Провадження № 1-кп/127/89/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого: ОСОБА_1 ,
представника потерпілого: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
розглянувши в судовому засіданні, залі №32 в м. Вінниця кримінальне провадження №0003548 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.06.2015 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярове, Шаргородського району, Вінницької області, українця, громадянина України, із спеціальною середньою освітою, одруженого, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_7 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
02.06.2015 року приблизно о 21.40 год. ОСОБА_5 , маючи на меті заподіяти тілесні ушкодження сусіду ОСОБА_1 , з яким у нього виникла суперечка на побутовому ґрунті, підбіг до нього, коли той стояв на дорозі біля хвіртки свого будинку, що знаходиться у АДРЕСА_2 , і умисно кулаком правої руки наніс удар ОСОБА_1 по лівій половині обличчя.
Відповідно до висновку експерта від 15.09.2015 року № 782/1333/1347, у ОСОБА_1 було виявлено тілесне ушкодження: «Перелом суглобового відростка нижньої щелепи зліва зі зміщенням», який не являється небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, виник від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи - 02.06.2015 року.
Під час розгляду кримінального провадження в суді стороною обвинувачення було змінено обвинувачення та викладено у новій редакції з чим не погодився потерпілий та його представник та висловили своє право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав частково, суду пояснив, що 02.06.2015 року ввечері повернувшись із відрядження, він господарював та вилив на подвір`я два відра води. Так як у нього двір з нахилом, тому вода витікає на вулицю, ближче до будинку потерпілого. Донька покликала його та повідомила, що відбувається суперечка на вулиці. Коли він вийшов, то почав сперечатися з дружиною потерпілого, можливо в гніві він і висловився в її бік нецензурною лайкою. Коли вийшов ОСОБА_1 з нецензурною лайкою в його бік, він підійшов до останнього і у відповідь вдарив або штовхнув потерпілого, він не пам`ятає після чого була штовханина, внаслідок якої у нього також були тілесні ушкодження. Він не наносив потерпілому удари у вуха. В подальшому приїхали працівники міліції та були надані пояснення.
Крім того, повідомив, що до нього приїжджали працівники санепідемстанції з приводу звернення сусідів щодо наявності води на вулиці та попередили його усно.
Щодо заявленого цивільного позову потерпілого в частині стягнення моральної шкоди не визнав, так як сума заявлена потерпілим є завищеною.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 суду пояснив, що з обвинуваченим вони сусіди.
02.06.2015 року приблизно о 22 год. він почув розмову, тому вийшовши за ворота, почув як ОСОБА_5 сказав до його дружини - «договоритесь». Оскільки сусіди виливають воду, вона біжить до його будинку і заважає йому пройти, тому його дружина сказала, що прийдеться звернутися до органів з приводу цієї ситуації. ОСОБА_5 вискочив і зі словами «Ви мені погрожуєте?», підбіг до нього та наніс удар правою рукою в обличчя, координація рухів була порушена, а потім він відчув ще один удар в спину, від якого він впав на коліна. Після цього можливо був ще один удар в голову, однак він не пам`ятає, оскілки була туманна свідомість. Дружина викликала голову квартального комітету, потім було викликано працівників міліції та швидку допомогу.
Внаслідок отриманих ушкоджень він перебував тривалий час у лікарні, близько двох тижнів, а потім ще лікувався у хірурга. Крім того, перший час не міг їсти, у нього погіршився зір, часті головні болі, що погіршило його працездатність, оскільки він працює майстром по ремонту годинників. Також внаслідок дій обвинуваченого, було принижено його перед сусідами.
Цивільний позов підтримує в повному обсязі. Щодо міри покарання обвинуваченому, просить суворо покарати останнього.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона працює головою квартального комітету та приблизно 2-3 червня 2015 року ввечері займаючись своїми справами почула крики. Виглянувши, вона побачила, що до неї прибігла сусідка ОСОБА_9 і повідомила, що б`ють її чоловіка. Вона покинула свої справи і побігли на місце події, пробігавши біля будинку ОСОБА_10 , вона побачила, що остання знаходиться у себе на подвір`ї і також спостерігає подію. Перше, що вона побачила, це те як від ОСОБА_1 відходив ОСОБА_5 до себе на подвір`я, а потерпілий тримався за голову. Вона покликала ОСОБА_5 і зробила зауваження з приводу зливу води на дорогу, яка зійшла під хвіртку до Стадніків, яким вже неодноразово це робилося, виносилися приписи та роздавалися пам`ятки, але вони надалі їх ігнорують. Крові на ОСОБА_1 вона не бачила, у нього була лише розірвана футболка.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що 02.06.2015 року близько 22:00 години вона прийшла з роботи та поралась у себе на подвір`ї і почула журчання води, яка потоком була злита. Вийшовши на дорогу, вона побачила припаркований автомобіль ОСОБА_5 , біля якого був його зять, до якого вона звернулася і зробила зауваження, на що він промовчав і коли вона вже розвернулася, щоб йти до себе на подвір`я, побачила, що виходить її чоловік ОСОБА_1 та також зробив зауваження та сказав, що будуть прийняті інші міри, якщо вони не розуміють. Тоді із своєї хвіртки вийшов озлоблений ОСОБА_5 і підбіг до її чоловіка та наніс в обличчя декілька ударів, від чого у нього підкосилися ноги і він втративши свідомість впав на землю, прийшовши до тями він спробував захиститися та почав закриватися руками. Вона вирішила викликати голову квартального комітету та побігла до неї, по дорозі кричала до сусідів, щоб вони викликали працівників міліції. Під час того, як вона бігла, вона постійно озиралася і бачила, як ОСОБА_5 наносить йому удари ногами та шарпав. Повідомивши голові квартального комітету, що трапилось вони вдвох побігли назад. На чоловіку була розірвана футболка, вивалені в бруді штани, тримався за щелепу, йому було тяжко розмовляти, за вухом була шишка, її чоловіку стало погано, побіліло обличчя, тому вона викликала швидку допомогу, яка його госпіталізувала. Будь-яких образливих виражень ОСОБА_1 в сторону ОСОБА_5 не було.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що того вечора, коли трапилась подія вони порались на городі, близько 22:00 год. вони повернулися то поставили воду на подвір`ї, щоб облитися після праці. Чоловік ОСОБА_5 узяв і облився водою з відра і ця вода пішла струмком по дорозі та згодом вони почули крики. Виглянувши за паркан, вони побачили сусідів ОСОБА_12 , які сварилися з приводу вилитої води, тоді у них зав`язався конфлікт. Її чоловік та ОСОБА_1 зціпилися, останній вдарив ОСОБА_5 в хворе коліно, той в свою чергу зацепився за футболку потерпілого і вони разом впали на землю, почались крики і дружина ОСОБА_1 побігла до голови квартального комітету. Прибігши назад, визвали працівників міліції, які склали протокол. Під час бійки вона спостерігала за усім з свого подвір`я, так як хвіртка була відчинена. Будь-яких тілесних ушкоджень на потерпілому вона не бачила і щоб наносив її чоловік удари в щелепу потерпілому також.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що була понятою при проведенні двох слідчих експериментів, які проводилися в один день, при якому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показували обставини події за якими вони спостерігали та повідомили, що у ОСОБА_1 і ОСОБА_5 виник конфлікт, при якому ОСОБА_5 накинувся на ОСОБА_1 . Свідки показували, якою рукою та як ногами бив ОСОБА_5 потерпілого, як повалив його на землю і бив ногами. При проведенні слідчого експерименту покази свідка ОСОБА_9 та ОСОБА_10 співпадали.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду повідомив, що був статистом під час проведення слідчого експерименту, при якому свідки розповідали обставини поді та повідомляли, що перший удар був нанесений ОСОБА_5 в обличчя ОСОБА_1 від чого він впав. При слідчому експерименті він сам лягав на землю і на ньому показували, як саме потерпілому ногами наносили удари та волочили по землі. Свідки під час слідчого експерименту обставини події показували по черзі.
У судовому засіданні прийнято відмову прокурора від права допиту заявленого свідка обвинувачення ОСОБА_10 . При цьому прокурору роз`яснено, що у разі відмови від права допиту заявленого свідка обвинувачення сторона обвинувачення не вправі будете апелювати до неповноти судового розгляду внаслідок непроведення допиту цього свідка.
Крім показань потерпілого та свідків, вина обвинуваченого підтверджується також і іншими доказами, зібраними у справі, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.06.2015 року, згідно якого було прийнято усну заяву від ОСОБА_1 відповідно до якої 02.06.2015 року приблизно о 21:40 год. на дорозі біля хвіртки будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_15 заподіяв йому тілесні ушкодження (а.с.82-84);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.09.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого за участю потерпілого ОСОБА_1 , інших осіб, у присутності двох понятих було проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, зокрема, з метою перевірки і уточнення показань потерпілого ОСОБА_1 під час чого потерпілий повідомив, що 02.06.2015 року приблизно о 21:35 год. він разом із своєю дружиною ОСОБА_9 знаходився на дорозі біля хвіртки свого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 . До нього підбіг сусід ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 . та лівою рукою схопив його за футболку в ділянці грудної клітки, а правою рукою кулаком вдарив його по лівій частині обличчя, що на особах, які приймали участь у слідчому експерименті продемонстрував. Після чого потерпілий стверджує, що від удару він втратив можливість усвідомлювати, що відбувається. Наступне, що він пам`ятає, як він лежить на землі, а ОСОБА_5 стоїть поруч із ним (а.с.90-96);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.09.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого за участю свідка ОСОБА_9 та інших осіб у присутності двох понятих було проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, зокрема, з метою перевірки і уточнення показань свідка ОСОБА_9 під час чого ОСОБА_9 повідомила, що стала свідком події, при якій її чоловіку ОСОБА_1 було заподіяно тілесні ушкодження, а саме 02.06.2015 року приблизно о 21:30год. вона разом із ОСОБА_1 стояла на дорозі біля хвіртки свого будинку. До її чоловіка підбіг сусід ОСОБА_5 та лівою рукою схопив ОСОБА_1 за футболку, а правою рукою кулаком вдарив його по лівій щоці та одразу після цього ОСОБА_5 своєю правою рукою кулаком таким же чином наніс ОСОБА_1 ще декілька ударів по лівій щоці. Свідок стверджує, що ОСОБА_1 , захищаючись від ударів, намагався руками закривати свою голову. ОСОБА_5 двома руками наносив численні удари ОСОБА_1 в область голови та тулуба. Після чого вона побігла по вулиці до будинку голови квартального комітету, щоб покликати її на допомогу. Озираючись, вона побачила, що ОСОБА_5 звалив ОСОБА_1 на землю і декілька разів вдарив його ногою по тулубу. Діючи згідно роз`яснень свідка, учасники слідчого експерименту продемонстрували дані події;
- висновком судово-медичної експертизи №782/1333/1347 від 15.09.2015 року, згідно якої у ОСОБА_1 було виявлено тілесне ушкодження: «Перелом суглобового відростка нижньої щелепи зліва зі зміщенням», який не являвся небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я (згідно п.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості, тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.95р.), виник від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи - 02.06.2015 року.
