АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 791/107/16-к Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/791/369/16
Категорія: розгляд клопотання слідчого Доповідач: ОСОБА_2
про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою
УХВАЛА
Іменем України
20 вересня 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційними скаргами прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 вересня 2016 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

встановила:
В апеляційній скарзі прокурор Херсонської місцевої прокуратури посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків в м. Херсоні немає, що свідчить про те, що він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню, крім того є достатні ризики вважати, що підозрюваний знаходячись на волі, зможе незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. У зв`язку з чим просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх апеляційний вимог зазначає, що прокурор Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_9 станом на 02.09.2016 перебував у відпустці внаслідок чого не мав повноважень погоджувати клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 . Вказує, що на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та на теперішній час ОСОБА_8 фактично немає процесуального статусу підозрюваного, у зв`язку з чим до нього не може бути застосовано запобіжний захід. Посилається на відсутність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення та відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. У зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданих апеляційних скарг, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, захисника та підозрюваного, які підтримали подану ними апеляційну скаргу, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, разом з тим, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, зокрема посилання викладені в клопотанні не підтверджені дійсними встановленими обставинами. Дослідивши дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , з яких вбачається, що підозрюваний має постійне місце проживання в м. Херсоні, має сім`ю, працює, позитивно характеризується, та доказів ухилення підозрюваним від досудового розслідування та суду прокурором не надано. У зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому слідчий суддя, суд повинен врахувати підстави, які вказані в ч. 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» № 4 від 25 квітня 2003 року, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Однак, ні в клопотанні слідчого, ні в апеляційній скарзі прокурора не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.
Як убачається з клопотання слідчого, основною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 є тяжкість злочину.
Чинним КПК не передбачено, що при підозрі або обвинуваченні особи у вчиненні злочину за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою.

Згідно п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що зазначені в клопотанні слідчого мотиви й підстави поєднуються з такими ж вимогами Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. та рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France judgment of 26 June 1991, Series 207 (1991) про те, що «попереднє ув`язнення не повино визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути "формою очікування" обвинувального вироку (п.51)».
Крім того, рішенням Європейського суду визначено, зокрема, у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року, про те, що «підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою».

Відповідно до зібраних даних, які характеризують особу підозрюваного, ОСОБА_8 має постійне місце проживання в м. Херсоні, де проживає разом з дружиною та двома малолітніми дітьми 2007 та 2011 р.н., за місцем роботи у ФОП ОСОБА_11 характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Даних про перешкоджання ОСОБА_8 слідству за цей період, чи намагання сховатися від органів досудового розслідування чи суду в матеріалах клопотання слідчого не надано.

Аналізуючи сукупність наведених вище обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даній справі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, оскільки у справі відсутні докази, які б підтверджували викладені у клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора доводи про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника, то вони, на думку колегії суддів, є безґрунтовними.

Перебування прокурора, який погоджував клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 у відпустці, не позбавляє останнього права діяти в межах його повноважень, визначених ст. 36 КПК України.

Як свідчать матеріали кримінального провадження (а.к.п. 49-50), 02.09.2016 р. ОСОБА_8 в присутності його захисника ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України слідчим СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 за погодженням з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , і з цього часу він набув статусу підозрюваного.

Заперечення підозрюваного щодо фактичних обставин вчинення злочину не спростовують висновку суду про обґрунтованість підозри. Дослідження судом усієї доказової бази, встановлення фактичних обставин, вини підозрюваного, кваліфікація його дій можливе лише під час розгляду справи судом по суті після завершення досудового розслідування.

Отже, ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_8 є законною і обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., ст. ст. 407 ч. 3 п.1, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційні скарги прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

_______________ ____________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2