УХВАЛА

11 жовтня 2016 року м.Хмельницький
В судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримала, просила її задовольнити.
Заслухавши учасника процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
За результатами досудового розслідування 14 червня 2016 року старшим слідчим СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 винесена постанова про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
У статті 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів. Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Вказані вимоги закону слідчим в повній мірі не виконано.
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не здійсненні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на збирання та дослідження обставин, передбачених ст. 91 КПК України, як того вимагає ст. 92 та 93 КПК України, не проведено аналіз доказів та не дана відповідна правова оцінка обставинам справи.
В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідчий зробив висновок про те, що, в ході проведення досудового розслідування не здобуто належних доказів, достатніх для повідомлення ОСОБА_8 про підозру у скоєнні даного кримінального правопорушення, незацікавлених свідків у даній справі не встановлено, а покази вже встановлених свідків викликають сумнів щодо їх об`єктивності, оскільки вказані особи перебувають між собою у неприязних відносинах, а тому до них слід ставитись критично. Крім того, зі слів самої ОСОБА_7 встановлено, що під час сварки її чоловік неодноразово штовхав її у спину, з метою пришвидшити її рух до лікаря в поліклініку, а перебуваючи на другому поверсі двічі вдарив рукою її по спині. Таким чином, на думку слідчого, не має достатньо доказів вважати, що ОСОБА_8 штовхав у спину потерпілу з метою заподіяти їй тілесні ушкодження, адже він такі дії вчиняв з метою пришвидшити її рух, і не виключена можливість заподіяння такого садна потерпілій саме під час поштовху у спину, а не під час умисного удару, що виключає в діях ОСОБА_8 склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.ю через відсутність умисної вини, оскільки сам ОСОБА_8 не визнає факту умисного заподіяння тілесних ушкоджень.
Під час досудового розслідування слідчий, не провівши у кримінальному провадженні слідчий експеримент за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , шляхом відтворення дій, обстановки та обставин вказаної події. Не допитавши експерта з приводу механізму нанесення тілесних ушкоджень, що були виявлені ОСОБА_5 , слідчий зробив висновок про те, що садно у потерпілої могло виникнути в наслідок поштовху у спину, а не під час умисного удару. При наявності розбіжностей у показах ОСОБА_5 , ОСОБА_9 із показами ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , одночасний допит між вказаними особами, з метою з`ясування розбіжностей у їхніх показах, слідчим також проведено не було. Як повідомила в судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_3 , у ОСОБА_4 наявний відеозапис, на якому зафіксовано частину подій, що мали місце 10.05.2016 в приміщенні поліклініки №2, про що повідомлялось слідчому, однак останнім не вжито заходів для отримання та дослідження вказаного відеозапису. Не звернув увагу під час досудового розслідування слідчий й на те, що в своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 повідомляла саме про вчинення в присутності працівників та відвідувачів поліклініки, працівників поліції, у вказаний час ОСОБА_8 хуліганських дій, в ході яких останній голосно кричав, нецензурно лаявся та спричинив потерпілій тілесні ушкодження. В ході досудового розслідування не були встановлені вказані свідки-очевидці події та не були допитані з приводу відомих їм обставин справи.
Наведені обставини дають підстави слідчому судді для скасування постанови старшого слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 14 червня 2016 року про закриття кримінального провадження. З метою встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні, має бути проведено досудове розслідування, в ході якого необхідно усунути вказані недоліки, виконати інші слідчі дії, в яких виникне необхідність.
Керуючись ст.ст.306, 307 КПК України,-
у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.
Відповідно вимог ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого суді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя