Справа № 308/1374/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07.07.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження № 11кп/777/417/16 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2016, якою обвинувальний акт щодо обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 повернуто прокурору.
31.01.2015 слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 складено зазначений вище обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він наприкінці серпня 2009 року, біля 16 год., за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які за усною домовленістю з директором ОСОБА_11 тимчасово проживали на території ЗАТ «Ужгородрембуд» і здійснювали охорону майна підприємства, маючи вільний доступ до всіх його приміщень, шляхом вільного доступу проникли в складське приміщення (цех) ЗАТ «Ужгородрембуд», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки повторно, таємно викрали електродвигун потужністю 32 кВт вартістю 6 000 грн., спричинивши вказаному товариству майнової шкоди на вищевказану суму.
ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнані винуватими у вчиненні вказаного діяння вироком суду від 29.04.2011; цієї ж доби постановою суду матеріали кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_7 виділені в окреме провадження, яке зупинено до розшуку підсудного, а постановою Ужгородського міськрайонного суду від 19.11.2013 справу про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України повернуто прокурору на додаткове розслідування.
Згідно оскарженої прокурором ухвали місцевого суду від 03.06.2016, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки за вказаною у ньому адресою проживання обвинуваченого ( АДРЕСА_1 ), останній не проживає і місце знаходження його невідоме, що стверджується рапортом старшого інспектора Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 від 11.05.2016.
З рапортів оперуповноваженого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 від 03.06.2016 вбачається, що працівниками поліції виконувався також привід за адресою: АДРЕСА_2 , яка не зазначена в обвинувальному акті, однак і за вказаною адресою обвинувачений ОСОБА_7 відсутній та згідно пояснень сусідів проживає десь в Ужгородському районі.
Ці обставини місцевий суд визнав такими, що позбавляють його можливості здійснити виклик обвинуваченого ОСОБА_7 до суду та продовжувати розгляд даного кримінального провадження, а тому повернув обвинувальний акт прокурору..
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати дану ухвалу місцевого суду та повернути обвинувальний акт відносно обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_7 до того ж місцевого суду на новий судовий розгляд, посилаючись на наступне.
Прокурор вважає, що відсутність обвинуваченого за місцем проживання не дає підстав вважати зазначену в обвинувальному акті адресу проживання, як таку, що не відповідає дійсності.
Так, з наявної в матеріалах кримінального провадження довідки-харатеристики, наданої Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 та інших документів вбачається, що останній проживає у АДРЕСА_1 .
Місцевим судом залишено поза увагою клопотання прокурора про оголошення в розшук ОСОБА_7 .
Крім того, всупереч вимог п.1 ч.1 ст.372 КПК України оскаржена ухвала від 03.06.2016 не містить дати та місця народження обвинуваченого, його місця проживання.
Поза увагою суду залишено ту обставину, що дане кримінальне провадження надійшло до суду з угодою про примирення, розгляд якої здійснюється відповідно до вимог глави 35 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд може затвердити угоду або відмовити в цьому та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України (п.1 ч.3 ст.314 КПК).
Не зважаючи на це, місцевим судом взагалі не вирішено питання про можливість затвердження вказаної угоди. Суд вправі повернути обвинувальний акт прокурору лише після того, як відмовить у затвердженні відповідної угоди.
Крім того, прокурор посилається на істотне порушення місцевим судом вимог кримінального процесуального закону, оскільки оскаржене рішення суд прийняв без участі потерпілого.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги просила задовольнити останню з наведених у ній підстав, перевіривши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги та викладені в оскарженій ухвалі висновки місцевого суду, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, й зокрема, пункту 5 частини 2 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обвинувачення містить інформацію про місце вчинення кримінального правопорушення, про що детально наведено вище з назвою міста та вулиці. Викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення, слідчий в обвинувальному акті послався на час, місце та спосіб його вчинення, як це встановлено досудовим розслідуванням.
Висновок місцевого суду про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки слідчим вказано усі передбачені даним кримінальним процесуальним законом дані обвинуваченого, в тому числі й місце його реєстрації: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з поданням до місцевого суду вказаних вище рапортів працівників поліції про неможливість доставки обвинуваченого в судове засідання приводом, прокурор заявив клопотання про оголошення в розшук обвинуваченого та щодо зупинення провадження до розшуку ОСОБА_7 (а.п.50).
Дане процесуальне рішення передбачене ст.ст.281,335 КПК України і суд мав усі підстави задовольнити відповідне клопотання прокурора, однак цього не зробив, помилково визнавши, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України фактично з підстав неможливості забезпечення участі обвинуваченого приводом у судове засідання.
Отже, висновок суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК є необґрунтований.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Дане кримінальне провадження направлено до місцевого суду прокурором в порядку глави 35 КПК України на підставі угоди про примирення, укладеної 31.01.2015 між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_11 (а.к.п. 10-13).
Судом не дотримано загальний порядок судового провадження на підставі угоди, визначений ст.474 КПК, відповідно до вимог якої, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Згідно ч.7 ст.474 КПК суд перевіряє на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону саме угоду, а не обвинувальний акт та відмовляє в її затвердженні, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства та/або порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб тощо. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення; судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
Місцевим судом допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, оскільки оскаржене рішення суд прийняв без участі потерпілого, участь якого в судовому засіданні згідно ст.474 ч.2 КПК України є обов`язковою.
Також знайшли своє підтвердження й доводи прокурора про відсутність у вступній частині оскарженої ухвали суду від 03.06.2016даних щодо дати та місця народження обвинуваченого, його місця проживання, що свідчить про недотримання судом вимог п.1 ч.1 ст.372 КПК України.
Встановлені апеляційним судом наведені вище процесуальні порушення судом першої інстанції є істотними, згідно вимог п.5 ч.2 ст.412 КПК України є безумовною підставою для скасування його ухвали від 03.06.2016 про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 прокурору, а тому кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 415,416 КПК України підлягає призначенню до нового розгляду в суді першої інстанції згідно з вимогами розділу IV та глави 35 цього Кодексу, в іншому складі суду.
Під час нового розгляду провадження в суді першої інстанції слід врахувати наведені в мотивувальній частині даної ухвали недоліки підготовчого судового засідання, дотримати вимоги щодо кримінального провадження, зокрема на підставі угод, об`єктивно з`ясувати всі обставини, які підтверджені доказами, що підлягають дослідженню під час підготовчого судового засідання з розгляду наведеної вище угоди сторін, прийнятизаконне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,409,412,416,418,419 КПК України, апеляційний суд
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2016 про повернення прокурору обвинувального акту щодообвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в тому ж суді першої інстанції, який слід провести згідно з вимогами розділуIV КПК України в іншому складі суду.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: