Справа № 488/1428/15-к
Провадження № 1-кп/488/33/16 р.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2016 року Корабельний районний суд м.Миколаєва
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого за усною домовленістю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судимого:
24.10.1997 року Жовтневим районним судом м.Луганська за ст.. 17, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, із застосуванням ст. 45 КК України умовно з іспитовим строком на 3 роки;
18.06.1998 року Ленінським районним судом м.Луганська за ст.. 17, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст.. 42,43 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; 30.08.2000 року звільненого умовно-достроково відповідно постанови Перевальського районного суду Луганської області від 23.08.2000 року на невідбутний строк 1 рік 9 місяці 5 днів;
26.11.2001 року Київським районним судом м.Донецька за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 141 КК України ( в редакції 1960 року) із застосуванням ст.. 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, 02.07.2005 року звільненого умовно-достроково відповідно постанови Перевальського районного суду Луганської області від 02.07.2005 року на не відбутий строк 1 рік 3 місяці 13 днів;
28.04.2009 року Артемівським районним судом м. Луганська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; 28.10.2009 року звільненого по відбуттю строку покарання;
24.01.2012 року Ленінським районним судом м.Луганська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 24.12.2013 року звільненого умовно достроково з місць позбавлення волі відповідно ухвали Краснодонського міськрайсуду Луганської області від 16.12.2013 року на не відбутий строк 8 місяців 16 днів;
засудженого:
- 12.05.2015 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В
Під час підготовчого засідання представником потерпілого ОСОБА_4 заявлено клопотання про затвердження судом угоди про примирення, що укладена 30.03.2015 року між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно до якої останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести обвинувачена у виді позбавлення волі строком на 1 рік, із застосування мст. 75 КК України, звільнивши від його відбування з іспитовим строком на 1 рік.
Перевіряючи угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу , суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим, в тому числі, що передбачено ч. 3 ст. 469 КПК України, щодо злочинів середньої тяжкості.
Судом також з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілого також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Але незважаючи на вищезазначене, враховуючи вимоги ч. 7 ст. 474 КПК України, суд приходить до висновку, що названа угода не підлягає затвердженню, за наступними підставами.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений в теперішній час відбуває покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, призначене Заводським районним судом м.Миколаєва від 12.05.2015 року. В такому випадку, в разі встановлення винуватості обвинуваченого, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд при призначені останньому покарання повинен застосувати порядок, передбачений ч. 4 ст. 70 КК України.
В той же час, відповідно укладеною угоди, сторони домовились про призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.. 75 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком.
Відповідно п. 5 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, в разі очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, повинен відмовити в затвердженні угоди. У такому разі судове провадження продовжується у загальному порядку.
Вказане, враховуючи, що обвинувачений в теперішній час утримується в місцях позбавлення волі, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, призначене названим вироком суду, свідчить про очевидну неможливість виконання ОСОБА_5 взятих на себе за угодою зобов`язань.
На підставі наведеного, суд приходе до висновку, що в затвердженні угоди необхідно відмовити, розгляд судового провадження продовжити у загальному порядку.
Керуючись ст.ст. 314, ч. 7 ст. 475 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
В затвердженні угоди від 30.03.2015 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Корабельного районного суду
м.Миколаєва ОСОБА_1