Ковпаківський районний суд м.Сум
ВИРОК

ІМ Е Н Е М УКРАЇНИ

17 травня 2010 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі:

головуючого судді Чернобая О.І.,

при секретарі Мяус О.Я.,

з участю прокурора Улізко В.М.,

потерпілого ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр-на України, українця, працюючого водієм таксі, розлученого, проживаючого без реєстрації за адресою: смт.Улянівка, вул..Ситника, буд.32, Білопільського району, військовозобовязаного, раніше не судимого,

-за ст. 191 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 працевлаштувався водієм таксі до приватного підприємця ОСОБА_1

07.10.2008 р., приватний підприємець ОСОБА_1, згідно акту приймання-передачі, в присутності свідків, передав ОСОБА_2 на відповідальне зберігання автомобіль НОМЕР_1, обладнаний газовою установкою -метан, а ОСОБА_2, згідно цього акту прийняв на відповідальне зберігання вказаний автомобіль разом з газовою установкою.

Після чого, на протязі періоду часу з 07.10.2008 р. по грудень 2008 р., ОСОБА_2 використовував ввірений йому автомобіль НОМЕР_2, здійснюючи пасажирські перевезення на правах користування.

У невстановлений слідством день, приблизно в двадцятих числах грудня місяця 2008 року, ОСОБА_2 маючи умисел на привласнення майна ОСОБА_1 та подальшого його відчуження, переслідуючи мету збагачення, вирішив заволодіти майном ОСОБА_1, а саме газовою установкою-метан, яка знаходилась в якості паливного обладнання в автомобілі НОМЕР_2.

Маючи на меті довести свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_2, усвідомлюючи протиправність своїх дій, без дозволу власника автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1, в одному з гаражів Сумського міського громадського автогаражного товариства «Електрон» за адресою: м. Суми, проїзд Гайовий, 13 зняв з вище вказаного автомобіля газову установку-метан, що знаходилась в багажнику автомобіля, та продав її ОСОБА_3, а отримані кошти витратив на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 по предявленому йому обвинуваченню за ст. 191 ч.1 КК України винним себе не визнав і показав, що на початку жовтня місяця 2008 року він працевлаштувався водієм таксі до приватного підприємця ОСОБА_1, який в свою чергу передав йому для роботи автомобіль НОМЕР_2, який був обладнаний газовою установкою. Вказаний (автомобіль ОСОБА_1 передав йому з правом подальшого викупу, при цьому між ними був укладений письмовий договір купівлі-продажу цього автомобіля, але примірника цього договору у нього не має. Автомобіль був у неробочому стані, тому він відремонтував автомобіль за власні кошти після чого став перевозити на ньому пасажирів. Десь у грудні місяці 2008 року, він вирішив продати газову установку, яка стояла на автомобілі. Він знайшов покупця, ОСОБА_3, з яким поїхали в гаражі авто гаражного товариства «Електрон», де зняли цю установку і він продав її ОСОБА_3 за 3000 грн. Виручені кошти витратив на власні потреби.

Вину свою не визнає, оскільки вважає, що він взяв цей автомобіль у ПП ОСОБА_1 під викуп, тому вважає, що міг на власний розсуд розпорядитись газовою установкою. При цьому також пояснив, що ОСОБА_1 не надавав йому згоди на відчуження газового обладнання і він з ОСОБА_1 за цей автомобіль не розрахувався.

Незважаючи на невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_2, його вина у вчиненому злочині підтверджується зібраними по справі органами досудового слідства і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_1 показав, що в жовтні 2008 року до нього працевлаштувався ОСОБА_2 водієм таксі. Він передав для роботи ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_2, який був обладнаний газовою установкою. При цьому був складений акт приймання-передачі .ОСОБА_2 цього автомобіля, який він підписав. Ніякого договору купівлі-продажу автомобіля з ОСОБА_2 не укладалось і він не передавав ОСОБА_2 вказаний автомобіль з правом викупу. Ніяких грошових коштів в якості викупу автомобіля, ОСОБА_2 не давав. Цей автомобіль належав йому. Далі, під час роботи, ОСОБА_2 зникав з автомобілем на декілька днів і його ніхто не міг знайти. Потім йому стало відомо, що ОСОБА_2 дуже любить грати в гральні автомати і всі зароблені кошти програвав в автомати. Коли вони знайшли ОСОБА_2, то той зізнався, що програє гроші в гральні автомати, але ОСОБА_2 попросив у нього вибачення, сказав, що більше це не повториться. Він простив ОСОБА_2, але через декілька днів ОСОБА_2 знову зник з роботи разом з автомобілем і він почав розшукувати ОСОБА_2 щоб забрати свій автомобіль. В другій половині грудня місяці 2008 року він знайшов ОСОБА_2 і забрав у нього свій автомобіль, але виявив, що в автомобілі відсутня газова установка. ОСОБА_2 пояснив, що цю установку він продав, але гроші поверне в майбутньому. Гроші за продану газову установку ОСОБА_2 йому так і не повернув.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показав, що він був знайомий з ОСОБА_2 Приблизно в грудні місяці 2008 року, ОСОБА_2 запропонував йому купити газову установку на автомобіль. Він як раз збирався поставити на свій автомобіль газову установку, тому погодився на пропозицію ОСОБА_2 Далі він з ОСОБА_2 поїхали в гаражі товариства «Електрон» де майстре зняв газову установку з автомобіля ОСОБА_2 і поставили на його автомобіль. За газову установку він заплатив ОСОБА_2 3 000 грн. Про те, що ОСОБА_2 продав йому цю установку без дозволу господаря автомобіля він не знав.

