11 , що її почали бити біля стайні її будинку, звідки вона втекла до гаража, де приймає молоко ніким і нічим в суді не підтверджено, оскільки це стало відомо тільки з її показань, які не співпадають з показами свідків, які бачили та були очевидцями їх двох потерпілу та обвинувачену недалеко від гаража, а билися вони недалеко від дороги, де знаходилася в цей час естакада, правдивість показань вказаних свідків також підтверджено тим, що в даному місці після бійки були знайдені вирваний обвинуваченою кульчик з вуха потерпілої та пусту банку з вмістом кислоти, що свідчить про місце вчинення злочину біля естакади, а не в гаражі. Обювинувачена навмисно твердить для того, щоби справа виглядала, як перевищення меж неоюхідної оборони, чого в суді встановлено не було.

Обвинувачена неодноразово під час її показань, та перегляду судом відеозапису її показань про місце вчинення злочину твердить понад 5-ть разів, що потерпіла ОСОБА_13 немовби під час бійки говорила своїй дочці давай її затягнемо до себе до хати, там придушимо і нам за це нічого не буде, тому вона вимушена була захищатися. Однак і дані показання суд не може прийняти до уваги, які спростовано іншими перевіреними судом доказами. Якщо потерпіла з дочкою городом прийшля до неї, мали можливість двоє її затягнути до себе через город, де не було на той час загорожі, навпаки не бігла до себе додому , а немов би вирвалася та втекла в гараж, де була наперед заготовлена кислота, як засіб вчинення злочину.

Показаннями свідків ОСОБА_20 та його дружини ОСОБА_28 та свідка ОСОБА_29 доведено, що в ході досудового слідства ОСОБА_11 бачачи, що вона викрита у умисних діях спрямованих на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, тоді середньої тяжкості, бачили, що вказані свідки викривають її умисні злочинні дії вказаним свідкам заявляла, щоби Сепики прийшли до неї, а також що кислоти вистачить і для них, тобто наведене підтверджує, що її злочинні дії були спрямовані на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень. Кислоту наперед заготовила, приховала у відоме тільки їй місце, а тому в цей день і розпочала сварку бажала помсти за дії що немов би мали місце 06 червня 2006 року. Бачачи, що потерпіла ОСОБА_5 не йде через город, як вона собі запланувала, а пішдла на центральну дорогу, з метою виконати задумане з банкою кислоти в руці пішла на зустріч потерпілій, вилила їй в обличчя вміст банки біля естакади. Твердження обвинуваченої, що кинула банку в потерпілу захищаючись також нічим і ніким в суді не доведено, а тому суд в цій частині її показаннятакож не бере до уваги, які спростовано її же показаннями, оскільки кидаючи незакупорену банку напів заповнену кислотою повинна була себе облити також, однак в суді ствердила, що себе кислотою не облила і ні однієї каплі кислоти не попало їй на одяг чи тіло. Значить вона направлено вихлюпнула вміст банки прямо в обличчя потерпілої та на одяг.

Таким чином, суд вважає повністю доведеною винність обвинуваченої ОСОБА_6 в тому, що вона 18 жовтня 2006 р. біля 15 год. 30 хв. в с.Воля Задеревацька Стрийського району, біля естакади неподалік гаража власного будинку під час сварки з потерпілою ОСОБА_5 , що виникла на грунті особистих неприязних стосунків, знаючи, що в скляній банці об`ємом 0,5 л знаходиться рідина, яка містить сульфатну кислоту, вилила вміст банки в обличчя ОСОБА_5 умисно заподіявши останній тяжке тяжкості тілесне ушкодження за ознакою втрати органом його функцій, а тому суд вважає,є всі підстави кваліфікувати дії підсудної ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України. а.с.169 т.2.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, його наслідки та особу підсудної, яка позитивно характеризуються за місцем проживання та праці, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання підсудній, суд не вбачає, тому враховуючи тяжкість вчиненого нею злочину та його наслідки, суд вважає, що підсудній ОСОБА_6 слід брати покарання у вигляді позбавлення волі реально.

