Справа № 450/2762/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/709/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила:
цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчої СВ Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 погоджене прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 55 днів, а саме з 14 год. 50 хв. 02 листопада 2016 року до 14 год. 50 хв. 27 грудня 2016 року із визначенням застави в розмірі 50 мінімальних заробітних плат, що становить 68900 грн.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, покладено відповідні зобов`язання.

Визначено також строк дії ухвали по 14 год. 50 хв. 27 грудня 2016 року.
ОСОБА_7 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002367 30 жовтня 2016 року), а саме, що він 30 жовтня 2016 року у невстановлений слідством час, перебуваючи в номері 24 мотелю «Явір», в с. Холодновідка, Пустомитівського району, Львівської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння та діючи за попередньою змовою групою осіб, протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, у присутності потерпілої ОСОБА_10 , відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_11 , а саме планшетом марки «MANTA», в результаті чого завдав останньому матеріальну шкоду на суму 1400 грн., після чого залишив місце події та в подальшому був затриманий працівниками поліції з викраденим майном.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала є необґрунтованою та підлягає скасуванню внаслідок невідповідності КПК України.
Зазначає, що жодних фактів, які б підтверджували наявність у сторони обвинувачення підстав-доказів вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може скритися від органів слідства та суду, скоїти нові злочини та інші обставини за ст. 177 КПК України, наведено не було.
Наголошує, що не було встановлено таких фактів і під час судового розгляду клопотання сторони обвинувачення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відображені вони і в оскаржуваній ухвалі, що вказує на її необ`єктивність та необґрунтованість.
Звертає увагу на те, що сторона захисту критично оцінює кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки умисел винної особи жодним чином не підтверджується наданими матеріалами, доданими до клопотання про обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Покликається на те, що слідчий суддя всупереч вимогам ч.1 ст. 88 КПК України щодо недопустимості використання відомостей про вчинення підозрюваним інших правопорушень, які не є предметом цього кримінального провадження зазначив, що зі слів сторони обвинувачення, відносно ОСОБА_7 розглядається обвинувальний акт у Франківському районному суді м. Львова.
Акцентує, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не обґрунтовує чому прийшов до переконання, що інші передбачені КПК України запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного, окрім як тримання під вартою.
Крім цього зазначає, що слідчий суддя не прийняв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, проживає разом із сім`єю та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим та недоцільним, а запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту повністю забезпечить його процесуальну поведінку та жодним чином не перешкоджатиме досудовому слідству у проведенні процесуальних дій.
Просить ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2016 року скасувати та звільнити ОСОБА_7 із СІЗО м. Львова. Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку колегії суддів, врахувавши, тяжкість інкримінованого злочину, особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи захисника ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є необґрунтованими.
Окрім цього, у відповідності до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя підставно визначив розмір застави 68900 грн.
Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4