Номер провадження:1-кс/521/2201/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0001562 від 19.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, що 19.07.2016 року до чергової частини Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області звернувся із заявою ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи за адресою: АДРЕСА_1 займаються гральним бізнесом.

За даним фактом слідчим Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2016 року внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення №0001562.

Слідчий звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт майна, яке 19.07.2016 року було вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, та вважав за необхідне його задовольнити.

Оскільки власник майна, як вказано в клопотанні про арешт майна слідчим не встановлений, слідчий суддя про час та місце проведення судового розгляду клопотання сповістив лише прокурора.
Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, вислухавши думку прокурора, власника майна, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Пунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду /ч. 2 ст. 168 КК України/.
Як встановлено, під час розгляду клопотання, дійсно 17.07.2015 року слідчим СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області був проведений огляд в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , де на думку слідчого невстановлені особи займались гральним бізнесом, під час якого, були вилучені певні предмети та речі /системні блоки, монітори та інш./. Однак вказаний огляд проведений слідчим без ухвали слідчого судді.
19.07.2016 року слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням про винесення ухвали про дозвіл на проведення обшуку іншого володіння особи, а саме приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та визнання законними дії слідчого, а саме проведення огляду в приміщенні розташованому за адресою м. Одеса, вул. Самодіяльна, 34, який мав місце 19.07.2016 року.
19.07.2016 року слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси постановлена ухвала відповідно до якої у задоволенні клопотання слідчого відмовлено. З ухвали слідчого судді вбачається, що слідчим обшук приміщення здійснено незаконно, без правових підстав.
Статтею 2 КПК України, встановлені завдання кримінального провадження, одними з яких є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 статті 9 КПК України, серед іншого також встановлено, що під час кримінального провадження прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, вимог інших актів законодавства.
Будь-яка слідча дія повинна проводитись при наявності правових і фактичних підстав, тобто при наявності сукупності передбачених кримінально-процесуальним законом умов і фактичних даних в інтересах встановлення істини по справі. Оскільки слідчим суддею встановлено, що проведення вказаного огляду, з точки зору мети доказування обставин злочину, а також законності його проведення не є невідкладною, обов`язковою чи необхідною слідчою дією, слідчий суддя вважає, що підстав для арешту майна не має.
Окрім того, слідчий суддя зазначає, що клопотання слідчого в порушення вимог ст. 171 КПК України, не містить підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, та до клопотання не додані документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Слідчий суддя також звертає увагу на те, що отримання у вказаний, незаконний спосіб будь-яких речей та документів, які в подальшому можуть бути речовими доказами є недопустимим, оскільки можуть бути визнані в порядку ст. ст. 86, 87, 89 КПК України недопустимими, що в свою чергу може стати підставою для необґрунтованого звільнення винної особи від кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя вважає, що підстав для арешту перелічених вище предметів та речей не має, оскільки огляд приміщення за адресою АДРЕСА_2 , проведений незаконно.
Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0001562 від 19.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України відмовити.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1