Справа № 520/4880/16-к
Провадження № 1-кп/520/395/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2016 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001150 від 27.03.2016 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайськ, Миколаївської області, громадянки України, українки, з базовою середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої в силу ст.89 КК України, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:
25.03.2016 року, більш точний час встановити не надалося можливим, у ОСОБА_4 та невстановленої особи, матеріали кримінального провадження, відносно якої виділені в окреме провадження, виник злочинний намір, з корисливих мотивів направлений на таємне викрадення майна належного потерпілому ОСОБА_5 , а саме: мобільного телефону марки «Lenovo A330e», та гаманця з грошовими коштами.

Так, 25.03.2016 року о 16:00 годин, ОСОБА_4 знаходячись в кафе, у приміщенні залізнично-дорожнього вокзалу «Одеса-Головна», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Привокзальна площа, 2, вступила в розмову з потерпілим ОСОБА_5 та домовилась про проведення вільного часу за місцем його мешкання, при цьому невстановлена особа, матеріали кримінального провадження, відносно якої виділені в окреме провадження, весь цей час, за раніше досягнутої домовленості знаходилась неподалеку від місця вчинення злочину. Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, з корисливих мотивів, направлений на таємне викрадення майна потерпілого, використовуючи дійсний привід, а саме: сумісне вживання алкогольних напоїв попрямувала разом з потерпілим ОСОБА_5 до місця його мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 спільно стали вживати алкогольні напої, в результаті чого ОСОБА_5 , після вживання алкоголю, ліг спати, а ОСОБА_4 , упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала належне йому майно, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo A 330 E», вартістю 2279 гривень, та гаманець з грошовими коштами у сумі 200 гривень, тобто на загальну суму 2479 гривень. В подальшому, ОСОБА_4 за допомогою таємно викраденого телефону повідомила особу, матеріали кримінального провадження, відносно якої виділенні в окреме провадження, яка знаходилась під вікнами квартири АДРЕСА_4 , та передала останньому через відчинене вікно квартири вищезазначене майно потерпілого ОСОБА_5 .

За таких обставин, ОСОБА_4 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , вину у інкримінованому її кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України визнала у повному обсязі, не оспорюючи фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті та пояснила, що 25.03.2016 року, знаходячись у вечірній час доби в м. Одеса, біля ринку «Привоз», вона зустрілася із знайомим хлопцем на ім`я ОСОБА_6 , котрий показав їй чоловіка, який знаходився у кафе на залізнично-дорожньому вокзалі, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , з метою знайомства та таємного викрадення належного йому майна, а саме: мобільного телефону та грошових коштів. Вона познайомилася з цим чоловіком та під приводом сумісного вживання алкогольних напоїв відправилася до нього додому, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Приїхавши за вказаною адресою, вона та ОСОБА_5 почали вживати алкогольні напої. Після того, як потерпілий ОСОБА_5 ліг спати, вона скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає таємно викрала належне ОСОБА_5 майно, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo A 330 E», в корпусі чорного кольору та гаманець з грошовими коштами у сумі 200 гривень. Далі, зателефонувала знайомому хлопцю на ім`я ОСОБА_6 , який очікував її, та передала йому через вікно вищезазначене викрадене майно, яке в подальшому ОСОБА_6 мав збути, а грошові кошти від продажу викраденого майна розподілити між собою та витратити на власні потреби. У скоєному щиро розкаялася, просила суд суворо не карата, запевнила що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надала заяву, згідно якої просила суд розглянути справу у відповідності до ст.349 ч.3 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченої. Також, обвинуваченій було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують її особистість, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, її щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, а також думку потерпілого, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Питання про речові докази, суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 129, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

Контроль за поведінкою засудженої здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженої.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін особисте зобов`язання.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон «Lenovo A330e», вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_5 , згідно гарантійної розписки.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .