В И Р О К
іменем України
"08" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0007722 від 02.06.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює: ПП «Автопетроліум», проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.03.2008 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 15.01.2009 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 30.01.2013 року по відбуттю строку покарання; 23.01.2014 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 09.02.2016 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий корисливий умисний злочини при наступних обставинах.
Так, 02 червня 2016 року, приблизно о 16:00 год., ОСОБА_5 підійшов до будинку АДРЕСА_2 з метою вчинення крадіжок чужого майна з помешкань громадян, при цьому мав із собою заздалегідь заготовлені засоби та знаряддя для вчинення злочину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення ОСОБА_5 зайшов до під`їзду № 1 вищевказаного будинку та піднявся на 9 поверх, де почав візуально оглядати замки вхідних дверей. Оглянувши квартири, які знаходяться на 9 поверсі, ОСОБА_5 спустився на 7-й поверх, де підійшов до квартири АДРЕСА_3 та декілька разів подзвонив у дзвінок. Через декілька хвилин ОСОБА_5 , переконавшись, що в даній квартирі нікого немає та за його діями ніхто не спостерігає, одягнув одноразові поліетиленові рукавички та дістав металеву відмичку, які зберігались у нього в рюкзаку, після чого вказаною відмичкою пошкодив та відчинив замок вхідних дверей квартири.
Незаконно проникнувши до чужого житла, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, почав обшукувати кімнату квартири АДРЕСА_4 , на предмет цінних речей та зі столу в кімнаті таємно викрав ноутбук марки «Asus X51Lseries», вартістю 4 500 гривень, який належить ОСОБА_6 .
Своїми протиправними діями, які полягали у таємному викраденні чужого майна шляхом проникнення до житла, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 4 500 гривень.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, дав покази про обставини скоєння кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що дійсно 02.06.2016 року приблизно о 16:00 годині за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав ноутбук марки «Asus». При цьому ОСОБА_5 повідомив також, що з ним разом перебував біля будинку № 6 по вулиці Курнатовського його товариш ОСОБА_7 , якого він залишив біля будинку, а сам виконав вищевказані дії. ОСОБА_8 не знав, що обвинувачений буде скоювати крадіжку, і він про викрадену річ йому нічого не сказав. ОСОБА_5 щиро кається у скоєному, створив сім`ю, його дружина вагітна і він запевняє суд, що більше не буде скоювати крадіжки.
Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показами, щирим каяттям у скоєному.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням у житло.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний злочини через короткий час після звільнення з місць позбавлення волі; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштувався, за місцем проживання характеризується посередньо, його дружина вагітна.
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття в скоєному та визнання ним своєї вини.
Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, вважає за вірне обрати ОСОБА_5 міру покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Суд не знаходить підстав для застосування вимог ст.ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, обрати у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, взявши його під варту у залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 08.11.2016 року, зарахувавши в строк відбування покарання перебування його під вартою з 02.06.2016 року по 09.06.2016 року.

Речові докази: сім магнітних ключів, одна поліетиленова рукавичка, циліндровий механізм та ключ до нього, стрижень, заготовка до ключа, предмет схожий на відмичку та його складові частини, футляр з металевими предметами, заготовка для ключа, предмет, схожий на відмичку та пакет, коробок для сірників з металевими предметами, металеві предмети та пакет, чорний мішок та інструменти, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, - знищити; ноутбук «Asus» та зарядний пристрій до нього, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити у її власності.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Суддя: