Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1192/16-к
У Х В А Л А
19.05.2016 року м.Виноградів
Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Виноградів клопотання слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, інваліда третьої групи, учасника АТО, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
Клопотання подане до суду слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_5 17 травня 2016 року, близько 19 години 40 хвилин, знаходячись в приміщенні кафе «Зодіак», що по вул. Базарна, 6 в м. Виноградів, власником якого є ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, зайшов за торгівельний прилавок, де діючи відкрито, умисно та ігноруючи волю бармена ОСОБА_8 , схопив останню за шию та зірвав з неї золотий ланцюжок вагою 10 грам довжиною 55 сантиметрів 585 проби, вартістю 5300 грн., внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця шкірних покровів в надключичній ділянці справа, давність виникнення якого, вкладається в строк відомої події, що мало місце 17.05.2016 року.
Внаслідок вказаних протиправних дій потерпілій ОСОБА_8 спричинено матеріальної шкоди на суму 5300 грн.
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з вищою освітою, розлучений, не працюючий, інвалід третьої групи, не судимий.
18 травня 2016 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом проведення огляду місця подій, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, допитом потерпілої ОСОБА_8 , записами із камер відео спостережень та іншими матеріалами.
Слідчий вказує в клопотанні, що враховуючи те, що ОСОБА_5 не має постійної роботи, усвідомлюючи про неминучість покарання, за вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілу, продовжувати здійснювати злочинну діяльність, пов`язану із злочинами проти власності, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту. Зокрема, аналіз особистості ОСОБА_5 , із зібраних наявних характеризуючих даних, вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості у суспільстві. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , так як такі ним дотримані не будуть.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали та просили суд таке задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні висловились про відмову у задоволенні клопотання, оскільки інші менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити належну поведінку підозрюваного, підозрюваний має постійне місце проживання, є інвалідом третьої групи учасником АТО, наміру переховуватись від досудового розслідування не має, як і незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню.
Заслухавши учасників, перевіривши доводи клопотання, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження, суддя приходить до наступного.
17.05.2016 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
18.05.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
18.05.2016 року слідчим Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області внесено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК).
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, вину у скоєному визнає, є інвалідом третьої групи, учасником АТО, а також те, що прокурор та слідчий не довели, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити та постановити ухвалу про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України. Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.176-178, 181, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 відмовити, звільнивши його з-під варти негайно.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, інваліда третьої групи, учасника АТО, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.07.2016 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за першою вимогою;
2) з 21 години по 08 годину не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі 1 мінімальної заробітної плати.
На ухвалу слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1