Справа № 196/774/16-к
№ провадження 1-кп/196/92/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Царичанка Дніпропетровської області угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000470 від 18 липня 2016 року стосовно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івано-Яризівка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, працюючого в ТОВ "Україна", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2016 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув на власному автомобілі марки ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_1 , до території частково огородженого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 , де достовірно знаючи, що на території вказаного подвір`я знаходиться вантажний автомобіль "ЗІЛ 133 ГЯ" д/н НОМЕР_2 , з якого можливо викрасти дизельне паливо із паливного баку вказаного автомобіля "ЗІЛ 133 ГЯ".

Після чого, з метою вчинення крадіжки чужого майна ОСОБА_4 умисно пройшов на територію вказаного домоволодіння, де реалізуючи свій злочинний намір, направлений на крадіжку чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скористався вільним доступом до вказаного автомобіля, підійшов до нього, де умисно, таємно відчинив кришку горловини паливного баку на автомобілі "ЗІЛ 133 ГЯ" та за допомогою шлангу, який заздалегідь взяв із собою та трьох каністр ємністю по 20 л кожної, злив із нього в каністри 60 літрів дизельного палива, тим самим умисно таємно викрав 60 літрів дизельного палива.

Під час наповнення каністр дизельним паливом ОСОБА_4 , перебуваючи біля вказаного автомобіля "ЗІЛ 133 ГЯ", д/н НОМЕР_3 , побачив на відстані 2-х метрів складені на землі 4 металеві колісні диски розміром R-20 від вказаного автомобіля. Після чого, діючи по раптово виниклому наміру, направленому на викрадення вказаних колісних дисків, будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв в руки вказані колісні диски розміром R-20 та по черзі переніс їх до свого автомобіля марки "ВАЗ", д/н НОМЕР_1 , де розмістив їх в салоні автомобіля та в його багажному відділенні, тим самим умисно таємно викрав їх.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1697 від 27.07.2016 року, ринкова вартість 4-х металевих колісних дисків розміром R-20 від вантажного автомобіля "ЗІЛ 133 ГЯ", станом на 06.07.2016 рік складає 1400,00 грн. (одна тисяча чотириста гривень 00 копійок).

Відповідно до довідки, виданої відділенням реалізації нафтопродуктів по Дніпропетровській області м. Дніпродзержинськ, вартість одного літра дизельного палива становить 18,50 грн. Тобто вартість 60 л дизельного палива становить 1110 грн. (одну тисячу сто десять гривень).

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2510 грн. (дві тисячі п`ятсот десять гривень).

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

28 липня 2016 року слідчим повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

03 серпня 2016 року до Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000470 від 18.07.2016 року. Справу призначено до розгляду.

31 жовтня 2016 року до початку розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 заявили клопотання про затвердження угоди про примирення від 17.10.2016 року.

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, а також погодився з призначенням покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 185 ч. 1 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, йому роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений зазначив, що угода про примирення укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що угода про примирення, яка укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 на цій стадії процесу може бути затверджена.

Так, згідно ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Зміст наданої суду угоди про примирення від 17.10.2016 року відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 запевнив, що йому повністю зрозумілі роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч. 5 ст.474 КПК України про те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, суд переконався, що ОСОБА_4 зрозумілі наслідки укладення та затвердження вказаної угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також характер обвинувачення, в якому він визнав себе винуватим і вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження судом угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбаченні в угоді.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд дійшов переконання, що визначене угодою покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень, відповідає вимогам чинного законодавства.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд дійшов висновку, що 4 металеві колісні диска розміром R-20, які передані на зберігання ОСОБА_5 , слід залишити володільцю.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, слід залишити в справі.

В межах даного кримінального провадження процесуальні витрати, які підлягають відшкодуванню, судом не виявлені.

Керуючись ч. 1 ст.185 КК України, ч.1 ст. 314, 369, 370, ч.3 ст. 469, ст. ст. 471, 473 ч. 1, ч. 5 ст. 474 та ст. 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення від 17.10.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000470 від 18 липня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, слід залишити в справі.

Речовий доказ - 4 металеві колісні диска розміром R-20, які передані на зберігання ОСОБА_5 , - залишити володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1