В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 18 листопада 1998 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, ч.1 ст.145, ст.42 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.46-1 КК України 1960 року з відстрочкою виконання вироку на строк 2 роки та зі сплатою штрафу в розмірі 680 грн.; 2) 23 грудня 1999 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст.140 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією ? частки майна, на підставі ст.45 КК України 1960 року засуджений умовно з іспитовим строком на 3 роки та зі сплатою штрафу в сумі 850 грн.; 3) 27 червня 2001 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.141, ч.1 ст.142, ст.ст.42, 43 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна; 4) 29 січня 2008 року Апеляційним судом Рівненської області за ч.2 ст.307 КК України на підставі ст.71 КК України 2001 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці з конфіскацією майна, постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2012 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на строк 11 місяців,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ст.395 КК України,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 03 липня 2007 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 2) 06 листопада 2008 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.190 КК України із застосуванням ст.69 та на підставі ст.ст.70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_9 28 січня 2012 року в період з 18 год. 30 хв. до 19 год., перебуваючи у маршрутному таксі №39 в м.Рівне, з умислом на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу та скориставшись відсутністю за ним спостереження зі сторони інших осіб, таємно викрав з бокової кишені жіночої сумочки належний потерпілій ОСОБА_10 мобільний телефон марки Nokia 5230, серійний номер НОМЕР_1 , вартістю 1186 грн. 51 коп. з наявними у ньому карткою пам`яті на 8 Гб та сім-карткою оператора мобільного зв`язку Київстар вартістю 30 грн., на рахунку якої було 15 грн., чим завдав потерпілій збитків в розмірі 1231 грн. 51 коп.

ОСОБА_8 , щодо якого постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2012 року було встановлено адміністративний нагляд на строк 1 рік (як звільненому умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі), в порушення встановлених цим наглядом обмежень, передбачених статтею 10 Закону України від 01 грудня 1994 року Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі, з 14 червня 2012 року припинив чотири рази на місяць реєструватися в органах внутрішніх справ, а також, всупереч встановленому для нього обмеженню у вигляді заборони виїзду за межі міста Рівне без дозволу начальника Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 03 липня 2012 року самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та виїхав до іншого населеного пункту - АДРЕСА_3 . Починаючи з 09 липня 2012 року ОСОБА_8 за місцем свого проживання не з`являвся, його місце перебування залишалося невідомим, що унеможливлювало здійснення за ним адміністративного нагляду, аж поки 17 серпня 2012 року ОСОБА_8 не був затриманий працівниками міліції за підозрою у вчиненні злочину.

12 червня 2012 року в період з 23 год. 12 хв. до 23 год. 23 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу вхідних воріт до загальноосвітньої школи Гармонія, що по проспекту Князя Романа, буд.16 в м.Рівне, з корисливих мотивів та з ініціативи ОСОБА_8 здійснили напад на потерпілого ОСОБА_4 з метою заволодіння його майном. Під час нападу підсудні застосували до потерпілого насильство, небезпечне для його життя і здоров`я, що проявилося у нанесенні йому ОСОБА_8 не менше чотирьох ударів руками та ногами по різних частинах тіла, а ОСОБА_9 - не менше трьох ударів рукою в обличчя, внаслідок чого потерпілий втратив свідомість, зазнавши легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Скориставшись непритомним станом потерпілого, ОСОБА_9 обшукав кишені його одягу, в той час як ОСОБА_8 спостерігав за навколишньою обстановкою, після чого підсудні заволоділи майном ОСОБА_4 : мобільним телефоном марки Samsung SGH-D600 вартістю 79 грн. 90 коп. з наявними у ньому карткою пам`яті Мікросіді на 8 Гб вартістю 70 грн. та сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС вартістю 25 грн., на рахунку якої було 13 грн., а також грошовими коштами в сумі 470 грн., чим завдали потерпілому збитків в розмірі 657 грн. 90 коп.

Підсудний ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ст. 395 КК України, визнав повністю, підтвердивши суду фактичні обставини, сформульовані у пред`явленому йому обвинуваченні, а саме - що на початку липня 2012 року він дійсно самовільно залишив місце проживання у АДРЕСА_1 та, не повідомивши про це ні членів сім`ї, ні працівників міліції, поки не був затриманий працівниками міліції за підозрою у вчиненні розбою відносно потерпілого ОСОБА_4 .

Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_8 не визнав, категорично заперечивши свою причетність до здійснення за попередньою змовою із ОСОБА_9 нападу на потерпілого ОСОБА_4 . Підсудний суду показав, що близько 20 год. 30 хв. 12 червня 2012 року зустрів потерпілого біля магазину Шипшина по вул.Князя Романа в м.Рівне, куди зайшов по цигарки. Попросивши в ОСОБА_4 підкурити цигарку, обмовився з ним декількома фразами, як з колишнім сусідом, після чого пішов додому. Того вечора потерпілого він більше не бачив, оскільки до пізньої ночі перебував на вул.Костромська в м.Рівне у своєї знайомої ОСОБА_11 . Ні до, ні після вчинення розбою щодо ОСОБА_4 , підсудного ОСОБА_9 . ОСОБА_8 не зустрічав і не бачив, а покази свідка ОСОБА_12 є неправдивими.

Підсудний ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, не оспоривши в суді фактичних обставин, сформульованих у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні крадіжки, таємного викрадення ним мобільного телефона в потерпілої ОСОБА_10 .

Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_9 визнав частково, заперечивши наявність попередньої змови між ним та ОСОБА_8 про напад на потерпілого ОСОБА_4 з метою заволодіння його телефоном і грошима. З цього приводу підсудний дав суду показання, що ні напередодні, ні того вечора з ОСОБА_8 не бачився, раніше з ним не знайомий, а напад на потерпілого за обставин, вказаних у пред`явленому обвинуваченні, вчинив за попередньою змовою з особою на ім`я « ОСОБА_13 ». Пояснив, що оговорити ОСОБА_8 під час досудового слідства він був змушений під фізичним та психічним тиском працівників міліції.

Суд, з`ясувавши думку підсудних та інших учасників судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи за епізодами обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а ОСОБА_8 , - у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють підсудні та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд критично оцінює покази обвинувачених за ч.2 ст.187 КК України та не визнання ними вини, та вважає їх способом захисту від інкримінованого злочину, як такі, що дані з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки їх винність у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується іншими об`єктивними доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_4 підтвердив факт розбійного нападу на нього підсудними, та дав показання, з яких вбачається, що близько 23 год. 12 червня 2012 року він, перебуваючи біля магазину Шипшина на вул.Князя Романа в м.Рівне, зустрів свого колишнього сусіда ОСОБА_8 , з яким обмовилися декількома фразами, після чого ОСОБА_8 в нього запитав, де той живе, запропонувавши провести додому. Пропозицію ОСОБА_8 він відхилив та пішов додому по вул.Князя Романа. Проходячи алеєю біля школи Гармонія, почув ззаду тупіт ніг і незабаром на нього здійснили напад, заподіявши тілесні ушкодження. Удари наносили по різних частинах тіла, в тому числі і ногами по голові. ОСОБА_9 він бачив під час нападу віч-на-віч, в той час як ОСОБА_8 впізнав по силуету. Від побоїв він знепритомнів, а коли прийшов до тями, то виявив, що у нього зникли гроші і телефон. На наступний день потерпілий звернувся в лікарню з приводу отриманих тілесних ушкоджень. ОСОБА_4 ствердив, що під час досудового розслідування він впізнавав нападників, ОСОБА_9 при очній ставці визнавав вину і говорив, що з ним був ОСОБА_8 .

Показання потерпілого об`єктивно підтверджуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

Свідок ОСОБА_14 - дружина потерпілого, повідомила, що 12 червня 2012 року близько 23 год. 30 хв. її чоловік повернувся додому побитим і закривленим, пояснивши, що його побили і пограбували невідомі особи.

Свідок ОСОБА_15 , товариш потерпілого, повідомив, що чув і бачив як ОСОБА_8 запропонував провести потерпілого додому, коли близько 23 год. 12 червня 2012 року вони усі разом зустрілися біля магазину Шипшина на вул.Князя Романа в м.Рівне. При цьому, підсудного свідок впізнав за такою ознакою як татуювання, котре помітив на правій руці ОСОБА_8 . Того ж вечора біля магазину Шипшина свідок помітив і ОСОБА_9 , який був в компанії молодих людей. Коли ОСОБА_4 з ним попрощався і пішов додому, він ( ОСОБА_15 ) зауважив про себе, що в темряву за потерпілим пішов ОСОБА_8 .

