Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/885/16-к
У Х В А Л А

24.06.2016 року м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі: судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього документи по кримінальному провадженню №0000158 про обвинувачення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у будинку АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, на утриманні якого перебуває одна дитина, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

встановив:

13 червня 2016 року в моє провадження надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

16 червня 2016 року ухвалою судді вказані матеріали призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 14 годину 30 хвилин 24 червня 2016 року.

У підготовчому судовому засіданні, вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акта та доданих до нього документів до судового розгляду, а також думку потерпілих та їх представника, обвинуваченого та його захисників, які не заперечували проти закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду.

При складанні обвинувального акта слідчим дотримані вимоги ст.291 КПК України. Прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1- 4 ч.3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Відповідно до ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які дали достатні підстави для обрання та продовження запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою на даний час не змінились.

Обвинувачений та його захисники, посилаючись на те, що ризиків, які були підставою для обрання ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовженню, на даний час не існують, просили в задоволенні клопотання прокурора відмовити, обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід .

Потерпілі та їх представники підтримали клопотання прокурора, оскільки вважають, що обвинувачений повинен перебувати під вартою.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 березня 2016 року ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 18 години 30 березня 2016 року по 28 травня 2016 року.

Ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду від 26.05.2016 року ОСОБА_11 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, а саме по 27 червня 2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до ст. ст. 131 - 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визначено право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку (рішення Європейського Суду з прав людини від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», заява N 16717/05).

На даний час по даному кримінальному провадженню триває підготовче судове засідання, а тому ризик можливості незаконно впливати на потерпілих та свідків в цьому кримінальному провадженні існує.

Окрім того, суд при вирішенні даного питання, відповідно до ст. 178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, особу обвинуваченого, зокрема відсутність судимостей, стан його здоров`я, сімейний і матеріальний стан, дотримання умов раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, розмір майнової шкоди завданої злочином.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину, який відноситься до тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а також на те, що обвинувачений скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння, проживає не за місцем реєстрації, в подальшому може перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих та свідків в цьому провадженні. Зважаючи на те, що під час судового провадження встановлено наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, що виключає можливість застосування до обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків суд приходить до переконання, що запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

Представник потерпілих подав позовні заяви до обвинуваченого про стягнення завданої злочином матеріальної та моральної шкоди, просив визнати потерпілих цивільними позивачами у даному кримінальному провадженні, а обвинуваченого цивільним відповідачем.

З метою підготовки до судового розгляду суд визначив дату та місце проведення судового розгляду; з`ясував, що судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні; з`ясував питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; вчинив інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Відповідно до ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128,314-316,369-372 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, та практикою Європейського Суду з прав людини щодо її застосування, ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст. ст. 131, 132, 176 - 178, 183 - 184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 369 - 372, 395 КПК України, суд

ухвалив:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_11 за ч.2 ст.286 КК України у відкритому судовому засіданні у залі суду №4 Красилівського районного суду Хмельницької області на 14 годину 01 липня 2016 року.

Прийняти позовні заяви представника потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 до ОСОБА_11 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Визнати потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 цивільними позивачами , а обвинуваченого ОСОБА_11 цивільним відповідачем у кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_11 - тримання під вартою продовжити до 22 серпня 2016 року включно.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СІЗО м. Хмельницького та Старокостянтинівську місцеву прокуратуру Хмельницької області.

Строк дії ухвали - шістдесят днів.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику СІЗО м. Хмельницького для виконання.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_12