справа №176/2801/15-к
провадження №1-кп/176/36/16
ВИРОК
Іменем України
25 квітня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

судовому розпоряднику ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2009 року за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.І ст. 311 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений від подальшого відбування покарання ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у зв`язку із застосуванням ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 121 КК України, відомості про яке 25 вересня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001048-,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
25 вересня 2015р. приблизно о 16 год. 00 хв. у ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел, спрямований на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Взявши ніж і поклавши його до правої кишені одягнутих на ньому штанів, направився за місцем проживання потерпілого, за адресою АДРЕСА_3 .

Прибувши 25 вересня 2015 року плиблизно о 16 голині 30 хвилин за вказаною адресою, де також знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачений відчинив не зачинені на замок вхідні двері квартири та ввійшов до приміщений, опинившись у коридорі.

В цей час до коридору вказаної квартири вийшов потерпілий. ОСОБА_4 , розцінюючи дії останнього як намір нанести йому будь-які тілесні ушкодження, реалізуючи свій злочинний умисел, 25 вересня 2015 року о 16 год. 40 хв. у коридорі квартири АДРЕСА_4 , дістав із правої кишені штанів, принесений із собою ніж та умисно наніс один удар ножем, який знаходився у нього в правій руці, в передню черевну стінку живота ОСОБА_6 .. В результаті зазначеного обвинувачений заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з правої долі печінки, лівобічного гемопневмотораксу, гемоперитоніуму, внутрішньочеревної кровотечі, гіповолімічного шоку.

Зазначені тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №107 «Е» від 26.09.2015 р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Під час судового розгляду обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся. При цьому пояснив, що дійсно 25 вересня 2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, прийшов за адресою АДРЕСА_3 , де крім потерпілого також знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відчинив не замкнені на замок вхідні двері квартири та зайшов до приміщення.

В цей момент до коридору вказаної квартири вийшов ОСОБА_6 і він, вбачаючи в діях останнього намір нанести йому (обвинуваченому) тілесні ушкодження, знаходячись у коридорі квартири АДРЕСА_4 , дістав з правої кишені штанів, які були одягнені на ньому, ніж та умисно наніс один удар ножем, який знаходився у його правій руці, в передню черевну стінку живота ОСОБА_6 .

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження.

Визнання вини і покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, а саме прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч.2 КПК України, та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на останнього, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються.

При цьому, судом роз`яснено усім учасникам судового розгляду, що вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим суд, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.І ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, згідно із вимогами статтей 50 та 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання..
Так, вчинений ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії тяжких, є умисними та закінченими.
За місцем проживання обвинувачений характеризуються негативно, не працює, не одружений, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, хоч з 1993 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом опійна наркоманія, раніше неоднаразово притягувався до кримінальної відповідальності
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину, виконає покладені відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Вказаний вид покарання за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідатиме цілям покарання.

Строк застосованого стосовно обвинуваченого запобіжного заходу - закінчено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів, а саме штанів, шкарпеток, футболки, взуття, зразків крові ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , предмету схожого на лом, змивів зі слідами бурого кольору, схожі на кров, ножа, виданого ОСОБА_4 , що поміщені до камери зберігання речових доказів, згідно квитанцій 0321, 0322, 0336, вирішити відповідно ст. 100 КПК України, знищівши їх.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Речові докази у справі: штани, шкарпетки, футболку, взуття, зразки крові ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , предмет схожий на лом, змиви зі слідами бурого кольору, схожі на кров, ніж, виданий ОСОБА_4 , що поміщені до камери зберігання речових доказів, згідно квитанцій 0321, 0322, 0336 - знищіти.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом ЗО днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першрї інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.З ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1