Справа 1-269
ВИРОК

Іменем України

03 листопада 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі: головуючого судді Ходак С.К.

при секретарі Климюк Ю.В.

за участю прокурора Стецюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Дубно справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючий, одружений, раніш не судимий,

за ст.185 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2010 року, близько 13 години ОСОБА_1, перебуваючи в гардеробі будинку культури, що за адресою м. Дубно вулиця Данила Галицького, скориставшись відсутністю нагляду за речами власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, діючи таємно, викрав мобільний телефон марки «ОСОБА_2 S312», ІМЕІ:65547, вартістю 600 гривень, який належить ОСОБА_3, чим спричинив останньому майнової шкоди на вищевказану суму.

Підсудний ОСОБА_1 вину в скоєному злочині визнав повністю та пояснив, що 05 червня 2010 року, близько 13 години перебував в гардеробі будинку культури, що за адресою м. Дубно вулиця Данила Галицького, викрав мобільний телефон марки «ОСОБА_2 S312», який лежав між речами ОСОБА_3. У вчиненому розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_3 показав, що 05 червня 2010 року, близько 13 години перебував у будинку культури, що за адресою м. Дубно вулиця Данила Галицького, в гардеробі даного приміщення між своїми власними речами залишив телефон марки «ОСОБА_2 S312», після закінчення концерту повернувся в гардероб, проте вищезазначений телефон не виявив. Матеріальних та моральних претензій до підсудного не має, просить суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1, його вина повністю доведена показами потерпілого, матеріалами кримінальної справи.

У відповідності до ст. 299 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, крім показань підсудного ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_3 та огляду документів, які характеризують особу підсудного. При цьому суд переконався, що підсудний не заперечує проти дослідження інших доказів добровільно, підстав для сумніву в добровільності та істинності його позиції немає. Підсудному ОСОБА_1 роз'яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і скоїв його ОСОБА_1.

Його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, що пом»якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При призначенні виду і міри покарання підсудному, суд враховує характер скоєного злочину, особу винного, по місцю проживання характеризується позитивно, щиросердечно розкаюється в скоєному, позицію потерпілого який просить суворо не карати ОСОБА_1 та вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п»ятдесят) гривень.

До вступу вироку в законну силу, залишити засудженому ОСОБА_1 запобіжний захід підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з моменту проголошення, через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя :