АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/2957/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/676/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 08 вересня 2016 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року, якою обвинувальний акт за кримінальним провадженням №0000941 відносно ОСОБА_6 , по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.6 КК України, ОСОБА_7 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України було повернуто прокурору Нікопольської місцевої прокуратури для усунення недоліків.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9

захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року скасувати та направити обвинувальний акт на новий розгляд в суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.6 КК України, ОСОБА_7 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України було повернуто прокурору Нікопольської місцевої прокуратури для усунення недоліків.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції посилався на ті обставини, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не містить належним чином сформульованого обвинувачення. При цьому, в ньому відображено сутність повідомлення про підозру, а саме фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що своїми умисними діями, ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.187 КК України та п.6 ч.2 ст.115 КК України. Крім того в обвинувальному акті слідчий описує фактичні обставини вчинення злочину ОСОБА_7 , та зазначає про те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.187 КК України.
При цьому, обвинувачення, яке за своїм змістом та сутністю не є ані повідомленням про підозру, та співпадає з фактичними обставинами, не пред`являється ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_7 , що свідчить про відсутність обвинувачення.
В обвинувальному акті від 01 червня 2016 року фактично викладена підозра про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4 та ст.115 ч.2 п.6 КК України та вчинення ОСОБА_7 злочину за ч.4 ст.187 КК України.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не містить формулювання обвинувачення, яке інкримінується ним і від якого вони будуть захищатись в суді, тому обвинувальний акт слід доповнити формулюванням обвинувачення в обвинувальному акті. В даному обвинувальному акті міститься викладені лише фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, колегія суддів зауважує, що повідомлення про підозру, так само як і виклад фактичних обставин не може одночасно вважатись й формулюванням обвинувачення.
Крім того, вказівки в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.187 та п.6 ч.2 ст.115 КК України, а ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.187 КК України, є безпідставним, оскільки обвинувачення висунуте не було у встановленому законом порядку та не міститься в самому обвинувальному акті.
У долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені усі процесуальні дії проведеної під час досудового розслідування.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що додається до обвинувального акту, останній не містить відомостей про такі процесуальні дії як повідомлення.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що він не містить відомостей про те, що потерпілим, підозрюваним (обвинуваченим) та захисникам було повідомлено про завершення досудового розслідування, а також ці розділі реєстру також не містять відомостей про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів та надання доступу до матеріалів досудового розслідування та відповідних повідомлень про таку процесуальну дію
Як вбачається з реєстру, а саме пункту 13 розділу «І. Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії», було здійснено «повідомлення про відкриття кримінального провадження підозрюваному» - кому саме не зрозуміло.
У подальшому відсутні відомості про те, що на виконання вимог статті 290 КПК України органом досудового розслідування здійснено відкриття матеріалів кримінального провадження: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , стороні захисту адвокатам ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , потерпілій ОСОБА_12 та її представнику адвокату ОСОБА_13 .
У подальшому зазначається (п.п.15, 16), що 01 червня 2016 року з матеріалами ознайомлений ОСОБА_14 , дата ознайомлення ОСОБА_7 06 червня 2016 року не відповідає дійсності, оскільки 03 червня 2016 року обвинувальний акт був зареєстрований в канцелярії Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу. Потерпілій ОСОБА_12 та її захиснику відкриття матеріалів кримінального провадження взагалі не здійснено, оскільки з матеріалами провадження ознайомлено ОСОБА_15 (п.14 Розділу І реєстру), статус якої в даному провадженні взагалі не є визначеним.
В реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, дані про проведення такої обов`язкової процесуальної дії, як відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження після оголошення про завершення досудового розслідування - відсутні
Розділ «ІІ. Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» взагалі не містить відомостей про залучення захисників, що є грубим порушенням вимог кримінально-процесуального законодавство, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів, та участь захисника має бути забезпечена з моменту набуття статусу підозрюваного, що прямо випливає з ч.1 ст.52 КПК України.
Крім того в розділі «ІІ. Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» - пункти 3 та 4 вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було повідомлено про підозру двічі 17.03.2016 ( ОСОБА_6 ), 18.03.2016р. ( ОСОБА_7 ) а також 30.05.2016 р. (і ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ).
В ході підготовчого судового засідання було встановлено, що 30 травня 2016 року жодних повідомлень про підозру не вручалось, а 01 червня 2016 року було змінено підозру, того ж дня вручено, та того ж дня складено обвинувальний акт. При цьому, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться відомостей про прийняття рішення про зміну підозри, та її вручення 01 червня 2016 року.
Як вбачається з реєстру, повідомлення про підозру вручені 17 та 18 березня 2016 року, строк досудового розслідування сплинув 17 та 18 травня 2016 року відповідно.
Обвинувальний акт було складено тільки 01 червня 2016 року, при цьому відомості про продовження строків досудового розслідування в установленому законом порядку в реєстрі, у тому числі й в розділі ІІ не відображено.
Однак, в порушення цих вимог, до обвинувального акту, окрім документів, які визначені ч. 4 ст. 290 КПК України залучені інші матеріали досудового розслідування.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на ті обставини, що відповідно до змісту обвинувального акта в останньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, ім. дана відповідна правова кваліфікація та формулювання обвинувачення. Також, суперечливі висновки суду щодо невисування ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачення на підставі того, що 01.06.2016 року їм було оголошено та вручено повідомлення про підозру, оскільки в цей час вирішувалось питання про продовження терміну тримання під вартою ОСОБА_6 , що неможливо без наявності процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого. Крім того, судом не зазначено, які саме були направлені інші документи до суду, разом з обвинувальним актом, які суд вважає безпідставно долученими. Також, прокурор вважає, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначені всі процесуальній дії, які були проведені під час досудового розслідування. Судом дано оцінку матеріалам досудового розслідування, які фактично не досліджувались під час підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі та скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожен окремо, в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Аналізуючи, з урахуванням доводів апеляційної скарги підстави, з яких обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був повернутий прокурору, колегія суддів оцінює їх як такі, що є належними та достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як передбачено п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, крім іншого, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив, і мета вчиненого правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто, межі судового розгляду визначаються виходячи із висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
П.1 ч.3 ст.42 КПК України встановлено, що обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. Це право також гарантовано ст.6 Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, тобто право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п.52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п.58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року; п.34 рішення у справі «І.Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції з приводу того, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не містить належним чином сформульованого обвинувачення, яке інкримінується ним і від якого вони будуть захищатись в суді. В даному обвинувальному акті міститься викладені лише фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.
Тобто, в порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України, слідчім суперечливо та неузгоджено викладені фактичні обставини справи, що, на думку колегії суддів, є обґрунтованою підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Отже, доводи апеляції прокурора з приводу того, в обвинувальному акті зазначено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, є необґрунтованими.

