справа № 208/1595/16-к
№ провадження 1-кп/208/300/16
ВИРОК
Іменем України
12 квітня 2016 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Актюбінськ Актюбінської області, Республіка Казахстан, громадянина України, працюючого заступником начальника відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту Дніпродзержинської ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,
з угодою про визнання винуватості, укладеною 07.04.2016 року між обвинуваченим
ОСОБА_4 та прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Дніпрпеотровської області ОСОБА_3
суд, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , призначений відповідно до наказу начальника Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби України № 234-о від 15.03.2012 року на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу спеціальних та особливо важливих перевірок управління податкового контролю Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби України.
Отже ОСОБА_4 , являючись службовою особою працівником правоохоронного органу, у своїй діяльності зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог чинного законодавства та посадової інструкції, згідно якої головний державний податковий ревізор-інспектор здійснює проведення документальних перевірок юридичних осіб, виявлення в ході перевірок схем і механізмів, використаних з метою штучного збільшення валових витрат, податкового кредиту з ПДВ, навмисного утворення збитковості або малоприбутковості суб`єктами господарювання, заниження доходу/податкових зобов`язань з ПДВ платниками податків, оформлення результатів перевірок, підготовка та направлення податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій до платників податків за наслідками проведення перевірок, забезпечення надходжень до бюджету донарахованих сум податкових зобовязань за результатами контрольно-перевірочної роботи, забезпечення проведення планових документальних перевірок платників податків у терміни, визначені планом графіком перевірок.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, у межах повноважень і способом, передбаченим Конституцією і законами України.
Згідно ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій, ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень, інше. За невиконнання або неналежне виконання своїх обов`язків посадові особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.
Статтею 54 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Відповідно до ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Стаття 86 Податкового кодексу України визначає, що результатти перевірок оформлюються у формі акту або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Відповідно до п. 86.10 ПК України в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника податків.
Згідно вимог п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки і у розмірах, встановлених ПК України.
У відповідності до п.п. 1) п. 180.1 ст. 180 ПК України, платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється як платник податку на додану вартість, згідно з вимогами п.п. б) п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Відповідно до п.п. 186.2.2. п. 186.2 ст. 186 ПК України, місцем постачання послуг є фактичне місцезнаходження нерухомого майна за місцезнаходженням нерухомого майна.
Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачанняпослуг платником податку.
Згідно з п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість).
Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.
Таким чином, нехтуючи вищезазначеними нормами діючого законодавства, а також невелюючи основні засади державної податкової служби в Україні, являючись представником державного органу виконавчої влади та відповідно до своїх функціональних обов`язків наділеним компетенцією на здійснення контролю за дотриманням суб`єктами підприємницької діяльності юридичними особами податкового законодавства, проведення документальних перевірок, правильності обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджету податків, зборів, інших обов`язкових платежів, установлених законодавством, радник податкової служби ІІІ рангу ОСОБА_4 допустив при виконанні своїх службових обов`язків порушення вимог законодавства у сфері оподаткування за наступних обставин.
В 2013 році на обліку у Дніпродзержинській ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області перебувало обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» (далі ОКП «ДБТІ»), до основних видів діяльності якого входила, згідно коду КВЕД 71.12 діяльність у сфері інжинірінгу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.
Відповідно до плану-графіку проведння планових виїзних перевірок
суб`єктів господарювання, на виконання наказуначальника Дніпродзержинської ОДПІ № 706 від 08.05.2013 року на підставі направлення на перевірку № 357 від 23.05.2013 року головним державним податковим ревізором-інспектором відділу спеціальних та особливо важливих перевірок управління податкового контролю Дніпродзержинської ОДПІ радником податкової служби ІІІ рангу ОСОБА_4 у період з 23.05.2013 року по 19.06.2013 року проведено перевірку ОКП «ДБТІ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавтсва за період діяльності з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року.
В ході вказаної перевірки ОСОБА_4 встановлено нереальність господарських операцій між ОКП «ДБТІ» та підприємствами контрагентами ПП «Дніпротехенергобуд», ТОВ «Трансінвест-груп», ТОВ «Просвєт» та ПП «Електро-лайф», чим завищено податковий кредит по взаємовідносинам з вказаними суб`єктами господарювання.
Згідно до п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями): «Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: 1) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; 2) дата відвантаження товарів, а дата послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Крім того, під час перевірки ОСОБА_4 перевірено документи, що підтверджують валовий дохід ОКП «ДБТІ», при цьому суцільним порядком перевірено податкові накладні,акти виконаних робіт та касові документи, що підтверджується додатком № 4 до акту перевірки від 20.06.2013 року № 3593/21/22.5-7/03341782 «узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки ОКП «ДБТІ».
Таким чином, перевіркою було достовірнос встанолено та підтверджено факт виникнення у ОКП «ДБТІ» податкових зобов`язань від контрагента ПАТ «Дніпровський меткомбінат».
Однак, не зважаючи на фактично встановлені обьставини, за результатами проведеної перевірки 20.06.2013 року, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Медична, 9, інспектор податкової служби ІІІ рангу ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу спеціальних та особливо важливих перевірок управління податкового контролю Дніпродзержинської ОДПІ, за результатами здійсненої планової виїзної документальної перевірки ОКП «ДБТІ» за період діяльності з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року з питань дотримання вимог податкового законодавства склав акт від 20.06.2013 року № 3593/21/22.5-7/03341782, відповідно до якого встановив, що підприємство в порушення вимог п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість», п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в період з жовтня 2010 року по липень 2012 року завищило податковий кредит на загальну суму податку на додану вартість 1 803 061 грн. по взаємовідносинам з підприємствами ПП «Дніпротехенергобуд», ТОВ «Трансінвест-груп», ТОВ «Просвєт» та ПП «Електро-лайф», а зазначене порушення Податкового кодексу України надало можливість посадовим особам ОКП «ДБТІ» неправомірно зменшити (занизити) податкові зобовязання з ПДВ на суму 1 803 061 грн. в період з жовтня 2010 року по липень 2012 року.
