АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1183/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання представника ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507, яке належало на праві власності ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» та вибуло з його власності, а саме на нерухоме майно протирадіаційне укриття, площею 370 кв. м., розташоване за адресою: місто Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького, 32/1, яке знаходиться у власності ТОВ «НУС» ().

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати. На думку апелянта, під час розгляду клопотання слідчий суддя не надав належну оцінку тій обставині, що 11 січня 2016 року ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» було визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 00000507, а 19 січня 2016 року товариство подало цивільний позов згідно ст. 128 КПК України про відшкодування неправомірними діями службових осіб ПАТ «Банк «Київська Русь» і арбітражним керуючим ОСОБА_7 завданої майнової шкоди.

Як вказує представник, із зазначених у позові обставин вбачається, що ТОВ «НУС» отримало у власність нерухоме майно протирадіаційне укриття, що розташоване за адресою: п/с 08400, місто Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького, 32/1, а ПП «Укрпродсервіс» отримало рухоме майно виробниче обладнання у кількості 3251 одиниці, належне ТОВ «Швейна фабрика «Гаян», яке знаходилось під арештом на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 12 серпня 2010 року. Тому, за ствердженнями апелянта, ці юридичні особи були залучені у позові в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору. При цьому автор апеляції зазначає, що докази про вказані обставини були додані до клопотання про накладення арешту на майно у вигляді самого цивільного позову, де перелічені усі письмові докази, в тому числі виписки з особового рахунку ПАТ «Банк «Київська Русь», які зазначені в додатках, у вигляді постанови про визнання ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» потерпілим, де слідчий встановив обставини про незаконне відчуження арбітражним керуючим ОСОБА_7 цього ж рухомого і нерухомого майна, а також у вигляді протоколу № 12 проведення аукціону від 20 листопада 2012 року про продаж виробничого обладнання в кількості 3251 одиниця і протоколу проведення аукціону від 06 червня 2014 року про продаж підвального приміщення площею 370 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, місто Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького, 32/1.

Як вказує апелянт, застосування заходів забезпечення кримінального провадження для забезпечення цивільного позову, в тому числі із залученням третіх осіб, обґрунтовується тим, що ТОВ «НУС» не мало можливості реалізувати протирадіаційне укриття за період здійснення кримінального провадження.

Також автор апеляції стверджує, що ТОВ «НУС», згідно протоколу № 14 проведення аукціону від 06 червня 2014 року, було відомо, що продавцем підвального приміщення протирадіаційного укриття площею 370 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, місто Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького, 32/1, є ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» в особі ОСОБА_7 , яке знаходиться у процедурі ліквідації. Крім того, представник зазначає, що станом на 30 березня 2016 року у господарській справі про банкрутство ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» господарським судом постановлено ухвалу про виключення ПАТ «Банк «Київська Русь» з реєстру кредиторів, що, як вважає апелянт, свідчить про незаконність дій арбітражного керуючого ОСОБА_7 , який знав, що вимоги ПАТ «Банк «Київська Русь» погашені та нічим не підтвердженні, але навмисно під виглядом задоволення вимог кредиторів позбавив банкрута майна шляхом його реалізації, а саме конкретного майна у вигляді протирадіаційного укриття.

Таким чином, представник ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 стверджує, що протирадіаційне укриття є предметом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, що потребує вжиття заходів для його збереження, в тому числі при забезпеченні цивільного позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «Швейна фабрика «Гаян», який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Шевченківського УП ГУ НП в місті Києві розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507 від 18 січня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

11 січня 2016 року постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_8 ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» було визнане потерпілим у кримінальному провадженні, а представником потерпілого був визнаний ОСОБА_6

19 січня 2016 року ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» було заявлено цивільний позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди у розмірі 543464 гривень. Цивільний позов подано до Шевченківського районного суду міста Києва через СВ Шевченківського УП ГУ НП в місті Києві у кримінальному провадженні № 0000507.

29 березня 2016 року представник ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507 від 18 січня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, а саме на нерухоме майно протирадіаційне укриття, площею 370 кв. м., розташоване за адресою: п/с 08400, місто Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького, 32/1, яке знаходиться у власності ТОВ «НУС» ().

30 березня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання представника ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 було залишено без задоволення.

Залишаючи без задоволення дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000507,про накладення арешту на нерухоме майно протирадіаційне укриття, площею 370 кв. м., яке розташоване за адресою: п/с 08400, місто Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького, 32/1, і знаходиться у власності ТОВ «НУС» (), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення представника ТОВ Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про відсутність достатніх доказів та правових підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки цивільний позов у кримінальному провадженні ТОВ «Швейна фабрика Гаян» пред`явило не до власника майна ТОВ «НУС», а до інших осіб, необхідність накладення арешту на майно не обґрунтована, належних доказів для підтвердження зазначених у клопотанні обставин слідчому судді не надано, як не містилося в матеріалах, доданих представником до клопотання, і самого цивільного позову, хоча в додатку до клопотання про нього вказано.

З урахуванням цього колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, обґрунтовано залишив без задоволення клопотання представника ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» про арешт майна.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Між тим, в клопотанні представник ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 зазначає, що нерухоме майно протирадіаційне укриття, площею 370 кв. м., яке розташоване за адресою: п/с 08400, місто Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького, 32/1, і знаходиться у власності ТОВ «НУС» (), є тільки предметом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000507, а не доказом вчинення кримінального правопорушення, як то визначено в законі.
Крім того, хоча в клопотанні представник ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» і зазначає розмір шкоди, завданої цьому товариству внаслідок вчинення кримінального правопорушення 543000 гривень, однак вказує, що ця шкода завдана діями арбітражного керуючого ОСОБА_7 , який до ТОВ «НУС», яке набуло право власності на протирадіаційне укриття, жодного відношення не має.

В свою чергу, згідно з абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Даних про те, що протирадіаційне укриття є речовим доказом у провадженні чи може бути визнано таким, в матеріалах за клопотанням представника ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 не міститься, як не міститься і доказів тому, що ТОВ «НУС» не є добросовісним набувачем цього протирадіаційного укриття.

Оскільки при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а відповідні дані, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, мають міститися і у клопотанні суб`єкта, який звертається з проханням арештувати майно, то слідчий суддя з огляду на відсутність в клопотанні представника ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 та доданих до нього матеріалах належного обґрунтування ініціативи накладення арешту на майно з посиланням на норми закону вмотивовано залишив без задоволення вказане клопотання.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання представника ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507, яке належало на праві власності ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» та вибуло з його власності, а саме на нерухоме майно протирадіаційне укриття, площею 370 кв. м., розташоване за адресою: місто Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького, 32/1, яке знаходиться у власності ТОВ «НУС» (), залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4