Провадження №1-кс/200/7413/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа №200/12979/16-к
28 липня 2016р. Слідчий суддя Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у приміщенні суду в м.Дніпропетровську скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001030 щодо неповернення майна, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду із даною скаргою, в обґрунтування якої вказує на те, що 15 листопада 2015р. за ухвалою слідчого судді було здійснено обшук за адресою місця проживання її довірителя: АДРЕСА_1 , за результатом якого складено відповідний протокол та вилучено грошові кошти і мобільний телефон ОСОБА_4 . Після проведення обшуку слідчий як особа, що розслідує обставини кримінального провадження №0001030, відкритого 10.11.2015р. за ознаками ч.2 ст.160 КК України, арешт на вилучене майно не наклав, зокрема про таке їм нічого не відомо, і не повернув його власнику, що вважає протиправним, а зважаючи на те, що і сам обшук був проведений безпідставно, просила зобов`язати вищевказаного слідчого повернути вилучене при обшуку майно його власнику.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала, слідчий та прокурор до суду не з`явились.
Розглянувши скаргу доходжу наступного висновку.
Встановлено, що в провадженні СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження за ознаками ч.2 ст.160 КК України, відкрите за фактом підкупу голосів на місцевих виборах в м.Дніпропетровську, відомості про що 10 листопада 2015р. було внесено до ЄРДР за №0001030.
За відповідним клопотанням прокурора прокуратури м.Дніпропетровська ухвалою слідчого судді Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2016р. було дозволено проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення документів, що свідчать про факт переведення або отримання грошових коштів з банківських карткових рахунків, або рахунків інших платіжних систем; грошових коштів, інших цінностей, носіїв інформації, на яких можуть міститися документи щодо руху грошових коштів, пластикових карток, на які були переведені грошові кошти, комп`ютерної техніки та іншого, під час проведення якого 15 листопада 2015р. було виявлено та вилучено грошові кошти, банківські картки та телефон, належні ОСОБА_4 .
Частиною 7 ст.236 КПК України, як і ч.2 ст.168 цього кодексу, передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого і оглядати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.
Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною 5 ст.171, частиною 6 ст.173 цього Кодексу.
Обгрунтовуючи свою скаргу адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим, а також на даний час відсутні підстави для утримання вилученого майна і його неповерненні власнику, оскільки після вилучення слідчий не звертався до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на це майно, і воно, відповідно, не арештоване.
Разом з тим в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку зазначалось, як вказувалось вище, метою обшуку є відшукання і вилучення саме майна, що і було вилучено.
Тобто обшук проводився саме з метою відшукання майна, що і було вилучено, а отже вказане майно не може вважатися тимчасово вилученим і тому накладення на нього арешту не потребується.
Посилання заявниці на відсутність підстав для проведення обшуку також не може бути підставою для повернення вилученого майна, оскільки такі обставини мають перевірятися судом під час судового розгляду кримінального провадження і у випадку встановлення таких обставин суд має право не приймати до уваги докази, що були отримані внаслідок порушення встановленого порядку для їх отримання.
З урахуванням викладеного скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303-307 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001030 щодо неповернення майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя