Справа № 352/1183/16-к
Провадження № 1-кп/352/159/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

секретаря ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Обертин Трумацького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, такого, який не навчається та офіційно не працює, неодруженого, несудимого, громадянина України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи неповнолітнім, вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, та незаконно проник до приватного володіння (іншого володіння особи) потерпілого ОСОБА_4 .

Злочини скоєно за наступних обставин.

Протягом останніх трьох років обвинувачений допомагав ОСОБА_3 у здійсненні нею підприємницької діяльності, зокрема, у магазині-кафе, що належить чоловікові останньої ОСОБА_4 та знаходиться по АДРЕСА_2 , за що отримував грошову винагороду. Між обвинуваченим та ОСОБА_3 склались дружні відносини, остання надала йому дозвіл вільно заходити у приміщення магазину-кафе у безпосередній присутності потерпілої чи членів її сім`ї. У обвинуваченого, який мав можливість вільного доступу до вказаного приміщення, був обізнаним в обстановці приміщення, розташуванні речей, які там зберігаються, знав місця зберігання матеріальних цінностей, товарів та грошових коштів та був обізнаний з можливістю проникнення у приміщення магазину через двері на другому поверсі шляхом зняття їх з дверних завіс, про що потерпілі не знали, вважаючи двері замкненими, виник умисел на вчинення крадіжки грошей і товарно-матеріальних цінностей з приміщення магазину ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений періодично, починаючи із січня 2016 року до 11 липня 2016 року, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, перелазив через огорожу території магазину та поверхню металевої будки, що розташована поруч з огорожею, звідки піднімався на балкон другого поверху магазину-кафе, де, піднімаючи рухому частину металопластикових дверей, проникав у приміщення магазину, звідки таємно викрав протягом вказаного часу належні потерпілій ОСОБА_3 гроші і товарно-матеріальні цінності на загальну суму 14494,20 грн., спричинивши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

11 липня 2016 року близько 14 год. 30 хв. обвинувачений, переконавшись, що магазин-кафе не працює, а також у відсутності ОСОБА_4 та членів його сім`ї, у черговий раз у звичний спосіб переліз через огорожу території магазину та поверхню металевої будки, що розташована поруч з огорожею, звідки піднявся на балкон другого поверху магазину-кафе, де через рухому частину металопластикових дверей проник у приміщення магазину. Протиправні дії обвинуваченого щодо порушення недоторканності приватного володіння потерпілого ОСОБА_4 були помічені ОСОБА_9 , яка безпосередньо виявила обвинуваченого у приміщенні магазину-кафе.

Обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні і пояснив, що дійсно, допомагаючи сім`ї Островських, він періодично, починаючи із січня 2016 р. до 11 липня 2016 р., перелазив через огорожу території магазину та поверхню металевої будки, що розташована поруч з огорожею, звідки піднімався на балкон другого поверху магазину-кафе, де, піднімаючи рухому частину металопластикових дверей, проникав у приміщення магазину, звідки таємно викрав належні потерпілій гроші і товарно-матеріальні цінності на загальну суму 14494,20 грн. 11 липня 2016 р. близько 14 год. 30 хв. він, переконавшись, що магазин-кафе не працює, а також у відсутності ОСОБА_4 та членів його сім`ї, у черговий раз у звичний спосіб проник у приміщення магазину-кафе, де його виявила ОСОБА_9 . У скоєному щиро розкаявся.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні злочинів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що неправомірні дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, та за ч.1 ст.162 КК України, оскільки він незаконно проник до приватного володіння (іншого володіння особи) потерпілого ОСОБА_4 .

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, і відсутність обставин, які обтяжують покарання. Суд також враховує думку потерпілих, які просили суворо не карати обвинуваченого, обмежившись покаранням у виді громадських робіт.

Крім того, суд враховує умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, а саме, те, що він є напівсиротою, його матір померла, коли йому виповнилось шістнадцять років, виріс у важких матеріально-побутових умовах, рівень його розвитку відповідає віку.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, та наступні дані про особу обвинуваченого: раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має бабу пенсіонерку та батька інваліда третьої групи, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим тяжкого злочину і впливають на пом`якшення покарання, суд вважає можливим застосувати до нього ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України, призначивши обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

Суд вважає, що вказане покарання, призначене за сукупністю злочинів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Заявлений потерпілою ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 14494,20 грн. заподіяної злочином матеріальної шкоди, який обвинувачений у судовому засіданні визнав повністю, підлягає до задоволення. При цьому суд враховує, що обвинувачений на даний час є повнолітнім та має самостійний дохід, підробляючи неофіційно.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин;

- за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів сто двадцять годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 у користь ОСОБА_3 14494 (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн. 20 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з часу проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд.

Головуюча ОСОБА_1