Справа № 163/1000/16-к
Провадження № 1-кп/163/45/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2016 року м.Любомль

Любомльський районний суд Волинської області в складі

головуючого суді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

законних представників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представника служби в справах дітей

Любомльської райдержадміністрації ОСОБА_12

представника сектору ювінальної превенції

Любомльського ВП ГУНП ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Любомль кримінальне провадження за обвинувальними актами у кримінальних провадженнях № 0000055 від 15.02.2016 та № 0000095 від 02.03.2016 про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Вишнів, Любомльського району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, судимого:

-14.11.2011 Любомльським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі відповідно, до ст. 75 КК України звільненого від покарання з іспитовим терміном 1 рік;

-31.05.2012 Любомльським районним судом за ч. 2 та 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі. 15.12.2015 ухвалою Ківерцівського районного суду від 03.12.2015 умовно-достроково звільненого від відбування покарання, невідбута частина покарання 1 рік 8 місяців 26 днів, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 304, КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, учня 1 курсу Луківського ПТУ, не одруженого, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, українця, уродженця с. Висоцьк, Любомльського району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , середньої освіти, учня 1 курсу Луківського ПТУ, не одруженого, не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України.

встановив:
14.02.2016, близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у вагоні дизель-поїзду, сполученням Ковель-Ягодин, під час проїзду станції Мацеїв, що в смт. Луків, скориставшись відсутністю пасажира ОСОБА_14 , таємно викрав з кишені куртки останнього планшетний персональний комп`ютер марки «Бравіс», моделі NB74G, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 : НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , вартістю 1469 гривень, з встановленими у ньому картою пам`яті на 8 Gb, вартістю150 гривень та сім-картою мобільного оператора «МТС України» № НОМЕР_4 , на рахунку якої знаходились 50 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 1669 гривень.

01.03.2016 близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у м. Любомль, Волинської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є неповнолітніми, з метою викликати в них прагнення взяти у часть у вчиненні злочину, шляхом висловлювання пропозиції та переконання, давання порад про місце та спосіб вчинення протиправних дій, втягнув неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у злочинну діяльність, а саме до участі у вчинені розбійного нападу на ОСОБА_15 .

Так, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за попередньою змовою 01.03.2016 близько 22 години, знаходячись біля малого ринку, що по вулиці 1-го Травня в м. Любомлі, реалізовуючи заздалегідь спланований умисел, направлений на заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_15 , що поєднувався із погрозою застосування насильства, котре є небезпечним для життя та здоров`я, який виразився у представленні ОСОБА_7 до щоки потерпілої ножа та висловленні словесних погроз розправою над останньою, які ОСОБА_15 сприйняла як реальну загрозу своєму життю, а неповнолітній ОСОБА_8 вирвав з рук потерпілої сумочку, неповнолітній ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_7 , обшукував кишені потерпілої, в результаті чого заволоділи гаманцем ОСОБА_15 вартістю 150 гривень, в якому знаходились 420 польських злотих, що в перерахунку за курсом НБУ станом на 01.03.2016 становить 2845,54 гривень та 129 гривень.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України повністю стверджена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання, що 14.02.2016, близько 21 години 30 хвилин він повертався додому дизель потягом разом з своїми товаришами, того дня вони вживали алкогольні напої, на одній з зупинок, коли ОСОБА_14 вийшов в інший вагон покурити, він залишився сам, та скориставшись відсутністю ОСОБА_14 , з кишені куртки останнього викрав планшетний телефон, після чого відразу вийшов на станції. Наступного дня у м. Ковелі намагався здати викрадений планшетний телефон в ломбард, однак йому це не вдалось і він продав телефон іншим хлопцям. Збитки, завдані ОСОБА_14 крадіжкою телефону, відшкодував повністю.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 дав показання, 14.02.2016 близько 21 години 30 хвилин він їхав дизель потягом разом з своїми товаришами, того дня вони вживали алкогольні напої, на одній з зупинок, а саме смт. Луків, він вийшов покурити на вулицю, у вагоні залишив куртку в якій знаходився планшетний телефон. Коли повернувся, то виявив що у нього викрали даний планшет. У своїх товаришів він запитав чи ніхто не бачив його планшет, однак нікому нічого не було відомо. З ними їхав ОСОБА_9 , який вийшов на станції смт. Луків та міг викрасти планшет. Після цього він звернувся в поліцію з заявою в якій вказав вартість викраденого планшетного телефону в сумі 1669 гривень. Матеріальна шкода, завдана крадіжкою телефону, йому повністю відшкодована ОСОБА_9 .

