Справа № 161/7426/16-к
Провадження № 1-кп/161/416/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 24 червня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001273, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 07.06.2016 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні трьох малолітній дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 357 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 03.03.2016 о 19.00 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, скориставшись неуважністю потерпілої ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу таємно викрав зі столу кредитну картку «ING BANK» № НОМЕР_1 , видану на ім`я останньої, яка є офіційним документом. В подальшому, близько 20.40 год. того ж дня, умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи пін-код до викраденої кредитної картки, використавши її в банкоматі ПАТ «ПриватБанк», що по пр. Соборності, 11 м. Луцька, викрав з рахунку вказаної картки грошові кошти в сумі 4000 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 357 ч.1, 185 ч.1 КК України, тобто викрав офіційний документ з корисливих мотивів, а також таємно викрав чуже майно.
В судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 подано угоду про примирення, укладену 31.05.2016. Згідно з угодою сторони погоджуються про відсутність, на час її складання, матеріальних і моральних претензій з боку потерпілої, оскільки збитки повністю відшкодовані, та на об`єм визнання вини обвинуваченим, який повністю визнав винність у скоєнні інкримінованих правопорушеннях. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання, відповідно, за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, відповідно, віднесені до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 31.05.2016 у кримінальному провадженні №0001273, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 357 ч.1, 185 ч.1 КК України, призначивши покарання:

-за ст. 357 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.;

-за ст. 185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази фотокартку надіслану з ПАТ «ПриватБанк», на якій зображено особу чоловічої статі залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: