Справа № 201/4791/16-к
Провадження № 1-кс/201/2925/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі представників скаржника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на постанову заступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області від 04.03.2016 про закриття кримінального провадження № 0000899, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2015,
ВСТАНОВИВ:
Представник ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000899, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2015.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення прийнято фактично без проведення належного досудового розслідування.

Представники скаржника у судовому засіданні скаргу підтримали на її задоволенні наполягали.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами за заявами учасників кримінального провадження не здійснювалася.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000899, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою заступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 04 березня 2016 року кримінальне провадження № 0000899, відомості стосовно якого були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 04 березня 2016 року не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України.

Так, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, прокурор обґрунтував його тим, що під час досудового розслідування було встановлено відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України з огляду на встановлення наявності заставного майна, про відсутність якого стверджували представники ПАТ «Укрсоцбанк», однак, слідчий суддя вважає, що прийняте органом досудового розслідування рішення є передчасним, оскільки не було встановлено усіх обставин та не перевірено всі доводи заявника викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не проведено слідчі дії для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Зокрема, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо виконання постанови про проведення процесуальних дій на іншій території від 17.02.2016, не перевірено факту передання підприємствам-постачальникам прес-форм та наявності у ТОВ «ВП «Агро-Союз», які перебувають у заставі ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000899, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову від 04 березня 2016 року, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити .

Постанову заступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області від 04.03.2016 про закриття кримінального провадження № 0000899, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2015, скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000899, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2015, направити до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1