Посилання прокурора на той факт, що під час оголошення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_6 01.06.2016 року, вирішувалось питання про продовження терміну тримання під вартою ОСОБА_6 , що неможливо без наявності процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду з приводу того, що обвинувачення їм висунуте не було у встановленому законом порядку та не міститься в самому обвинувальному акті.
Крім того, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню доводи апеляції прокурора відносно того, що судом не зазначено, які саме були направлені інші документи до суду, разом з обвинувальним актом, які суд вважає безпідставно долученими.

Так, згідно вимог ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акта додається:
- реєстр матеріалів досудового розслідування;
- цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
- розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);
- розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
- довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Як видно з матеріалів, що були надані Нікопольською місцевою прокуратурою до суду першої інстанції, окрім передбачених кримінальним процесуальним законом додатків до обвинувального акта, також були надані постанова про перекваліфікацію злочину (а.п.33), постанова про доручення до кримінального провадження речових доказів (а.п.34, 35), квитанція про отримання на зберігання речових доказів (а.п.36), копія повідомлення про підозру (а.п.37-39, 44-45), копія повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри (а.п.40-43, 46-48), копія ухвали про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу (а.п.49-50), копія ухвали про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу (а.п.51-52, 55-56), копія ухвали про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу (а.п.53-54), копія паспорту ОСОБА_6 (а.п.57), копія паспорту ОСОБА_7 та картки платника податків (а.п.58).

Отже, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що прокуратурою було надано до суду документи, які були безпідставно долучені до обвинувального акта та повернув з цієї підстави обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

Крім того, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції з приводу того, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначені не всі процесуальній дії, які були проведені під час досудового розслідування.

Згідно вимог ч.2 ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Згідно ч.1 ст.110 КПК України під процесуальними рішеннями розуміються всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, що міститься в матеріалах кримінального провадження, в ньому дійсно вказані не всі процесуальні дії, проведенні під час досудового розслідування та не всі прийняті процесуальні рішення, на які вірно послався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції в ухвалі обґрунтовано вказав на порушення вимог ст.109 КПК України при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування.

В зв`язку з викладеним, колегія суддів не погоджується з доводами апеляції прокурора та вважає, що обвинувальний акт складений з порушенням норм чинного КПК України, отже висновок суду про повернення обвинувального акту прокурору є правильним, а доводи апеляції прокурора необґрунтованими.

На думку колегії суддів, рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору не суперечить вимогам закону, є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора та залишення ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року, якою обвинувальний акт за кримінальним провадженням №0000941 відносно ОСОБА_6 , по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.6 КК України, ОСОБА_7 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України було повернуто прокурору Нікопольської місцевої прокуратури для усунення недоліків та подовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 25 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4