Справа № 396/687/15-к
Провадження № 1-кп/396/92/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області:
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, інших утриманців немає, працюючого охоронцем в філії «Новоукраїнський райавтодор», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , інвалідом не являється, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , -
ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, спрямоване на порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілому за наступних обставин.
ОСОБА_3 21.07.2014 біля 00 год. 15 хв., в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (ПДР), згідно якого: "Водієві забороняється; а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; будучи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , грубо порушив вимоги п.п. 1.2, 1.5, 23 (б, д), 11.1 ПДР, згідно яких: п. 1.2. В Україні установлено правоcторонній рух транспортних засобів; п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 11.1. Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5,17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними; - рухаючись в темну пору доби по вул. Карла Маркса, зі сторони вул. Вокзальна, в напрямку вул. Кірова, в м. Новоукраїнка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та, проявивши особисту неуважність, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, грубо порушуючи вимоги п. 12.1. ПДР, згідно якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, ... і стан транспортного засобу/, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», з урахуванням дорожньої обстановки, яка полягала у незначних нерівностях проїзної частини по ходу його руху, - не обрав безпечну швидкість, в даних дорожніх умовах, при цьому, порушуючи вимоги п. 10.1. ПДР, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 11.3 ПДР, відповідно до якого «на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди ...», - без нагальної потреби змінив напрямок свого руху, створивши небезпеку для дорожнього руху, та виїхав на зустрічну смугу, де у зустрічному напрямку рухався автомобіль ВАЗ -2109 реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , змусивши своїми діями, останнього, змінити напрямок свого руху з метою запобігти зіткненню транспортних засобів.
Після цього, ОСОБА_3 в порушення вимог п. 13.1 та п. 13.3 ПДР України, згідно яких: п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, ... повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу; п. 13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, маючи на меті повернутися на смугу свого попереднього руху та будучи достовірно проінформований про рух зустрічного автомобіля, - не обрав безпечний боковий інтервал між транспортними засобами, при цьому не оцінив дорожню обстановку, як небезпечну для подальшого руху та, відповідно до вимог п. 12.3 ПДР "у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди", - вчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, а навпаки продовжив рух у сторону правої смуги, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем, під керуванням ОСОБА_10 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку, вдавленого багатоуламкового перелому лобної кістки с пошкодженням лобних пазух, правої орбіти (верхня та внутрішня стінки орбіти) рани в лобній ділянцісправа, пара орбітальної гематоми правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1159 від 22.10.2014 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що в ніч з 20 на 21 липня 2014 року він хотів зустрітись із своїм товаришем та пішов до кафе. Чекаючи на друга в кафе на літній площадці на вулиці, до нього підійшов незнайомий йому чоловік та сів поруч. Останній вживав пиво та скільки чоловік випив він не пам`ятає. Він алкоголь не вживав. Згодом приїхали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на автомобілі, який належав ОСОБА_13 . Вони привітались та він запитав у ОСОБА_11 чи не зможе він його підвезти додому. ОСОБА_11 погодився. Необіхідно було завести ОСОБА_14 та ОСОБА_15 по домам та він попросив ОСОБА_11 сісти за кермо. Останній погодився. Їдучи по вул. К.Маркса в м. Новоукраїнка зі швидкістю приблизно 60 км/год із ввімкненими фарами, він оминав ями та побачив, що назустріч рухається автомобіль. Метрів за 30 до зіткнення, він взяв ближче до центру дороги, але водій звернув на його сторону та відбулось ДТП. В результаті аварії він отримав травми та лікувався. Зазначив, що був того дня тверезий та не здав аналіз на стан сп`яніння, оскільки йому не пропонували це зробити.
Пояснив, що дуже шкодує про те, що сталось, вчинив ненавмисно з необережності, каїться у вчиненому та вважає, що аварія відбулась внаслідок порушень правил дорожнього руху не лише ним, а і водієм ОСОБА_16 , в зв`язку з чим вину визнає частково.
Одночасно вказав, що визнає в повному обсязі цивільний позов прокурора, на даний час ці суми не відшкодовані, оскільки, він намагався вжити заходів щодо відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_11 .
