Справа № 640/6143/16-к
н/п 1-кс/640/4017/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі заявника - ОСОБА_3 ,
У судовому засіданні заявник підтримав подану заяву та пояснив, що скасування арешту майна обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , який на момент ДТП керував його автомобілем, на даний час перебуває в лікарні та його лікування потребує значних матеріальних витрат. Також значними є витрати по зберіганню автомобіля на штраф майданчику. Вказані обставини змусили його звернутися до суду з заявою про скасування арешту з автомобіля та просити суд передати автомобіль йому на відповідальне зберігання.
Старший слідчий відділу СУ ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, проте 17.05.2016 подав до суду заяву, у якій просив розглянути заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна без його участі, проти зняття арешту з автомобіля заперечує, оскільки на теперішній час автомобіль ще не було оглянуто експертом при проведенні призначеної в рамках досудового слідства автотехнічної експертизи (а.с.9).
Слідчий суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , вивчивши надані матеріали, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до наступного.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19.04.2016 накладено арешт на вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17-18.04.2016 автомобіль "DAEWOO FSO LANOS TF69Y", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Місцем зберігання арештованого майна визначено спеціальний майдан зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-Б, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 (а.с.3-6).
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З тексту ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 19.04.2016 вбачається, що при арешті автомобіля "DAEWOO FSO LANOS TF69Y", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , слідчий суддя виходив з того, що слідчим було доведено, що вищевказаний автомобіль, вилучений під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим було доведено слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя, на підставі вимог ст.ст. 98,131,170-173 КПК України, також врахував, що вказане кримінальне провадження відкрито за ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Як вказано вище, за змістом ст. 174 КПК України, особа, яка звернулася з клопотанням про скасування арешту майна, повинна довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин даного кримінального провадження та наданих учасниками доказів, керуючись законом, слідчий суддя, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, як того вимагає ч.1 ст.94 КПК України, прийшов до висновку про законність та обгрунтованість заходу забезпечення кримінального провадження шляхом арешту майна, застосованого ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 19.04.2016.
Більш того, на теперішній час стороною обвинувачення доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу є необхідність та потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт вищевказаного автомобіля.
Так, на теперішній час автомобіль ще не було оглянуто експертом при проведенні призначеної в рамках досудового слідства автотехнічної експертизи, а отже, скасування арешту майна може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема відчуженню, прихованню, пошкодженню автомобіля чи втрати слідової інформації, яка міститься на автомобілі.
Отже, потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують ступінь втручання у права і свободи особи у вигляді арешту майна, а тому на теперішній час заява ОСОБА_3 щодо скасування арешту з автомобіля задоволенню не підлягає.
Щодо заяви ОСОБА_3 в частині передачі вищевказаного автомобіля на його відповідальне зберігання, слідчий суддя зазначає наступне.
Пунктом 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 визначено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Передача автомобілів на відповідальне зберігання його власнику вищевказаним Порядком не передбачена, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 в частині передачі йому вищевказаного автомобіля на відповідальне зберігання.
Оскільки, заявник скористався правом, наданим ст.174 КПК України, звернення до слідчого судді із заявою про перегляд судового рішення при прийнятті якого він не був присутній, за змістом ч.7 ст.173, ст.ст. 174,309 КПК України, перегляд судового рішення щодо арешту майна може відбуватися в апеляційному порядку, шляхом оскарження ухвали про арешт майна в 5-денний строк, який обчислюється з моменту проголошення даної ухвали.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 94, 131, 132, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала про накладення арешту майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом п"яти днів з моменту проголошення даної ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1