Проте, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на зловживання своїм службовим становищем та діючи умисно в інтересах третіх осіб ОКП «ДБТІ», з метою не донарахування підприємству податку на додану вартість грубо порушуючи п. 86.10 ст. 86, п. 187.1 ст. 187 Податкового коденксу України, ОСОБА_4 зазначив в акті документальної перевірки хибне твердження про нібито завищення посадовими особами ОКП «ДБТІ» самостійно визначених податкових зобов`язань з ПДВ на суму 1 629 958 грн. по взаємовідносинам з публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» в період з жовтня 2010 року по липень 2012 року, дійшовши висновку про необхідність донарахування ОКП «ДБТІ» податку на додану вартість лише на суму 173 103 грн.
Отже, злочинні дії ОСОБА_4 призвели до порушення п.п. 19-1.1.33 п. 19.1-1 ст. 19-1. п.п. 54.3.2, п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України в редакції, що діяла станом на 03.02.2013 року, спричинивши тим самим тяжкі наслідки, які виразилися у ненадходження до Державного бюджету України грошових зобов`язань платника податку на суму 1 629 958 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції від 07.04.2011 року), а саме у зловживанні службовим, тобто умисному, в інтересах третіх осіб використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби якщо воно спричинило тяжкі наслідки.
Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:
Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби якщо воно спричинило тяжкі наслідки.
За умовами угоди, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами, а саме:
а) беззастережно визнати в повному обсязі в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення;
б) виконувати обов`язки щодо співпраці у відкритті кримінального правопорушення, вчиненого службовими особами Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області;
в) сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду кримінального провадження в суді.
Відповідно до угоди про визнання винуватості, враховуючи, те що ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро покаявся, характеризується позитивно, активно сприяв розкриттю злочину, наявність у ОСОБА_4 захворювання, що відноситься до третьої групи інвалідності, на його утриманні перебуває мати інвалід другої групи пенсійного віку, вчинив правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, сторони погоджуються на призначення покарання ч. 2 ст. 364 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної фіскальної служби на строк 1 рік, зі штрафом у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.
Ні підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2-3 частини 1 статті 76 КК України, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Крім того, із змісту угоди також вбачається, що при укладанні угоди обвинуваченому ОСОБА_4 були роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:
- обмеження права на оскарження вироку, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.
- відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяву клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, ОСОБА_4 роз`яснено і є йому зрозумілими.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що між ним та прокурором була укладена угода про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та призначення йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної фіскальної служби на строк 1 рік, зі штрафом у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.
Ні підставі статті 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2-3 частини 1 статті 76 КК України, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Ця угода, суть якої йому зрозуміла, була укладена ним добровільно і усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитися зі змістом угоди про визнання винуватості.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що він дійсно визнає себе винним в тому, що працюючи на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу спеціальних та особливо важливих перевірок управління податкового контролю Дніпродзержинської ОДПІ Дніпропетровської області, та являючись службовою особою, не зважаючи на фактично встановлені обставини, 20.06.2013 року, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Дніпродзержинської ОДПІ за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Медична, 9, за результатами здійсненої планової виїзної документальної перевірки ОКП «ДБТІ» за період діяльності з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року з питань дотримання вимог податкового законодавства склав акт від 20.06.2013 року № 3593/21/22.5-7/03341782, відповідно до якого встановив, що підприємство в порушення вимог п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість», п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в період з жовтня 2010 року по липень 2012 року завищило податковий кредит на загальну суму податку на додану вартість 1 803 061 грн. по взаємовідносинам з підприємствами ПП «Дніпротехенергобуд», ТОВ «Трансінвест-груп», ТОВ «Просвєт» та ПП «Електро-лайф», а зазначене порушення Податкового кодексу України надало можливість посадовим особам ОКП «ДБТІ» неправомірно зменшити (занизити) податкові зобовязання з ПДВ на суму 1 803 061 грн. в період з жовтня 2010 року по липень 2012 року.
Проте, порушуючи п. 86.10 ст. 86, п. 187.1 ст. 187 Податкового коденксу України, він зазначив в акті документальної перевірки хибне твердження про нібито завищення посадовими особами ОКП «ДБТІ» самостійно визначених податкових зобов`язань з ПДВ на суму 1 629 958 грн. по взаємовідносинам з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» в період з жовтня 2010 року по липень 2012 року, та дійшов висновку про необхідність донарахування ОКП «ДБТІ» податку на додану вартість лише на суму 173 103 грн.
З пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 , даних суду також вбачається, що визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби якщо воно спричинило тяжкі наслідки, є добровільно і будучи обізнаний з вимогами ст.ст. 473, п. 1 ч.1 ст. 394, п. 1 ч. 3 ст. 424, абз. 1 та 4 п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 474 КПК України, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, він 07.04.2016 року, уклав угоду з прокурором про визнання його винуватості, досяг згоди щодо міри покарання, обов`язків та прав, а тому просить суд затвердити укладену між ним і прокурором угоду про визнання ним винуватості у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов до наступного висновку:
- ОСОБА_4 дійсно вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, а саме зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби якщо воно спричинило тяжкі наслідки., яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та є в цьому його вина.
- угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
- угода про визнання винуватості, яка укладена 07.04.2016 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Дніпропетровської області юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає, встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, та відповідає інтересам суспільства та держави.
Суд також підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 364 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки, з позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної фіскальної служби на строк 1 рік, зі штрафом у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.
Ні підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
На підставі пунктів 2, 3 частини 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
На даний вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачений статтею 394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1