Суд враховує до відбутого строку 9-ть місяців та 17-ть днів позбавлення волі, тобто строк перебування засудженої у Качанівській ВТК, оскільки до цього часу на попередньому ув`язненні не перебувала, а також на момент оголошення вироку, перебуваючи під вартою з 05.11.2013 року до тепер, ОСОБА_6 відбула ще 2 роки 5 місяців 14 днів, а всього 3-ри роки 5 ть місяців 01 день. З врахуванням вимог ст. 72 ч. 5 КК України починаючи з 05.11.2013 року слід їй зарахувати до відбутого строку у подвійному розмірі ще 2 роки 5 місяців 14 днів, а тому до відбутого строку слід зарахувати приблизно 5-ть років 10-ть місяців 15-ть днів, без врахування часу набранням вироку законної сили. Однак розрахунок остаточного строку відбутого покарання суд покладає на спецчастину за місцем її знаходження до набуття вироку законної сили.

Вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає, що такий підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині відшкодування всіх витрат на придбання ліків, оплати за лікування, проїзд разом із супроводжуючим до місця лікування в м. Одесу, проживання супроводжуючого в м. Одеса, за мінусом витрат на купівлю продуктів посиленого харчування, оскільки потреба в такому не підтверджена відповідним висновком лікаря-дієтолога. За підрахунками суду загальна сума матеріального відшкодування становитиме 75 916 грн. Суд не враховує 16 000 грн. нею отриманих за попереднім вироком, а також 3 367 грн. вартість посиленого харчування, а також інфляційні, оскільки даний позов вирішується заново.

Вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує тяжкість завданої потерпілій ОСОБА_5 травми, фізичні та психічні страждання перенесені нею, непоправимість наслідків, які настали. Однак, на думку суду позовні вимоги в цій частині є дещо завищеними, тому суд вважає, що розмір відшкодування повинен становити не більше 350 000 грн. При цьому суд враховує вимоги закону та те, що в суді було доведено, що потерпіла дійсно перенесла велику біль та страждання, приймає до уваги її показання про те, що на часткове відшкодування втраченого зору їй потрібно не менше 16 000 євро, що становить по курсу понад 465 000 грн.

Враховуючи вимогу процесуального законодавства про необрання більш тяжкого покарання ніж обрав попередній суд, оскільки вирок не скасований за м`ягкістю, суд враховує вимоги ст. 72 ч. 5 КК України, яка на час прийняття вказаного вироку не діяла, однак має зворотню силу, а тому суд обирає покарання із врахуванням відбутого нею строку позбавлення волі із застосуванням вказаного закону.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України (в редакції 1960 року), суд

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винною за ч.1 ст.121 КК України і призначити їй покарання у вигляді 6-ти (шести) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити тримання під вартою, а строк відбування покарання зарахувати з 15 жовтня 2009 року до 02 серпня 2010 року , яка не перебувала на попередньому ув`язненні, оскільки вирок набрав законної сили 01.10.2009 року та її звільнено з Качанівської ВТК № 54 м. Харкова а.с. 333,368, 379 та 393 т. 2.

Повторно перебуває під вартою з 05 листопада 2013 року до тепер. А тому на підставі вимог ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати до відбутого строку час перебування засудженої ОСОБА_6 на попередньому ув`язненні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 05 листопада 2013 року до тепер та набрання даним вироком законної сили.

Речові докази: скляну банку об`ємом 0,5 л із залишками рідини та одяг, вилучений у потерпілої ОСОБА_5 , знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, паспорт НОМЕР_1 виданий Стрийським РВ 07.12.1999 р. на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 75 916 грн (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять) грн. спричиненої матеріальної шкоди та 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) грн. спричиненої моральної шкоди. А.с. 3-149 т.2 та а.с. 188-205 т.7.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий, Стрийським РВ 07.12.1999 р. в доход держави 218 (двісті вісімнадцять) грн. 80 коп. судових витрат за проведення дослідження та експертизи. А.с. 19. 44 т.1.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з часу його проголошення, а засудженою в той же термін з часу отримання копії вироку.

Головуючий-суддя ОСОБА_1