Допитана в судовому' засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показала, що вона працює заступником директора служби таксі у ПП «Петренко». В жовтні місяці 2008 року до них працевлаштувався ОСОБА_2Ф водієм таксі. В жовтні місяці 2008 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_2, обладнаний газовою установкою в присутності свідка ОСОБА_6, при цьому був складений акт передачі цього автомобіля, який був підписаний ОСОБА_2 Ніяких договорів купівлі-продажу цього автомобіля з ОСОБА_2 не укладалось. Вона була присутня при передачі автомобіля. Далі ОСОБА_2 став працювати. Але під час роботи він пропадав на декілька днів разом з автомобілем. ОСОБА_1 став шукати його щоб забрати свій автомобіль. В грудні місяці 2008 року, ОСОБА_1 знайшов ОСОБА_2Ф, і став перевіряти автомобіль в її присутності. При перевірці автомобіля було виявлена відсутність газової установки. Як пояснив ОСОБА_2 він продав цю установку, оскільки вона була неробочою. Виручені кошти від продажу установки, ОСОБА_2 не віддав.

Допитаний під час досудового слідства в якості свідка ОСОБА_6, протокол допиту якого був оголошений в судовому засіданні показав, що він займається ремонтом автомобілів. Одним з його постійних клієнтів був ОСОБА_2, якого він знав протягом тривалого часу і знав, що ОСОБА_2 завжди винен був комусь гроші. Останнім часом ОСОБА_2 працював водієм таксі у ПП ОСОБА_1 07.10.2008 року він був присутнім в якості свідка при передачі автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2 Під час передачі, був складений акт передачі, який був підписаний ОСОБА_2 Автомобіль був обладнаний газовою установкою і на момент передачі ця установка була в наявності. Ніяких договорів купівлі-продажу цього автомобіля з ОСОБА_2 не укладалось і ніяких графіків погашення заборгованості за автомобіль також не укладалось. Коли саме зникла газова установка йому не відомо.

Крім показів потерпілого та свідків, вина ОСОБА_2 також підтверджуються протоколом виїмки газової установки з автомобіля свідка ОСОБА_4, яку він купив у підсудного ОСОБА_2 /а.с.58/

Згідно висновку товарознавчої експертизи, залишкова вартість привласненої газобалонної установки? урахуванням її зносу складає 3222 грн. /а.с.46-47/

Здобуті під час досудового слідства і досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає обєктивними.

Таким чином наведені вище докази повністю підтверджують ту обставину, що підсудний ОСОБА_2 привласнив майно ОСОБА_1

Виходячи із здобутих доказів і надавши їм належну оцінку суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 слід кваліфікувати ч.1 ст.191 КК України, т.я. він привласнив чуже майно, яке було ввірене йому і перебувало в його віданні.

Органами досудового слідства підсудний ОСОБА_2 окрім привласнення чужого майна, яке було ввірене йому та перебувало в його віданні також обвинувачується у розтраті цього майна.

Розтрата передбачає незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатну передачу, обмін, передачу в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні. В результаті розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб.

А в даному випадку, підсудний ОСОБА_2 привласнив вказану газобалонну установку, продав її за 3000 грн. і виручені кошти витратив на власні потреби, тим самим за рахунок привласненого майна поліпшив і своє матеріальне становище, тому таку ознаку як розтрата чужого майна суд вважає за необхідне виключити з предявленого підсудному обвинувачення.

При призначенні покарання, суд на підставі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка помякшує покарання суд визнає наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, які обтяжують покарання суд не знаходить.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_2 змінював свої показання з метою уникнути відповідальності, за вчинене, вину свою не визнав, хоча його вина була доведена в судовому засіданні наявними у справі доказами, у скоєному не розкаявся, ухилявся від суду, у звязку з чим був оголошений його розшук, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі і призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначення такого виду покарання як позбавлення волі суд вважає надто суворим, оскільки підсудний раніше судимий не був, вчинив тільки один епізод злочинної діяльності, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, та призначити йому покарання - 1 (один) рік обмеження волі.

Строк відбуття покараній ОСОБА_2 рахувати з 11.02.2010 року з моменту його затримання та поміщення до ізолятору тимчасового тримання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - тримання під вартою.

Направити засудженого до обмеження волі ОСОБА_2 до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши його з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

У строк покарання ОСОБА_2 за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, зарахувати час його попереднього ув'язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 226 грн. 80 коп., які перерахувати на рахунок НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області.

Речовий доказ по справі газобалонну установку, яка була вилучена у свідка ОСОБА_4, а потім залишена йому на зберігання і яка належить потерпілому ОСОБА_1 - повернути потерпілому ОСОБА_1, оскільки ця установка вибула з його законного володіння злочинним шляхом.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_2, який перебуває під вартою в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя О.І.Чернобай