Номер провадження 1-кп/741/48/16
Єдиний унікальний номер 741/779/16
ВИРОК
іменем України
15 липня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області кримінальне провадження, унесене до ЄРДР за №0000044 від 20.01.2016, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красилівка Броварського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, має базову загальну середню освіту, працює охоронцем ПП «МТ-Тар», раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

УСТАНОВИВ:

У ніч на 20 січня 2016 року близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку ОСОБА_6 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних стосунків, які виникли раптово, умисно наніс ОСОБА_6 не менше 17 ударів по голові та тулубу кулаками рук та ногами. Згідно з висновком судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 мали місце тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з множинними синцями обличчя, переломи кісток носу, переломи обох виличних дуг, перелом потиличної кістки, струс речовини головного мозку, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю та дав показання, що ввечері напередодні 20 січня 2016 року вони з ОСОБА_7 вживали спиртні напої. Опівночі вони пішли до господарства ОСОБА_6 , адже їм була потрібна дочка останнього ОСОБА_8 . Дочки вдома не було. ОСОБА_4 та ОСОБА_9 вирішили пожартувати: винести телевізор з будинку ОСОБА_6 та заховати його. Вони віднесли телевізор за сарай, потім передумали та повернули його до будинку. У цей час прокинувся ОСОБА_6 , почав сваритися. Між обвинуваченим та ОСОБА_6 раптово виник конфлікт. ОСОБА_4 почав бити ОСОБА_6 , наносив йому численні удари кулаками та ногами в область голови та тулуба.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 дав показання, що вночі 20 січня 2016 року він прокинувся та побачив у своєму будинку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Він запитав у них, що вони роблять у його господарстві. Після цього ОСОБА_4 почав бити його кулаками й ногами. Потерпілий не має претензій до обвинуваченого, адже останній добровільно відшкодував йому всі завдані збитки.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав показання, що ввечері 19 січня 2016 року він та обвинувачений вживали спиртні напої. Близько 00 год. 00 хв. 20 січня 2016 року вони пішли до будинку по АДРЕСА_2 , де мешкала їх знайома ОСОБА_8 , дочка потерпілого. Її вдома не було. Вони, заради жарту, винесли з хати телевізор, заховали його в дворі, потім занесли його знову до будинку. Своїми діями вони розбудили ОСОБА_6 . Між ОСОБА_4 та потерпілим виникла сварка, обвинувачений раптово почав бити ОСОБА_6 руками та ногами. Удари потрапляли в обличчя, тулуб.

Показання обвинуваченого, потерпілого та свідка, дані ними під час судового розгляду, суд уважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними.

Крім щирих показань обвинуваченого, потерпілого та свідка, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, також підтверджується висновком комісійної судово-медичної експертизи №71 від 25.03.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з множинними синцями обличчя, переломом кісток носу, переломами обох виличних дуг, перелом потиличної кістки, струсом речовини головного мозку, які в сукупності за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень (а. с. 72-79).

Сукупність зібраних доказів у їх взаємозв`язку суд уважає достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд робить висновок, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися у заподіянні ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, учинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

Винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є повністю доведеною. ОСОБА_4 підлягає покаранню по вказаній статті КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у скоєному злочині та добровільне відшкодування завданих збитків.

Згідно з санкцією ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_4 повинна бути призначена міра покарання у виді позбавлення волі. Ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, особливу ту обставину, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а також ураховуючи обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд робить висновок, що виправлення й перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. При призначенні покарання суд також бере до уваги думку потерпілого ОСОБА_6 , який просив не позбавляти обвинуваченого волі.

У ході досудового розслідування прокурором Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 було пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування витрат у розмірі 1429 грн. 30 коп. на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор відмовився від заявленого цивільного позову, просив закрити провадження у частині цивільного позову у зв`язку з тим, що обвинуваченим ОСОБА_4 було добровільно відшкодовано витрати за лікування потерпілого в розмірі 1429 грн. 30 коп. Ураховуючи цю обставину, суд робить висновок, що необхідно прийняти відмову прокурора від цивільного позову та закрити провадження у частині заявленого цивільного позову у зв`язку з добровільним відшкодуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в закону силу не обирати.

Провадження за цивільним позовом прокурора до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого закрити у зв`язку з відмовою прокурора від позову.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1