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які вночі 12 червня 2012 року поблизу школи Гармонія в м.Рівне виявили потерпілого ОСОБА_4 , який лежав на землі побитий і закривавлений, після чого допомогли потерпілому дістатися додому. У своїх показаннях свідок ОСОБА_16 також зауважив, що перед бійкою бачив силуети двох нападників, які знаходилися ближче до школи.

З показаннями потерпілого та свідків узгоджуються фактичні дані, встановлені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 10 серпня 2012 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 , розповів про обставини розбійного нападу на нього пізно ввечері 12 червня 2012 року (т.1, а.с.22 - 25);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06 липня 2012 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 впізнав свого колишнього сусіда ОСОБА_8 як особу, яку зустрів 12 червня 2012 року в період з 22 до 23 год. біля магазину Шипшина на зупинці громадського транспорту, і який запропонував потерпілому провести його додому (т.1, а.с.39);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07 липня 2012 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_9 як особу, яка здійснила на нього розбійний напад поблизу школи Гармонія на вул.Князя Романа в м.Рівне (т.1, а.с.40);

- висновком судово-медичної експертизи від 10 липня 2012 року №1040 встановлено, що у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в склери обох очей, крововиливів в лівій навколоочній ділянці, на лівому плечі, на обох передпліччях, забою м`яких тканин міжбрівної ділянки, садна на лівому колінному суглобі, перелому кісток носа зі зміщенням кісткових уламків та струсу головного мозку. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, якими могли бути рука, нога чи інші тупі предмети, і могли виникнути не менше як від семи травматичних дій.

Дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (т.1 а.с.59, 60);

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи (т.1 а.с.70 - 72)

залишкова вартість належного потерпілому ОСОБА_4 мобільного телефону марки Samsung SGH-D600, з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації, за умови його технічно-справного стану, станом на момент проведення експертизи 24.07.2012 р. могла становити 79,90 грн.

На досудовому слідстві ОСОБА_9 чітко і послідовно розповів слідчому про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення ним за попередньою змовою з ОСОБА_8 розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_4 . При цьому, з показань підсудного слідує, що ініціатором нападу на потерпілого був саме ОСОБА_8 , вказані покази ОСОБА_9 підтвердив під час проведення за його участі відтворення обстановки та обставин події, а також під час проведення очної ставки з потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_8 , що вбачається, з протоколів очної ставки від 06 та від 07 липня 2012 року (т.1 а.с.41 - 44, 46 - 51)

До зміни показань підсудним ОСОБА_9 в судовому засіданні суд відноситься критично та оцінює їх як спробу допомогти підсудному ОСОБА_8 уникнути кримінальної відповідальності за вчинене суспільно небезпечне діяння, при чому вигадані обома підсудними версії їх участі у подіях, що передували нападу на потерпілого, а також версія ОСОБА_9 про його участь у розбої щодо ОСОБА_4 разом з особою на ім`я ОСОБА_13 об`єктивно спростовуються наступними доказами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомив, що 12.06.2012 року він взагалі ОСОБА_8 не бачив.

Суд критично оцінює такі покази ОСОБА_18 , оскільки з оголошених в судовому засіданні його показів як свідка, наданих ним під час досудового слідства, вбачається, що в період з 22 до 23 год. 12 червня 2012 року він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими особами їх віку відпочивали, вживаючи алкогольні напої та їжу, на зупинці громадського транспорту поблизу магазину Шипшина по вул.Князя Романа в м.Рівне. Там свідок побачив, як між ОСОБА_8 й ОСОБА_9 та, як потім з`ясувалося, потерпілим ОСОБА_4 зав`язалася розмова, після чого підсудні пішли услід потерпілому по вул.Князя Романа у напрямку гастроному Україна. Приблизно о 01 год. ночі 13 червня свідкові на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що незабаром вони прийдуть на квартиру до АДРЕСА_4 , де ОСОБА_18 гостював. Підсудні прийшли, принесли з собою горілку й продукти харчування, а також він побачив у ОСОБА_9 мобільний телефон марки Samsung чорного кольору. На його прохання, ОСОБА_9 дав йому цей телефон в користування приблизно на дві години, після чого телефон він повернув ОСОБА_9 . Свідок також зауважив, що коли хлопці прийшли на квартиру до ОСОБА_19 , одяг ОСОБА_9 був сильно забрудненим, що той змушений був його випрати (т.1 а.с.28 - 30).

З оголошених під час судового слідства показів свідка ОСОБА_19 вбачається, що ввечері 12 червня 2012 року у нього вдома гостював ОСОБА_18 , до якого близько опівночі на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_8 й через ОСОБА_18 попросив у ОСОБА_19 дозволу зайти в квартиру. ОСОБА_8 прийшов разом з ОСОБА_9 , при чому одяг в обох був забрудненим. Вони разом вживали продукти харчування та алкогольні напої, які принесли хлопці, у нього всі переночували, а вранці розійшлися (т.1 а.с.32)

Свої покази свідок підтвердив під час проведення очної ставки з обвинуваченим ОСОБА_8 , що стверджується протоколом очної ставки (т.1 а.с.45)

Потерпілий ОСОБА_4 під час проведення очної ставки з обвинуваченим ОСОБА_9 наполіг на своїх показаннях щодо тієї обставини, що у період з 22 до 23 год. 2012 року біля магазину Шипшина по вул.Князя Романа в м.Рівне зустрів свого колишнього сусіда ОСОБА_8 , який у нього чомусь запитав, де потерпілий на даний час проживає й запропонував провести його додому, що ОСОБА_4 насторожило, адже сусіда давно не бачив і стосунків з ним не підтримував (т.1 а.с.43 - 44)

З показами потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 узгоджуються фактичні дані, встановлені дослідженими в судовому засіданні документами, а саме:

- роздруківкою вхідних та вихідних з`єднань із зазначенням інформації про розміщення територіальних базових станцій, в яких вони були зафіксовані, абонента НОМЕР_2 (номер підсудного ОСОБА_8 ), імеі № НОМЕР_3 , за період з 12.06.2012 р. по 05.07.2012 р., що надійшла з Львівської філії ПрАТ Київстар (т.1, а.с.98 - 128);
- роздруківкою вхідних та вихідних з`єднань із зазначенням інформації про розміщення територіальних базових станцій, в яких вони були зафіксовані, абонента НОМЕР_4 (номер потерпілого ОСОБА_4 ), за період з 12.06.2012 р. по 10.07.2012 р., що надійшла з Департаменту безпеки ПрАТ МТС Україна (т.1 а.с.133 - 141);
- роздруківкою вхідних та вихідних з`єднань із зазначенням інформації про розміщення територіальних базових станцій, в яких вони були зафіксовані, що були здійснені мобільним терміналом з серійним номером НОМЕР_5 (потерпілого ОСОБА_4 ), за період з 12.06.2012 р. по 08.08.2012 р., що надійшла з Департаменту безпеки ПрАТ МТС Україна (т.1 а.с.146 - 149);
- роздруківкою вхідних та вихідних з`єднань із зазначенням інформації про розміщення територіальних базових станцій, в яких вони були зафіксовані, що були здійснені мобільним терміналом з серійним номером НОМЕР_5 (потерпілого ОСОБА_4 ), за період з 12.06.2012 р. по 08.08.2012 р., що надійшла з Департаменту безпеки ПрАТ МТС Україна (т.1 а.с.150 - 153).
Суд критично оцінює покази підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині застосування до них працівниками міліції незаконних методів досудового слідства та дізнання, оскільки в судовому засіданні були допитані в якості свідків працівники Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області - ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які кожен окремо ствердили, що фізичного чи психологічного тиску відносно підсудних вони не чинили.

Окрім того, з копії наданої суду постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 12.07.2012 року ( Т 3 а.с.236-239) вбачається, що за результатами перевірки, проведеної в порядку ст.97 КПК України, не встановлено даних, які б вказували на наявність в діях службових осіб Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ознак перевищення службових повноважень у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а тому прокурором відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно працівників Рівненського МВ УМВС України за фактом перевищення службових повноважень на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК, у зв`язку з відсутністю складу злочинів, передбачених ч.2 ст.365 КК України.

Також за наслідками проведення службової перевірки по матеріалах прокуратури м.Рівне щодо можливих неправомірних дій працівників відділу карного розшуку Рівненського МВ УМВС, не підтверджено факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 працівниками карного розшуку (Т.3 а.с.245-247).

Таким чином, судом не здобуто доказів застосування протиправних методів слідства працівниками міліції відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

В кінці судового слідства та під час судових дебатів підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кожен окремо вину в інкримінованих їм злочинах визнали повністю, щиро розкаялися та підтвердили фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному висновку. Підсудні вказали, що незаконні методи досудового слідства до них не застосовувались працівниками міліції, однак пояснити чому вони наполягали на тому, що відносно них чинився тиск, підсудні не змогли.

За клопотанням захисту судом було призначено повторну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_9 та висновком експерта (Т.5 а.с.117 119) встановлено, що на даний час ОСОБА_9 психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. В період інкримінованих йому дій, ОСОБА_9 психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Суд, оцінюючи докази в їх сукупності вважає доведеною вину підсудних у вчиненні інкримінованих злочинів.

Дії підсудного ОСОБА_8 органами досудового слідства вірно кваліфіковані :
- за ч.2 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій;
- за ст.395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду (порушення правил адміністративного нагляду).

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, один з яких є тяжким, а інший (порушення правил адміністративного нагляду) - злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, в тому числі й за вчинення розбою, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 є рецидив злочинів, обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття.

Враховуючи наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_8 неможливе без ізоляції від суспільства.

Дії підсудного ОСОБА_9 органами досудового слідства вірно кваліфіковані:
- за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

- за ч.2 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій.
При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є тяжким, а інший (крадіжка) - злочином середньої тяжкості, особу ОСОБА_9 , який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий за корисливі злочини проти власності, в тому числі й за вчинення розбою, а також обставини, що обтяжують покарання рецидив злочинів, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненні крадіжки майна в потерпілої ОСОБА_10 .

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину, що обтяжує покарання, обставину, що пом`якшує покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 неможливе без ізоляції від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_10 під час судового слідства подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, претензій до обвинувачених не має (Т 3 а.с.229).

Пред`явлений під час досудового слідства Рівненською центральною міською лікарнею цивільний позов до підсудних ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про відшкодування витрат в розмірі 1466,28 грн., понесених вказаним закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 - підлягає залишенню без розгляду на підставі ч.3 ст.169 ЦПК України.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженим залишити тримання під вартою.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно ст.81 КПК України.

Судові витрати по справі слід прийняти на рахунок держави.
У строк покарання при його призначенні попереднє ув`язнення підлягає зарахуванню відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-УІІІ.
Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України 1960 року, пунктом 11 розділу ХІ - Перехідні положення КПК України 2012 року, суд,
З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ст.395 КК України та призначити йому:

- за ч.2 ст.187 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, що є власністю засудженого;

- за ст.395 КК України покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, що є власністю засудженого.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Рівненської області від 29 січня 2008 року та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 9 (дев`ять) місяців з конфіскацією майна, що є власністю засудженого.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17 серпня 2012 року по 18 травня 2016 року з розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, включаючи строк затримання з 05 по 08 липня 2012 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 залишити попередній тримання під вартою.

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України та призначити йому:

- за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- за ч.2 ст.187 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з конфіскацією майна, що є власністю засудженого.

Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць з конфіскацією майна, що є власністю засудженого.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04 грудня 2012 року по 18 травня 2016 року з розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, включаючи строк затримання з 04 по 07 липня 2012 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 залишити попередній тримання під вартою.
Речові докази: документи зберігати в матеріалах кримінальної справи, мобільний телефон марки Samsung Е-1100Т, серійний номер НОМЕР_3 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку Київстар, абонентський номер НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_25 .
Судові витрати віднести на рахунок держави.

Цивільний позов Рівненської центральної міської лікарні - залишити без розгляду.

На вирок протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд, а засудженими, в той же строк з моменту одержання ними копії вироку.

Суддя: