АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/674/15-к Номер провадження 11-кп/786/431/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоматеріали подання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року , якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, засудженого 02 березня 2015 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3 КК України до 5-ти років позбавлення волі, відповідно до ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки, з обов`язками: не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця проживання

задоволено подання інспекції Зіньківського РП Диканського МРВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та засудженого направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання ,

з участю прокурора ОСОБА_7

представника Зіньківського РП Диканського МРВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області ОСОБА_8

засудженого - ОСОБА_6

у с т а н о в и л а:
До апеляційного суду Полтавської області надійшла апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Зінківського районного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року, якою задоволено подання інспекції Зіньківського РП Диканського МРВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та засудженого направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, призначеного за ч. 3 ст. 185 КК України вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 березня 2015 року.

Задовольняючи вищевказане подання місцевий суд послався на те , що ОСОБА_6 систематично не виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме: обов`язок повідомляти органи КВІ УДПтСУ в Полтавській області про зміну місця проживання, не з`являвся на виклики до органів КВІ, надав неправильну адресу місця проживання, що підтверджує небажання засудженого стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі з уточненням засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року та постановити нову, якою у задоволенні подання інспекції Зіньківського РП Диканського МРВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком відносно нього відмовити.

В обґрунтування поданої апеляції зазначає, що за час іспитового строку не вчинив жодного адміністративного чи кримінального правопорушення, виїхав в Харківську області для працевлаштування, попередньо отримавши на це згоду від начальника РВ, не мав наміру для умисного ухилення обов`язків, покладених на нього судом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого, який просив задовольнити апеляцію з уточненнями з наведених у ній підстав, представника Зіньківського РП Диканського МРВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області, яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, прокурора, який також просив відмовити у задоволенні апеляції вважаючи її необґрунтованою , перевіривши матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів апеляційного суду вважає , що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи, вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 березня 2015 року ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну проживання.

02 квітня 2015 року розпорядження про виконання вищевказаного вироку, який набрав законної сили, надійшло до Зінківського РП Диканського МВ КВІ УДПтСУ у Полтавській області (а.с. 3).

Цього ж дня було здійснено виклик засудженого до органів КВІ на 06 квітня 2015 року, проте ОСОБА_6 за викликом для постановки на облік не з`явився та його не було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання з іспитовим строком.

До Зінківського РВ УМВС України в Полтавській області було направлено подання про здійснення примусового приводу засудженого, який не виконано у зв`язку з тим, що засуджений за вказаною адресою не проживає, зі слів його бабусі останній перебуває в Харківській області.

Вказані обставини і стали підставою для звернення органів КВІ до суду з подання про скасування засудженому ОСОБА_6 звільнення від відбування призначеного покарання, яке надійшло до суду 30 квітня 2015 року яке в подальшому було задоволено судом.

Проте з вказаними висновками колегія суддів не може погодитися виходячи з такого.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

П. 5.3. Інструкції з виконання покарань за вироками, не пов`язаними з позбавленням волі, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання (додаток 44 до цієї Інструкції) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Системний аналіз згаданих норм свідчить про необхідність дотримання послідовності дій кримінально-виконавчої інспекції при вирішенні питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого і його направлення для відбування призначеного покарання, зокрема обов`язковість направлення письмового попередження, що повинно передувати внесенню до суду відповідного подання.

Вказані норми є механізмом забезпечення неухильного дотримання усіх можливих засобів, спрямованих на стимулювання засудженого до законослухняної поведінки та виправлення.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах особової справи є лише корінці виклику до органів КВІ , проте не має даних про те, що ОСОБА_6 їх отримував. Вказане спростовує висновки суду першої інстанції про неодноразову неявку засудженого за умови належного повідомлення, як про одну із підстав задоволення подання .

Також, отримавши інформацію про перебування засудженого на території іншої області в порушення п.6.10 Інструкції органами КВІ не відправлено відповідного запиту з метою встановлення його місця проживання, не отримано інформації щодо причини неявки засудженого ОСОБА_6 на реєстрацію та виїзду в іншу область, відсутні дані про спосіб його життя в цей період, про наявність чи відсутність правопорушень вчинених засудженим за час іспитового строку тощо.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що подання органами КВІ було внесено 30 квітня 2015 року, тобто менше ніж через місяць після набрання вироком суду законної сили, що об`єктивно через сплив малого проміжку часу не може бути доказом беззаперечного невиконання засудженим ОСОБА_6 покладених на нього судом обов`язків.

Таким чином, кримінально-виконавча інспекція допустила помилку у застосуванні законодавчо визначеного порядку звернення до суду з вирішенням цього питання та не виконала ряд дій для встановлення невиконання засудженим ОСОБА_6 обов`язків, покладених судом та небажання його стати на шлях виправлення.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Сам факт того, що засуджений покинув постійне місце проживання з метою працевлаштування в іншій області не є безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду про те, що засуджений ОСОБА_6 допустив злісне умисне ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього судом, є передчасним.

Враховуючи, що засуджений допустив тільки виїзд до іншої області для працевлаштування, щиро розкаявся, запевнив суд, що більше не допустить порушень умов відбування покарання, за час відбування покарання до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні подання інспекції Зіньківського РП Диканського МРВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком засудженого ОСОБА_6 та направлення в місця позбавлення волі для відбування покарання слід відмовити .

За таких обставин, уточнена апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та направлення засудженого ОСОБА_6 в місця позбавлення волі для відбування покарання скасувати;

В задоволенні подання Зіньківського РП Диканського МРВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області про направлення засудженого ОСОБА_6 в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком Зіньківського районного суду від 02 березня 2015 року - відмовити.

Засудженого ОСОБА_6 з під варти звільнити негайно в залі суду.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ __________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4