н/п 1-кс/766/6204/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2016 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ ХВП ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: строк подачі клопотання про арешт майна поновити як пропущений з поважних причин. Задовольнити клопотання і винести ухвалу про арешт майна згідно наданого переліку.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що в провадженні СУВ ХВП ГУ НП в Херсонській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0005611 за ч. 5 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.10.2016 року в період часу з 14.50 год. до 16.15 год. невстановлені особи, шляхом зламу замку проникли до будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_4 , а саме виробів із золота на загальну суму 48940 доларів США та майна, що належить ОСОБА_5 , а саме грошей в сумі 100000 доларів США та 10000 грн.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 пояснила, що з 2005 року зареєстрована та постійно проживає разом з родиною за адресою: АДРЕСА_1 . В 2014 році заклала вказаний будинок в рахунок погашення боргу, внаслідок чого будинок належить на праві власності гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак згідно договору оренди вказаний будинок перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 . 04.10.2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , всупереч рішення Вищого спеціалізованого суду України про призупинення примусового виселення потерпілих з будинку, незаконно проникли до будинку АДРЕСА_1 та обмежили доступ потерпілих до вказаного майна (особистих речей та цінностей), чим фактично заволоділи майном ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5

07.10.2016 року слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області винесено ухвалу про дозвіл на обшук будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 з метою виявлення факту вчинення кримінального правопорушення та обставин заволодіння майном, що належить потерпілим.

08.10.2016 року в ході обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено майно, на яке слідчий просить накласти арешт. Вказане майно було вилучене та передане на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , однак знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і фактично залишається в користуванні потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .

У встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України строк клопотання не було внесено до суду у зв`язку з тим, що слідчим ХВП ГУ НП в Херсонській області проводились слідчі (розшукові) дії, направлені на проведення повного та всебічного досудового розслідування.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації...
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном та ін.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Слідчим суддею встановлено, що подане слідчим за погодженням з прокурором клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки слідчим не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Щодо підстави та мети арешту майна, слід також зазначити, що відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Однак, як вбачається з клопотання вилучене майно було передано на відповідальне зберігання його власникам, тому підстав вважати, що вони можуть його приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити чи відчужити немає.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальне протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінальне протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям речового доказу, таким доказом не визнано, на нього не може бути накладено арешт з метою спеціальної конфіскації чи конфіскації як виду покарання, та в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки воно є власністю потерпілих, а не підозрюваного (обвинуваченого). Таким чином, у даному випадку відсутня мета арешту майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ ХВП ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна повернути.

Встановити строк у 72 години з моменту отримання вказаного клопотання для усунення наявних у ньому недоліків.

Роз`яснити, що тимчасово вилучене майно підлягає негайному поверненню після спливу вищезазначеного строку, а у разі звернення в межах встановленого строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1