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 21.07.2014 року о 10 годині ранку до нього приїхав ОСОБА_17 та попросив сісти за кермо свого автомобіля. Приїхавши до нього додому, він сів за кермо. Вони катались по місту, ОСОБА_13 вживав алкоголь та під вечір до них приєдналися ОСОБА_12 , його дівчина. Він особисто алкоголь не вживав. Приїхавши до бару «Згадка», вони відпочивали там. Згодом ОСОБА_13 стало погано і він пішов додому. Бачив в барі ОСОБА_18 , біля нього стояли якісь бутилки. На вимогу жінки ОСОБА_13 , йому потрібно було повернути авто та, зібравшись їхати, він погодився підвезти ОСОБА_18 додому. Сівши за кермо автомобіля, ОСОБА_19 сказав про те, що хоче сам керувати транспортним засобом. Витягши його із-за керма та посадивши на заднє сидіння, ОСОБА_19 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, сів за кермо та вони рушили. Машина по дорозі віляла, позаду водія йому майже нічого не було видно, та згодом сталась аварія. Він втратив свідомість та пам`ятає, що, прийшовши до тями, вже перебував в лікарні в м. Кіровограді. Йому була видалена лобна кістка, мав нестерпний фізичний біль та оперувався згодом в м. Києві.
Він не вибачає ОСОБА_18 , оскільки, внаслідок його неправомірних дій він став інвалідом. Вважав, що достатнім покаранням для ОСОБА_18 буде саме позбавлення його волі.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в кафе «Згадка». Пам`ятає, що того вечора, близько 22.00 год., в кафе прийшов ОСОБА_19 з невідомим їй чоловіком. Вони сиділи на вулиці. Вона прибирала зі столиків, які знаходились на вулиці біля кафе та бачила ОСОБА_18 за столиком. Не знає чи був ОСОБА_19 п`яним, оскільки не бачила чи вживав він алкогольні напої. Бачила як ОСОБА_11 сідав за руль автомобіля та знає, що, останній, не п`є вже два роки. ДТП на власні очі не бачила.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем Новоукраїнської ЦРЛ і того дня він був черговим лікарем. Дату та час не пам`ятає, пам`ятає лише, що виклик швидкої був вже вночі. По телефону повідомили, що в результаті ДТП є багато травмованих, тому виїхало два автомобілі швидкої. Спочатку було доставлено дівчину, а потім ОСОБА_11 , який був в тяжкому стані, а тому його відразу було госпіталізовано до реанімаційного відділення Новоукраїнської ЦРЛ. Пам`ятає, що кров на визначення стану алкогольного сп`яніння взяли у водія іншого автомобіля, останній надав згоду на це. У ОСОБА_18 кров не взяли, оскільки останній категорично відмовився. Зазначив, що ОСОБА_19 був в стані алкогльного сп`яніння, так як в нього були клінічні ознаки. Зайшовши до палати ОСОБА_18 , в ній був наявний різкий запах алкоголю, ОСОБА_19 мав мляву мову. Ним був встановлений стан сп`яніння, однак, ступінь алкгольного стану встановлено не було, так як він категорично відмовився здати кров. Пояснив, що він має допуск до проведення медичного освідування.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що в ніч з 20 на 21 липня 2014 року вони з невісткою вдома готувались до дня народження. В той час автомобіль її сина був у ОСОБА_11 . Син інколи довіряв ОСОБА_11 керувати його автомобілем. На початку першої ночі їй подзвонили та сказали, що авто розбите і за кермом був не ОСОБА_11 . Відчинивши ворота, вона побігла до місця ДТП. Прибігши на місце, вона побачила працівників служби МЧС. Бачила як ОСОБА_19 називав себе ОСОБА_11 , однак, вона сказала, що це неправда. ОСОБА_19 перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки мав нечітку мову та вживав нецензурну лексику. Очевидцем ДТП не була, однак, зазначила, що вона бачила як ОСОБА_19 періодично керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що в ніч з 20 на 21 липня 2014 року вона зустрілась із подругами. Вони сиділи та спілкувались біля магазину «Господарочка». До них під`їхав ОСОБА_16 на автомобілі та запропонував підвезти додому. Вони погодились. За кермом був ОСОБА_16 та ще троє дівчат. Вона сиділа на задньому сидінні за переднім пасажиром. Їхали зі швидкістю приблизно 30-40 км/год. Висадивши ОСОБА_24 , вони продовжили рух далі по своїй смузі руху по вул. К. Маркса в м. Новоукраїнка. Вона побачила автомобіль, який рухався невизначено в зустрічному напрямку. Її осліпили фари та наступне, що пам`ятає це ОСОБА_25 , яка була в швидкій.
Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснила, що 20.07.2014 року вони разом із дівчатами ОСОБА_27 , ОСОБА_28 відпочивали по вул. К.Маркса в м. Новоукраїнка. До них під`їхав ОСОБА_16 на автомобілі сірого кольору та запропонував підвезти. Було піздно та вони погодились, сівши до авто. Вона сиділа на передньому сидінні біля водія. Хто позаду сів не пам`ятає. В їх авто були включені фари. Висадивши ОСОБА_27 , вони рушили далі. Побачила, що назустріч їхала машина, яка віляла по дорозі. Потім відбулось зіткнення і вона нічого не пам`ятає. Вона отримала черепно-мозкову травму та лікувалась в лікарні.
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2014 року він подзвонив до ОСОБА_11 та попросив його сісти за кермой його авто, так як він був п`яним. ОСОБА_11 погодився. Катаючись по м. Новоукраїнка, вони зустріли ОСОБА_15 та ОСОБА_12 . Приїхавши ввечері до бару «Згадка», вони там відпочивали. ОСОБА_18 він не бачив. О 21-30 год. він пішов додому, вже вечеріло, залишивши свою машину ОСОБА_11 , який не пив та був тверезий. Зранку йому сказали, що машину розбито. Обставини ДТП йому невідомі.
Свідок ОСОБА_30 в судовому засідання пояснив, що влітку 2014 року він відпочивав з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 в кафе «Згадка». Він вживав алкогольні напої, а ОСОБА_11 не пив. Бачив там ОСОБА_18 , який був на літній площадці. На столі стояло пиво, але він не бачив аби ОСОБА_19 пив. Відпочивши, вони сіли до авто. За кермо сів ОСОБА_11 , а він сів на пасажирське сидіння біля водія. ОСОБА_19 підійшов до авто, розпочалась бесіда. ОСОБА_11 вийшов з авто, а за кермо сів ОСОБА_19 . Ми розпочали рух із ввімкненим світлом фар, об`їжджаючи ями. Потім сталась аварія. Зазначив, що був в стані сильного алкогольного сп`яніння та не пам`ятає подробиць аварії. В результаті ДТП, він травмував ногу та лікувався в лікарні.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснив, що вночі в липні 2014 року, більш точної дати не пам`ятає, його зупинили по вул. К.Маркса в м. Новоукраїнка на місці аварії. Він був понятим, допомагав працівникам міліції проводити заміри на проїзній частині. Не пам`ятає чи була тоді фотозйомка на місці аварії. Він підписав схему. Бачив як постраждалих забрали до лікарні.
Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснив, що він, перебуваючи на посаді експерта відділу ТКЗ ОВС НДЄКУ при УМВС України в Кіровоградській області, в нічний час, точної дати не пам`ятає, прибув на місце ДТП по вул. К.Маркса. Бачив два автомобіля. Провівши фотозйомку, оглянувши місце ДТП, склали схему та протокол. Фотографував тоді на фотоаппарат. Очевидцем аварії не був.
Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2014 року після дванадцятої години ночі був понятим при складанні схеми ДТП. Бачив, як працівники міліції проводили заміри та, засвідчивши це, підписав схему.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він має водійський стаж біля восьми років, до кримінальної та адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень не притягувався. Зазначив, що в липні 2014 року, точної дати не пам`ятає, він, керував своїм автомобілем ВАЗ на праві власності із ввімкненим світлом. Його автомобіль був справним. Він підвозив дівчат ОСОБА_28 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 додому. Дощу не було, та було сухе дорожнє покриття, на якому було багато ям. В той день він був тверезий. Висадивши ОСОБА_35 , він розпочав рух та здалеку, близько за 500 метрів, побачив машину та стовп пилу. Зрозумівши, що авто швидко їде та віляє по дорозі він насторожився та продовжив руху на своїй смузі руху, не змінюючи його. На дорозі не маневрував. Зустрічна машина взяла свою сторону і в останній момент на його смузі руху відбулось зіткнення. Розкривши очі, він побачив, що його авто пошкоджене та вже знаходиться в іншій стороні дороги посередині. Він, впевнившись, що з дівчатами все добре, виліз через вікно. Потім витяг ОСОБА_36 та відкрив двері ОСОБА_37 аби вона мала змогу вийти з машини. Фастовець вдарилась головою. Потім побачив, що з автомобіля з яким сталось зіткнення вийшли люди. Бачив, що у ОСОБА_11 було багато крові, а ОСОБА_19 сильно кричав, оскільки в нього була зажата нога. До ОСОБА_11 він не підходив, так як там було багато людей. Від ОСОБА_18 він чув алкогольний запах та останніій розмовляв нечіткою мовою.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які були досліджені судом, а саме:
- заявою від 21.07.2014 року від імені ОСОБА_6 , відповідно до якої, останній звернувся до правоохоронних органів про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 з приводу ДТП, яке було вчинене, останнім, 21.07.2014 р. о 00.15 год., в результаті якого йому було нанесено тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 162);
- протоколом огляду місця події з невід`ємними додатками фото таблицями від 21.07.2014 р., відповідно до якого відбулось зіткнення двох автомобілів ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 з ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті якого зафіксовані пошкодження (т. 1 а.с. 163-175);
- довідкою, виданою ОСОБА_3 від 21.07.2016 року, відповідно до якої він дійсно звертався 21.07.2014 року за медичною допомогою в приймальне відділення Новоукраїнської ЦРЛ з попереднім діагнозом перелом лівої голені та алкогольне сп`яніння (т. 1 а.с. 176);
- висновком судово-медичної експертизи № 1159 від 22.10.2014 року, відповідно до якого в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку, вдавленого багато уламкового перелому лобної кістки с пошкодженням лобних пазух, правої орбіти (верхня та внутрішня стінки орбіти) рани в лобній ділянці справа, пара орбітальної гематоми правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення (т. 1 а.с. 220-221);
- висновком експерта № 228 від 11.08.2014 року, згідно якого на момент екпертного огляду, з технічної точки зору рульове керування, гальмова система автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходилися в непрацездатному стані. Ходова частина автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходилася в технічно-несправному та непрацездатному стані; на момент експертного огляду, з технічної точки зору ходова частина автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 , має технічні несправності у вигляді деформації важеля підвіски лівого колеса, деформації амортизаційної стійки (в зборі) у напрямку спереду назад, деформації штаги стабілізатора поперечної стійності, реактивної тяги передньої лівої підвіски та руйнування кройтейну кріплення реактивної тяги передньої лівої підвіски до кузова автомобіля. Дані технічні несправності виникли під час ДТП. Також ходова частина автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 має технічні несправності у вигляді встановлення шин на заднє ліве та праве колесо з наднормативним зносом малюнка протектора, що суперечить вимогам п.п. 31.1, 31.4.5. «а» ПДР України, та забороняється експлуатація транспортного засобу. Виявити вказаний невідповідний стан ходової частини автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій міг шляхом зовнішнього візуального огляду. Дані невідповідності ПДР України, могли бути своєчасно усунені належним технічним обслуговуванням ходової частини автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 . На момент експертного огляду, з технічної точки зору рульове керування автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 , має технічні несправності у вигляді деформації ободу рульового колеса, валу рульового керування, лівої рульової тяги. Дані технічні несправності виникли під час ДТП. На момент експертного огляду, з технічної точки зору гальмова система автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 , має технічні несправності у вигляді пошкодження живильного бачка головного гальмового циліндра, деформації педального вузла. Дані технічні несправності виникли під час ДТП. На момент експертного огляду, з технічної точки зору ходова частина автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 має технічні несправності у вигляді встановлення шин на заднє ліве та праве колесо з наднормативним зносом малюнка протектора, що суперечить вимогам п.