Справа № 496/1031/16-к
Провадження № 1-кп/496/122/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року Біляївський районний суд
Одеської області
у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
цивільного позивача - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біляївка, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого водієм ТОВ «Нова Пошта», одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

26.04.2015 року, в нічний час, ОСОБА_6 , біля приміщення дискотеки «Чілі», що розташована в м.Теплодар, вул. Комунальна, 14, Одеської області, на грунті виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , не передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, що останній може впасти і одержати травму голови, сприйнявши дії ОСОБА_8 як намір вдарити його, наніс йому один удар рукою в область обличчя, внаслідок чого той упав на землю, та при падінні тім`яною областю голови вдарився об бетонний бордюр тротуару. Внаслідок необережних дій ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: важкої черепно-мозкової травми, яка проявилася багатоуламковим переломом кісток склепіння черепа, забоєм, здавленням і розтрощенням речовини головного мозку, двосторонніми гематомами під тверду мозкову оболонку. Крім цього, виникли забої м`яких тканин обличчя, тім`яної області голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи №31 від 20.01.2016 року могли бути заподіяні дією тупого, твердого предмету, або при ударі об такі. Отримані потерпілим тілесні ушкодження згідно п.2.1.3 «м» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В судовому засіданні ОСОБА_6 суть зазначеного обвинувачення зрозумів, визнав себе винним, цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 визнав частково, а цивільний позов ОСОБА_7 не визнав, висловив бажання давати показання.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що 26.04.2015 року знаходився на дискотеці в м.Теплодар. Між ним та його знайомим ОСОБА_8 виник конфлікт, ініціатором якого був останній, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Він намагався піти та припинити сварку, але потерпілий зробив різкий рух рукою, що він сприйняв як замах на удар, а тому маючи відповідні спортивні навики, наніс йому випереджувальний удар кулаком в обличчя, внаслідок чого потерпілий впав. Умисел на нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень заперечує. Визнав цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 в частині відшкодування матеріальних збитків в повному обсязі, а моральну шкоду на 50 000 грн. оскільки суму моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. вважає безпідставно завищеною. Цивільний позов батька потерпілого ОСОБА_7 на суму 50 000 грн. не визнав.

У скоєному обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся.

Допитаний у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 пояснила, що внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень, заподіяних обвинуваченим, потерпілий втратив працездатність, продовжує курс лікування та потребує оперативного втручання в майбутньому, а тому просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 48 106 грн. 41 коп. і моральну шкоду в сумі 100 000 грн., яку обгрунтовує фізичним болем та стражданнями, яких потерпілий зазнав в результаті отриманих тілесних ушкоджень. Крім того, просить стягнути з обвинуваченого втрачений потерпілим заробіток в зв`язку з його непрацездатністю, а також витрати на імплантант в сумі 39 300 грн. та гвинти кріплення 2 660 грн.. Представник потерпілого не заперечує, що обвинувачений надавав та продовжує надавати матеріальну допомогу ОСОБА_8 на лікування.
В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_7 просив стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в сумі 50 000 грн., яку обгрунтовує тим, що зазнав душевних страждань в зв`язку з отриманням його сином тяжких тілесних ушкоджень та матеріальними витратами на лікування.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст.128 КК України, а саме: необережне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

ОСОБА_6 щиро розкаявся в скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання та роботи характеризуються позитивно, раніше не був судимим, в добровільному порядку надає матеріальну допомогу потерпілому, що враховується судом як обставини, які пом`якшують його покарання.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 можливо призначити покарання у вигляді обмеження волі з застосуванням положень ст. 75, 76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь матеріальної шкоди, після уточнень, в сумі 48 106 грн. 41 коп. ( а.с.85) за придбання медичних ліків та препаратів; стягнення заробітку ( доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності, шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірі з 01.05.2015 року по 10.09.2015 року 1 218 грн. за кожен місяць, з 01.09.2015 року по 01.10.2017 року( інвалідність встановлена до 01.10.2017 року) по 1378 грн. щомісячно, а також додаткових витрат на придбання імплантанту - 39 300 грн., та гвинтів кріплення сітки 2 660 грн. і моральної шкоди в сумі 100 000 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вимоги потерпілого в цій частині підтверджені відповідними доказами ( а.с.26-56, 65, 86-89) і визнані обвинуваченим. З урахуванням того, що на момент розгляду справи в суді обвинуваченим перераховано потерпілому 3 800 грн.( а.с.89-а), які ним не були враховані при подачі позову, з ОСОБА_6 підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальна шкода в сумі 86 266 грн. 41 коп.. ( 48106, 41 + 39 300+2 660- 3800).

З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10ААВ №783045 від 11.09.2015 року ( а.с.23) вбачається, що ОСОБА_8 присвоєна І група інвалідності «А», за загальним захворюванням на строк до 1.10.2017 року. ( а.с.23), а в судовому засіданні було встановлено, що на момент отримання травми він офіційно не працював.

Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо , а ч. 2 вказаної статті передбачено, що у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. При цьому згідно ч.3 цієї статті шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Згідно Законів України «Про державний бюджет України на 2015 рік» та «Про державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата з 1.01.2015 року складала 1 218 грн., а з 1.09.2015 року 1 378 грн..

Враховуючи викладене, з обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь потерпілого ОСОБА_8 заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати загальної працездатності в період з 01.05.2015 року по 1.09.2015 року в сумі 4 872 грн. ( 1218грн. х 4 міс.) і в період з 01.09.2015 року по 01.05.2016 року - 11 024 грн. ( 1378 грн. х 8 міс.), а з 1.05.2016 року шляхом здійснення щомісячних платежів по 1.10.2017 року з врахуванням вимог Закону України «Про державний бюджет України» в разі зміни мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно положень п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а тому потерпілий ОСОБА_8 має право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому в результаті заподіяння тяжких тілесних ушкоджень обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. (зі змінами та доповненнями) при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить з тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, глибини його фізичних та моральних страждань, а також засад справедливості і розумності, а тому вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 50 000 грн..

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_7 суд вважає, що він не підлягає задоволенню з наступних підстав. В позовній заяві ( а.с.14) ОСОБА_7 свої вимоги про стягнення з обвинуваченого на його користь моральної шкоди в сумі 50 000 грн. пов`язує з вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, яким йому була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних явищах. При цьому не вказує яким Законом передбачено його право на звернення до суду з цим позовом, оскільки потерпілим по цьому кримінальному провадженню він не являється, якими діями обвинуваченого саме йому заподіяна моральна шкода та не надав докази в підтвердження своїх доводів ( медична документація, висновок експерта тощо).

Крім того, в судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_7 пов`язував моральну шкоду з витратами на лікування сина в майбутньому, що не є підставою для її стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75, 76 КК України засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробувальним терміном на один рік та покласти на нього обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 86 266 грн. 41 коп., а також моральну шкоду в сумі 50 000 грн., а всього 136 266 грн. 41 коп..

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 заробіток ( дохід), втрачений внаслідок втрати загальної працездатності в період з 01.05.2015 року по 1.09.2015 року в сумі 4 872 грн. і в період з 01.09.2015 року по 01.05.2016 року - 11 024 грн., а всього 15 896 грн..

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 заробіток ( дохід), втрачений внаслідок втрати загальної працездатності по 1 450 грн. з 1.05.2016 року шляхом здійснення щомісячних платежів по 1.10.2017 року з врахуванням вимог Закону України «Про державний бюджет України» в разі зміни мінімальної заробітної плати.

В іншій частині позову ОСОБА_8 - відмовити.

В задоволенні ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1