Характер і локалізація виявленого у ОСОБА_1 тілесного ушкодження (перелом суглобового відростка нижньої щелепи зліва) свідчить про травматичну дію в ліву половину обличчя і за механізмом утворення не суперечить обставинам, викладеним, як у протоколі допиту ОСОБА_1 від 03.06.15р.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, мотивуючи це тим, що дійсно у нього з потерпілим виник конфлікт на побутовому ґрунті, під час чого вони зцепилися, можливо він і міг нанести удар плечем у щелепу потерпілому, в результаті конфлікту у нього також були тілесні ушкодження.
Такі покази обвинуваченого судом оцінюються критично та розцінюються як його позиція захисту від пред`явленого обвинувачення, так як досліджені під час судового слідства докази вини обвинуваченого свідчать про зворотнє.
Допитані свідки в судовому засіданні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілий вказували на нанесення обвинуваченим ОСОБА_5 удару в ліву ділянку обличчя правою рукою, що знайшло своє підтвердження під час дослідження слідчого експерименту та знайшло своє відображення у висновку судово-медичної експертизи, тому вказані покази є послідовними, логічними та узгодженими між собою, а отже ставляться судом в основу обвинувачення та визнаються такими, що підтверджують вину обвинуваченого.
Що стосується показів свідка ОСОБА_11 , то вони до уваги не беруться, оскільки свідок повідомила про конфлікт і бійку між її чоловіком та потерпілим, які зцепившись впали на землю, будь-яких ушкоджень на потерпілому вона не бачила і ОСОБА_5 , ОСОБА_1 ударів в щелепу не наносив, що не знайшло свого підтвердження в ході судового слідства, хоча з показів свідка вона спостерігала за усім із свого подвір`я, а отже могла і повинна була бачити інше.
Проаналізувавши показання обвинуваченого, який свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково, показання потерпілого, свідків, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме, те що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений, працює водієм.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Заявлений цивільний позов прокурором м. Вінниці в інтересах держави в особі Вінницької міської ради в рахунок відшкодування витрат комунального закладу Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на лікування потерпілого ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
При вирішенні питання щодо задоволеного цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 в частині стягнення з обвинуваченого на його користь 2133 гривні 62 копійки у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, яка полягає у витратах в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим за 28 днів, витрат на лікування потерпілого та витрат на посилене харчування на суму 2133,62 грн., суд приходить до переконання, що він підлягає задоволенню на вказану суму, оскільки вказані витрати належним чином підтверджуються, чеками та документами, які знаходяться при матеріалах справи.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди на суму 35 000 гривень, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а також положення ч. 1 ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК України.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості.
В частині стягнення моральної шкоди, суд вважає що позовні вимоги дещо завищені, тому позов підлягає частковому задоволенню на суму 10000 гривень. Потерпілий дійсно зазнав моральних страждань внаслідок отриманих травм, відчув фізичний біль, нормальний спосіб життя його при цьому беззаперечно був порушений, оскільки він не міг повноцінно харчуватися та працювати протягом 28 днів у зв`язку із переломом суглобового відростка нижньої щелепи, на думку суду сума в 10000 грн. є достатньою компенсацією за ті моральні страждання, які він зазнав.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особу обвинуваченого, а саме те що він раніше не судимий, має міцні соціальні відносини, у вчиненому розкаявся, але шкоду потерпілому не відшкодував, тому суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.
Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину.
Відповідно до вимог п.2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок на протязі іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов прокурора м. Вінниці задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Вінницької міської ради в рахунок відшкодування витрат комунального закладу Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на лікування потерпілого ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 3205 (три тисячі двісті п`ять) грн. 44 (сорок чотири) коп. ( отримувач УК у Вінницькій області, Вінницька область 24060300, , банк отримувача ГУ ДКСУ У Вінницькій області МФО 802015, р/р 0002).
Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2133 (дві тисячі сто тридцять три) грн. 62 (шістдесят дві) коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) грн.
В решті позовних вимог відмовити.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Суддя :