п. 31.1, 31.4.5 «а» ПДР України, та забороняється експлуатація транспортного засобу. Наднормативний знос малюнку протекторашин зменшує їх міцність і не впливає на керованість автомобіля при русі по сухій проїзній частині з асфальтобетонним покриттям, та може вплинути на керованість при русі по проїзній частині, що має низький коефіцієнт зчеплення (в умовах дощу, ожеледеці, тощо) (т. 1 а.с. 183-189);
- висновком експерта № 227 від 11.08.2014 року, згідно якого на момент експертного огляду, з технічної точки зору рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилися в непрацездатному стані. На момент експертного огляду, з технічної точки зору ходова частина автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , має технічні несправності у вигляді деформації верхнього та нижнього важеля підвіски, деформації штаги стабілізатора поперечної стійності. Дані технічні несправності виникли під час ДТП. На момент експертного огляду, з технічної точки зору рульове керування автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , має технічні несправності у вигляді деформації ободу рульового колеса, валу рульового керування, лівої рульової тяги. Дані технічні несправності виникли під час ДТП. На момент експертного огляду, з технічної точки зору гальмова система автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , має технічні несправності у вигляді деформації головного циліндра з вакуумним підсилювачем, та педального вузла. Дані технічні несправності виникли під час ДТП (т. 1 а.с. 195-200);
- висновком експерта № 345 від 05.11.2014 року, згідно якого первиний контакт транспортних засобів відбувся передньою частиною кузова автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 з передньою лівою частиною кузова автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В момент первинного входу в контакт кут між подовжніми осями автомобілів ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 та ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 складав приблизно 130° ± 10 (т. 1 а.с. 214-218);
- висновком експерта № 1875 від 25.11.2014 року, згідно якого формально, в даній дорожній обстановці, з метою забезпечення безпеки руху, водій автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно вимогам п. 12.3 ПДР, згідно яким «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». В розглянутій дорожній обстановці належні дії водія а/м ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , що мали бути спрямовані на забезпечення безпеки та можливість уникнення ДТП, регламентувались вимогам пп. 2.3 (б), 10.1, 11.3, 13.1 та 13.3 ПДР, згідно з якими: 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, …і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 10.1 перед … будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам рух. 11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. 13.1. водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати … безпечного інтервалу. 13.3 під час … зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. Фактині дії водія автомобіля ВАЗ-2101 Ютиш, які виразились в виїзді на смугу зустрічного руху обумовили неминучість зіткнення для водія автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_10 , тому що будь-які його односторонні дії по уникненню ДТП, передбачені п. 12.3 Правил (гальмування, маневр) не виключали зіткнення. У цьому зв`язку, регламентація належних дій водія автомобіля ВАЗ-2109 по запобіганню зіткнення з моменту об`єктивно можливого виявлення небезпеки для руху вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, є формальною. Керуючись вимогами пп. 10.1, 11.3, 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху, тобто рухаючись в межах правої сторони проїзної частини, не здійснюючи маневру в напрямку смуги зустрічного руху та дотримуючись безпечного інтервалу між автомобілем ВАЗ-2101 та зустрічним автомобілем ВАЗ-2109 при зустрічному роз`їзді, водій автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_3 в дорожній обстановці, що передувала ДТП, мав технічну можливість уникнути виїзду керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху і тим самим мав можливість уникнути зіткнення з зустрічним автомобілем ВАЗ-2109. Результати проведеного експертного дослідження технічної можливості у водіїв запобігти настання ДТП, яка розглядається, означають, що в причинному зв`язку з фактом зіткнення транспортних засобів знаходяться саме невідповідні вимогам пп. 10.1, 11.3, 13.1 та 13.3 ПДР дії водія автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 225-231);
- висновок експерта № 209, 41 від 13.02.2015 року, згідно якого формально, в даній дорожній обстановці, з метою забезпечення безпеки руху, водій автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно вимогам п. 12.3 ПДР (текст якого приведено в дослідницькій частині). В розглянутій дорожній обстановці належні дії водія а/м ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , що мали бути спрямовані на забезпечення безпеки та можливість уникнення ДТП, регламентувались вимогам пп. 2.3 (б), 10.1, 11.3, 13.1 та 13.3 ПДР (текст яких приведено в дослідницькій частині). Фактичні дії водія автомобіля ВАЗ-2101 Ютиш, які виразились в виїзді на смугу зустрічного руху обумовили неминучість зіткнення для водія автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_10 , тому що будь-які його односторонні дії по уникненню ДТП, передбачені п.12.3 Правил (гальмування, маневр) не виключали зіткнення. У цьому зв`язку, регламентація належних дій водія автомобіля ВАЗ-2109 по запобіганню зіткнення з моменту об`єктивно можливого виявлення небезпеки для руху вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, є формальною. Керуючись вимогами пп. 10.1, 11.3, 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху, тобто рухаючись в межах правої сторони проїзної частини, не здійснюючи маневру в напрямку смуги зустрічного руху та дотримуючись безпечного інтервалу між автомобілем ВАЗ-2101 та зустрічним автомобілем ВАЗ-2109 при зустрічному роз`їзді, водій автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_3 в дорожній обстановці, що передувала ДТП, мав технічну можливість уникнути виїзду керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху і тим самим мав можливість уникнути зіткнення з зустрічним автомобілем ВАЗ-2109. Результати проведеного експертного дослідження технічної можливості у водіїв запобігти настання ДТП, яка розглядається, означають що в причинному зв`язку з фактом зіткнення транспортних засобів знаходяться саме невідповідні вимогам пп. 10.1, 11.3, 13.1 та 13.3 ПДР дії водія автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_3 (т. 1 а.с.237-243).
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Суд приходить до висновку, що безпосередньо досліджені судом докази є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що висновки автотехнічних експертиз по справі є неналежними та недопустимими доказами винуватості ОСОБА_18 , оскільки проведені без всіх правдивих вихідних даних та містять припущення експерта, оскільки, в ході розгляду справи стороною захисту не було надано суду жодних доказів, зокрема, висновків спеціалістів, які б спростовували висновки експерта, які досліджені судом та містяться в матеріалах справи.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні порушень правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілому та вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.
Обвинуваченим та його захисником в ході розгляду справи не визнавався факт вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, доводи сторони захисту щодо відсутності обтяжуючої обставини, а саме -вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, ретельно були перевірені судом та не знайшли свого підтвердження.
Так, з показів свідків, зокрема, лікаря ОСОБА_38 , було встановлено, що ОСОБА_3 перебував в агресивному стані, він нього було чути запах алкоголю, а також згідно довідки виданої ОСОБА_3 , 21.07.2014 року, про те, що він звертався за медичною допомогою в приймальне відділення Новоукраїнської ЦРЛ було встановлено попередній діагноз: перелом лівої голені та алкогольне сп`яніння (т.№1 а.с.176).
Посилання сторони захисту на те, що в установленному законом порядку у ОСОБА_18 не було відібрано аналіз крові на виявлення стану сп`яніння, а тому стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_19 був в стані алкогольного сп`яніння в той день, суд до уваги не приймає, оскільки ці твердження повністю спростовуються зібраними по справі доказами в їх сукупності, зокрема, показами потерпілого, свідків, які суд визнає логічними, послідововними та такими, що доводять обставину перебування ОСОБА_18 в стані алкоголнього сп`яніння.
Суд не приймає до уваги також твердження сторони захисту про те, що лікар приймального відділення ОСОБА_21 , який підписував довідку від 21.07.2014 року, немає відповідної кваліфікації і не може стверджувати той факт, що ОСОБА_19 був в стані алкогольного сп`яніння на час вчинення злочину, оскільки, ці доводи повністю спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи та особистими поясненнями свідка ОСОБА_21 , які суд визнає логічними, послідовними та правдивими.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання судом встановлено - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що за місцем проживання та роботи ОСОБА_3 характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на «Д» обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, не є інвалідом, є фізично здоровою особою.
Таким чином, зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 286 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді позбавлення волі.
Разом з тим, суд, із врахуванням характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми та виду злочину, який відноситься до категорії злочинів, які вчинені з необережності, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що безпосередньо пов`язані з вчиненням злочину, та характеризують поведінку останнього після вчинення злочину, індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема, його віку, стану здоров`я, способу життя, а саме те, що він працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, частково відшкодував завдані збитки та після вчинення правопорушення вжив заходів до відшкодування спричиненої потерпілому матеріальної та моральної шкоди, зобов`язався відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі, раніше не судимий, відношення обвинуваченого до скоєного, який покаївся, вчинив ненавмисно та дуже шкодує про вчинене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, суд вважає за можливе звільнити його від відбуття основного покарання, якщо він протягом, призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Крім того, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 додаткове покарання у вигляді позбавлення права на керування транспортними засобами, зважаючи на тяжкі наслідки, які настали внаслідок порушення обвинуваченим вимог ПДР України, та з метою недопущення вчинення ним у майбутньому подібних правопорушень. Застосування цього покарання не матиме негативного впливу на можливість отримувати обвинуваченим засоби для існування.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
В частині пред`явлених по справі цивільних позовів суд приходить до наступного.
Цивільний позов прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної лікарні, Новоукраїнської центральної районної лікарні до ОСОБА_3 про стягнення вартості витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на суму 296,86 грн. та на суму 3441,95 грн, обвинуваченим ОСОБА_3 в ході розгляду справи було визнано в повному обсязі та повністю підтверджується наданими письмовими доказами.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наведений позов є обгрунтованим, законним та доведеним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, потерпілим ОСОБА_6 в ході розгляду справи було заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.
Вислухавши пояснення потерпілого, його представника, обвинуваченого, інших сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_6 необхідно частково задовольнити за наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав розмір матеріальної шкоди, вважав його доведеним та не заперечував проти його стягнення, зазначивши, що в подальшому відшкодує все потерпілому.
В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями), при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Враховуючи, що в судовому засіданні доведено вину ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд вважає, що вчиненням даного кримінального правопорушення обвинуваченим беззаперечно спричинено моральну шкоду потерпілому, яка пов`язана із втратою нормальних (звичних) життєвих зв`язків та втратою здоров`я, потерпілий в результаті ДТП став інвалідом ІІ групи, а тому змушений на протязі тривалого часу перебувати в лікарнях та в подальшому лікуватися.
Разом з тим, суд вважає, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди в сумі 397000 грн. підлягає задоволенню частково. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, суд враховує ступінь морального болю, характер і тривалість страждань потерпілого, ступінь фізичного болю, який відчував останній внаслідок заподіяних йому травм, істотність вимушених змін в його життєвих стосунках, порушення нормального способу життя, порушення звичних умов життя та втрати життєвих зв`язків, які також викликають душевні переживання у потерпілого.
Враховуючи викладене вище, керуючись принципом розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 100000 грн., оскільки саме у такій сумі вона у сукупності відповідатиме характеру і обсягу спричинених страждань та іншим негативним наслідкам, що настали і не призведе до безпідставного збагачення, а тільки компенсує завдану потерпілому шкоду.
Посилання сторони захисту на те, що витрати на правову допомогу не підлягають стягненню, оскільки стороною потерпілого не надано суду всіх документів, які б підтверджували сплачену суму адвокату, суд до уваги не приймає, оскільки ці твердження повністю спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи та надані потерпілим документи судом визнаються належними, достатніми та такими, що повністю підтверджують суму витрат на правову допомогу.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, які становлять 4 869,82 грн., у зв`язку з проведенням експертних досліджень та судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
На стадії досудового розслідування ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, в зв`язку з чим, суд вважає за необхідне до вступу вироку суду в закону силу, продовжити дію вже обраного виду запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки: протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної лікарні, Новоукраїнської центральної районної лікарні до ОСОБА_3 про стягнення вартості витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Новоукраїнської центральної районної лікарні витрати на лікування в розмірі 296 (двісті дев`яноста шести) грн. 85 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Кіровоградської обласної лікарні витрати на лікування в розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок однієї) грн. 95 коп.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 100 000 (ста тисяч) грн.
В іншій частині цивільного позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень та судових експертиз в розмірі 4 869 (чотирьох тисяч восьмиста шістдесяти дев`яти) грн. 82 коп.
Речові докази, після вступу вироку в закону силу, - автомобіль ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ-2109 реєстраційний номер НОМЕР_2 , які знаходяться на зберіганні на території ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси» згідно актів прийому-передачі та огляду транспортного засобу № 117 та акту № 118 від 23.01.2015 року, - повернути власникам.
До вступу вироку в закону силу, продовжити ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1