печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, м. Севастополь, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :
11.07.2016 прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Військовою прокуратурою Київського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000159, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України. Вказує на те, що ОСОБА_4 з 23.06.2016 перебуває у розшуку. З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, слідство вважає за необхідне затримати підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на викладене в ньому.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали провадження, в тому числі витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, приходжу до наступного висновку.
Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подано одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам п.1 ч.2 ст. 188 КПК України.
У відповідності до вимог, передбачених ч.4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою, а також не доведе, що є достатні підстави вважати, що
- підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду;
- одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу та зазначені у ст. 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин.
ОСОБА_4 прийняв військову присягу на вірність народу України 14.08.1986 року, відповідно до якої урочисто присягнув, вступаючи на військову службу, завжди бути Українському народові вірним і відданим, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю.
Відповідно до наказу начальника Головного управління розвідки МОУ №0184 від 06.10.2009 року ОСОБА_4 призначено на посаду начальника групи відділу захисту інформації та охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу МОУ №0104Р від 03.11.2009 ОСОБА_4 присвоєно військове звання «полковник».
В подальшому, перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_4 14.07.2011 року уклав новий контракт про проходження військової служби строком 5 років до 14.10.2016 року.
Будучи військовослужбовцем, полковник ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби, знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
Після анексії АР Крим (наприкінці березня на початку квітня 2014 року) полковник ОСОБА_4 разом з іншими офіцерами був викликаний до м. Київ, де з ними була проведена бесіда щодо подальшого проходження служби в ЗС України, під час якої полковник ОСОБА_4 виявив бажання звільнитися зі ЗС України. Своє бажання пояснював наявністю у АРК близьких родичів та житла.
Як відомо з пояснень фахівців кадрового органу та юридичного управління Головного управління розвідки Міністерства оборони України, станом на квітень 2014 року не було юридичних підстав для звільнення з лав Збройних Сил України осіб які виявили бажання звільнитися зі ЗС України. Тільки після набрання чинності Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII статтею 14 цього Закону були встановлені особливості припинення проходження громадянами України військової служби.
Начальником 14 управління військової частини НОМЕР_1 генерал-майором ОСОБА_5 , було прийнято рішення щодо надання офіцерам чергових відпусток за 2014 рік для врегулювання юридичних підстав для звільнення, або облаштування офіцерів на материковій частині України. Офіцерам було доведено про заборону виїзду до АРК.
Таким чином, полковнику ОСОБА_4 , начальнику групи 5 відділу, 14 управління, на підставі наказу від 07.04.2014 № 70 надано відпустку із місцем проведення у м. Київ в період з 07.04.2014 по 17.05.2014 року. Але із зазначеної відпустки полковник ОСОБА_4 не повернувся. В ході службового розслідування Головного управління розвідки Міністерства оборони України з`ясувалося, що ОСОБА_4 покинув межі Київського гарнізону та виїхав до Автономної Республіки Крим.
В подальшому в ході досудового розслідування було встановлено, що відповідно до наказу статс-секретаря заступника міністра оборони Російської Федерації (по особовому складу) від 06 травня 2016 року №359 полковника ОСОБА_4 включено до лав Зройних Сил РФ та призначено на посаду офіцера відділення інвентаризації кораблів та суден управління Чорноморського флоту ВМС РФ.
Своїми діями полковник ОСОБА_4 , перебуваючи у відпустці, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, до Збройних Сил РФ на посаду офіцера відділення інвентаризації кораблів та суден управління Чорноморського флоту ВМС РФ, що підтверджується випискою з наказу статс-секретаря заступника міністра оборони Російської Федерації (по особовому складу) від 06 травня 2016 року №359.
Таким чином, полковник ОСОБА_4 будучи громадянином України та військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуваючи у військовому званні «полковник», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи, що внаслідок його дій буде завдано шкоду державній безпеці України у вигляді заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, обороноздатності, у порушення вимог ст.ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 8,23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», перебуваючи у відпустці на окупованій території півострова Крим вчинив перехід на бік ворога у період збройного конфлікту, що виразилося фактичному проходженні військової служби у Збройних Силах Російської Федерації, чим вчинив державну зраду, тобто вчинив діяння, умисне вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України: перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту.
Крім того, відповідно до наказу від 07.04.2014 № 70 ОСОБА_4 надано відпустку із місцем проведення у м. Київ в період з 07.04.2014 по 17.05.2014 року. Але із зазначеної відпустки полковник ОСОБА_4 не повернувся, покинув межі Київського гарнізону та виїхав до Автономної Республіки Крим де вступив до лав Збройних Сил РФ на посаду офіцера відділення інвентаризації кораблів та суден управління Чорноморського флоту ВМС РФ, що підтверджується випискою з наказу статс-секретаря заступника міністра оборони Російської Федерації (по особовому складу) від 06 травня 2016 року №359.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуваючи у військовому званні «полковник», з метою ухилитися від військової служби назавжди, що підтверджується подальшим проходженням останнім військової служби в лавах ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не з`явився з метою ухилитися від військової служби з відпустки.
З урахуванням вищевикладеного, сторона обвинувачення у даному кримінальному провадженні кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.
15.06.2016 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, яке в порядку ст. ст. 111, 136, 278 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 від 23.06.2016 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 .
Отже, ОСОБА_4 є підозрюваним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159. Матеріалами клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Окрім цього, наведені доводи в клопотанні і докази в долучених до нього документах дають достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Вирішення питання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спрямоване на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
З огляду на викладене, відсутні підстави для відмови в задоволенні клопотання, визначені ч. 4 ст. 189 КПК України, відтак клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, м. Севастополь, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа, не пізніше 36 годин, з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Визначити строк дії ухвали протягом шести місяців з дати її постановлення, тобто до 11.01.2017, але в рамках строків досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1