Справа № 461/9745/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/95/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу старшого прокурора групи прокурорів прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, не судимого, військовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період із 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. на строк до 1 квітня 2016 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: -

- прибувати до слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_9 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований чи проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт для виїзду за кордон;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися у його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, тобто запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 .

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, старший прокурор групи прокурорів прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку із невідповідністю висновків суду обставинам кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також що судом не враховано інші дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, будучи працівником правоохоронного органу та достатньо обізнаним із специфікою розслідування злочинів у сфері службової діяльності може незаконним шляхом впливати на свідків, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню, перешкоджати встановленню істини по справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та є недостатнім для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Зазначає також, що ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування, підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, без альтернативи застосування більш м`якого покарання, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти проголошеним ризикам не в силі з огляду на тяжкість висунутої підозри, а також враховуючи зміни до КК України згідно із Законом України № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року щодо неможливості застосування ст. ст. 69, 75 КК України до осіб, які вчинили корупційні злочини.

Просить дану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з визначенням застави в розмірі 80 мінімальних заробітних плат.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження, обговоривши наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які унеможливлять виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, стан здоров`я підозрюваного, його репутацію та інші обставини.
У відповідності до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період часу. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
А як вбачається з матеріалів справи під час розгляду даного клопотання слідчий суддя вірно встановив, що ОСОБА_7 01 лютого 2016 року з власної ініціативи, добровільно звернувся до правоохоронних органів та подав клопотання про проведення слідчих дій за його участю для встановлення істини у справі. Жодних повідомлень про виклик в прокуратуру не отримував, з місця постійного проживання не відлучався. За період з 30 липня 2015 року по 09 вересня 2015 року підозрюваному надійшло лише два листи з міліції, що підтверджується наданими захисником документами. Слідчий не надав доказів і не спростував доводи ОСОБА_10 про те, що під час затримання він не знав, що його затримують працівники правоохоронних органів, автомобілі були без індивідуалізуючих позначень служби СБУ і не відрізняються від інших автомобілів. Крім того, відсутні підтвердження того, що ОСОБА_10 до цього часу переховувався від правоохоронних органів, тобто відсутні підстави вважати, що ОСОБА_10 спробує переховуватися від органів досудового розслідування або суду, та прийшов до вірного переконання про застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому, на думку колегії суддів, слідчий суддя, приймаючи дане рішення, вірно врахував обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який звільнений з правоохоронних органів і тому не може використовувати надані йому повноваження працівника правоохоронного органу для перешкоджання кримінальному провадженню, впливати на свідків чи потерпілого. До цього часу він жодного разу не намагався вплинути на свідків та потерпілого, і тому доводи слідчого з цього приводу є необгрунтованими. ОСОБА_7 характеризується позитивно, має сім`ю і дітей, тобто міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, у інших кримінальних правопорушеннях не підозрюється, а також те, що відсутні відомості про намагання підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та прийшов до обгрунтованого висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків.
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відмовляє старшому прокурору групи прокурорів прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_6 в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу старшого прокурора групи прокурорів прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 лютого 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків, - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді