Справа № 164/1378/15-к Провадження №11-кп/773/258/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.ч. 2, 3 ст.185 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №00000257 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 21 січня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Соф`янівка Маневицького району Волинської області, зареєстрована в АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з повною загальною середньою освітою, неодружена, непрацююча, раніше судима, засуджено:
-за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 21 квітня 2014 року, перевівши за правилами ст. 72 КК України менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають 2 дні обмеження волі, і остаточно визначено до відбування ОСОБА_7 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирішено питання про речові докази.
Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд

В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_7 визнана винною і засуджена за те, що 3 липня 2015 року приблизно о 10 годині 20 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, проникла до житлового будинку ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_2 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, звідки викрала грошові кошти та майно ОСОБА_9 , чим заподіяла останній матеріальні збитки на загальну суму 1 208 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 2 серпня 2015 року приблизно о 9 годині 00 хвилин з житлового будинку ОСОБА_10 , що в АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий мотив, повторно, вчинила крадіжку майна, належного ОСОБА_10 , чим завдала йому матеріальні збитки на суму 1 110 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 31 липня 2015 року приблизно о 12 годині 00 хвилин в АДРЕСА_4 , переслідуючи корисливий мотив, повторно, таємно викрала майно, належне ОСОБА_11 , чим завдала йому матеріальні збитки на суму 1 115 гривень.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченої, вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, визнавши винною ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 (три) роки розбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 4 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 21 квітня 2014 року, перевівши за правилами ст. 72 КК України менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають 2 дні обмеження волі, і остаточно визначити до відбування ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, виклав основні доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинувачену ОСОБА_7 та захисника, які визнали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами та ніким не оспорюються.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, то вони на думку колегії суддів є обґрунтованими.
Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.06.2010 року №7 "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину, їх кваліфікація здійснюється за однією статтю або частиною статті Особливої частини КК України.
Відповідно, окрема кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченої за ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання за ознакою повторності в даному випадку є зайвою та повинна бути виключена.
Що стосується призначеного покарання, то судом враховано тяжкість вчинених злочинів, обставини їх вчинення та особу винної, яка є раніше судимою, вчинила умисні корисливі злочини під час встановленого судом іспитового строку, в зв`язку з чим призначене покарання відповідає вимогам ст.65 КК України та є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчинення інших злочинів.
Враховуючи вище викладене апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а вирок суду зміні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України Апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Маневицького районного суду Волинської області від 21 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про повторну кваліфікацію та призначене покарання за ч.2 ст.185 КК України.
Вважати ОСОБА_7 засудженою:
-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років розбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 21 квітня 2014 року, перевівши за правилами ст. 72 КК України менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають 2 дні обмеження волі, і остаточно визначити до відбування ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
У решті вирок залишити без змін.
Відповідно до ст.72 КК України в зв`язку з переглядом даного провадження в апеляційному порядку зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 27.05.2016 року по 08.06.2016 року, включно, в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а засудженою, яка тримається під вартою з дня отримання копії ухвали.
Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/
З оригіналом згідно:
Дата набрання законної сили 08.06.2016р.

Суддя ОСОБА_2

помічник судді ОСОБА_12