Провадження № 1-в/331/190/2016
331/3750/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі подання начальника Жовтневого РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання з випробування у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Магдебург Німеччина, громадянинки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

засудженої за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2013 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України до 3 років обмеження волі з випробуванням на 2 роки з покладенням певних обов`язків,

за участю

прокурора ОСОБА_5

представника КВІ ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

За вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2013 року ОСОБА_4 засуджена за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України та їй призначено покарання у вигляді 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки та зобов`язано в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію

В поданні про звільнення від відбування покарання зазначено, що засуджена ОСОБА_7 була поставлена на облік у КВІ, однак за викликом не з"явилась, місце її перебування не встановлено. Після здійснення початкових розшукових заходів 08.01.2014 року до КВІ надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 перебуває під вартою за вчинення кримінального правопорушення на території Росії, де 20.05.2014 року була засуджена до 2 років позбавлення волі, початок строку обраховано із 29.10.2013 року. Станом на теперішній час місце перебування засудженої невідомо, державний кордон вона не перетинала, в Україну не поверталась. Оскільки 26.09.2015 року іспитовий строк щодо ОСОБА_4 витік, просили суд звільнити засуджену від покарання.

У судовому засіданні представник КВІ ОСОБА_6 просила суд подання задовольнити, оскільки на теперішній час іспитовий строк витік, за цей період встановити місце перебування засудженої не виявилось можливим, зі слів родичів ОСОБА_4 після відбуття покарання у Росії на територію України не поверталась, залишилась на постійне проживання у монастирі за межами України.

Прокурор ОСОБА_5 вважав подання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки засуджена не виконала покладені на неї обов"язки, тому застосовувати до неї ст. 78 КК України та звільняти її від відбування покарання немає правових підстав.

Засуджена ОСОБА_4 у судове засідання не з"явилась через її відсутніть на території України та оголошенням у розшук

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 539 КПК України суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно з ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України, контроль за поведінкою засуджених звільнених від відбування покарання з випробуванням, здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.
Порядок виконання покарань у виді, зокрема, здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, передбачено Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» від 19 грудня 2003 року N 270/1560.
Пунктом 4.10.-4.11. Інструкції встановлено, що після отримання копії вироку суду засуджена особа відразу викликається до інспекції для проведення з нею співбесіди, під час якої їй роз`яснюються порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на неї судом обов`язків, за порушення громадського порядку, учинення нового злочину, уточнюються анкетні дані. За результатами проведеної бесіди засуджена особа дає підписку про ознайомлення з вимогами законодавства щодо неї та обов`язками, покладеними на неї судом, які засуджена особа зобов`язується виконати, після чого нею заповнюється анкета.
Згідно з п.п. 2.3.,2.4. 2.5. Розділу ІV Інструкції, працівники інспекції контролюють додержання засудженими особами громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом, та один раз на квартал перевіряють за обліками органів внутрішніх справ, чи не притягувались вони до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, організовують початкові розшукові заходи засуджених осіб, місцезнаходження яких невідоме, вносять подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засуджених осіб, які не з`явилися за викликом до інспекції та надсилають матеріали до відповідних органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких осіб.
У судовому засіданні встановлено, що після постановлення ОСОБА_4 на облік у КВІ органами пенітанціарної служби не вдалося забезпечити прибуття засудженої до КВІ з метою роз"яснення умов відбування покарання, що підтверджується відповідними викликами. При цьому, як вбачається із копії відповіді СУ Муніціпального управління МВС Росії "Королівське" ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, та 30.10.2013 року Королівським міським судом Московської області Російської Федерації щодо ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а 20.05.2014 року Королівським міським судом Московської області ОСОБА_4 засуджена до 2 років позбавлення волі, початок строку відбуття покарання визначено з 29.10.2013 року.

Зазначений факт, на думку суду, свідчить про те, що одразу після постановлення вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 , достовірно знаючи про заборону виїзжати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, покинула територію України з метою ухилитися від подальшого виконання покарання та виконання покладених на неї обов"язків.

Крім того, згідно відомостей Комунарського районного суду м. Запоріжжя на тепершіній час у провадженні цього суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України у зв"язку із вчиненням нею злочину 02.02.2013 року, провадження по якому зупинено у зв"язку із розшуком обвинуваченої.

За таких підстав, суд приходить до висновку про неможливість звільнення ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання через те, що вона належним чином не виконала покладені на неї обов"язки, ухилилася від органів виконання покарання, перебуває у розшуку у зв"язку із вчиненням іншого злочину, що унеможливлює звільнення її від покарання, не дивлячись на те, що на тепершіній час сплив строк випробувального терміну.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 369-372, 532, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Жовтневого РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання із випробуванням щодо ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1