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 304 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України повністю стверджена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, ОСОБА_7 в судовому засіданні винним себе в інкримінованому йому органами досудового слідства обвинуваченні визнав повністю та дав показання, що 01.03.2016 близько 19 години він зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . якІ знаходились зі своїми друзями на стадіоні, після чого запропонував останнім заробити грошей шляхом відібрання у дівчат сумочки переконував, що їх ніхто не впіймає. ОСОБА_8 погодився. Вони троє пішли в місто, де він схилив до вчинення нападу ОСОБА_9 . На малому ринку на балконі ОСОБА_8 побачив дівчину, він запропонував ОСОБА_9 та ОСОБА_8 напасти на дівчину, після чого сам піднявся на балкон, а хлопці пішли за ним. Він відразу обійшов дівчину ззаду, однією рукою затулив ОСОБА_15 рот, а іншою приставив до обличчя розкладний ніж. Потім наказав ОСОБА_8 вирвати сумочку з рук потерпілої, а ОСОБА_9 обшукати кишені куртки потерпілої. ОСОБА_8 дістав гаманець із сумочки, він сказав втікати. Після цього вони втекли на територію малого ринку, де розділили гроші. Він взяв гаманець і викинув в туалет на території ринку. Далі вони гуляли містом, в магазині купили солодощі та пішли на стадіон «Колос», де він викинув розкладний ніж. Там їх виявили працівники поліції.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому діянні визнав повністю та дав показання, що 01.03.2016 ОСОБА_7 прийшов на стадіон в м. Любомлі, відкликав його в сторону від інших осіб та запропонував заробити трохи грошей і пояснив, що можна зривати сумочки у дівчат, а там можуть бути гроші. Він відповів,що це незаконно, однак ОСОБА_7 , казав що їх ніхто не впіймає, він погодився. Після цієї розмови ОСОБА_7 попросив покликати ОСОБА_9 . Коли підійшов ОСОБА_9 , ОСОБА_7 останньому також запропонував заробити трохи грошей шляхом відібрання сумочок у дівчат, однак ОСОБА_16 відмовився. Після цього вони біля 21 години провели дівчат до ОСОБА_17 , який знаходиться біля малого ринку. Коли дівчата пішли, то ОСОБА_7 знову став вмовляти та переконувати ОСОБА_9 шукати якусь жінку з сумочкою, на що останній погодився. На балконі магазину «Полісся» він побачив дівчину, про що сказав ОСОБА_7 . ОСОБА_7 піднявся по сходинках на балкон магазину, він та ОСОБА_9 пшли за ОСОБА_7 . На балконі ОСОБА_7 обійшов незнайому дівчину, став позаду неї одною рукою приставив до обличчя ніж, а іншою затулив рот. ОСОБА_7 сказав йому вирвати з рук потерпілої сумочку, що він зробив. В сумочці знаходився гаманець, якого він забрав, а сумочку залишив біля потерпілої. ОСОБА_7 сказав ОСОБА_9 обшукати кишені потерпілої, що той і зробив,однак, однак грошей не було. Після цього вони втекли на територію малого ринку, де він з гаманця забрав гроші в сумі 420 Польських злотих та 129 гривень. Гаманець забрав ОСОБА_7 і кудись викинув. Гроші поділили, на стадіоні їх затримали працівники поліції.

ОСОБА_9 по даному факту дав аналогічні показання, однак сказав, що бачив у руці ОСОБА_7 предмет схожий на ніж.

Потерпіла ОСОБА_15 дала показання, що 01.03.2016 вона стояла на балконі магазину «Полісся» та чекала свого хлопця, щоб їхати в Республіку Польща. Близько 22 години на балкон піднялось троє незнайомих їй на той час хлопців. ОСОБА_7 , обійшовши, схопив її однією рукою, приставив ніж до її обличчя, а іншою рукою затулив рот і сказав, щоб вона не кричала та віддала гаманець, чого вона не зробила. В той момент вона сприймала його дії як реальну загрозу своєму життю. ОСОБА_8 вирвав з її рук сумочку та вийняв гаманець в якому знаходились гроші в сумі близько 420 Польських злотих та 129 гривень, а ОСОБА_9 обшукав кишені її куртки однак грошей не виявив. Після цього, ОСОБА_7 сказав їй, щоб вона не зверталась в поліцію, бо буде мати проблеми, і хлопці втекли. Завдана їй шкода повністю відшкодована.

Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм злочинів повністю доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема протоколом огляду місця події від 02.03.2016, яким стверджено факт добровільної видачі обвинуваченими грошей, якими вони заволоділи із застосуванням насильства до потерпілої.

Також вина обвинувачених стверджена протоколами проведення слідчих експериментів за участі обвинувачених від 02.03.2016 03.03.2016 та 04.03.2016, в ході проведення яких вони вказали та добровільно відтворили дії, обстановку та обставини вчиненого злочину, а саме:

- обвинувачений ОСОБА_7 показав де стояла потерпіла, як він її схопив та тримав, як приставив ніж до обличчя та закрив рот, куди в подальшому втікли та де викинув гаманець та ніж;

- неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 показав де знаходилась потерпіла, яким чином ОСОБА_7 схопив та тримав ОСОБА_15 , як ОСОБА_8 виривав сумочку у потерпілої, як він обшукував кишені, куди втекли, де викинув гаманець ОСОБА_7 та де ділили гроші;

- неповнолітній ОСОБА_8 показав де знаходилась потерпіла, яким чином ОСОБА_7 схопив та тримав ОСОБА_15 , ОСОБА_9 обшукував кишені у потерпілої, як сам виривав сумочку та забрав гаманець, куди в подальшому втекли, де викинув гаманець ОСОБА_7 та де ділили гроші;

- протоколом огляду предметів від 02.03.2016 та 04.03.2016, під час якого оглянуто

- сумку та гаманець потерпілої та відібрано зразки для проведення відповідних експертиз;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04.03.2016, під час якого потерпіла впізнала ніж, яким обвинувачений ОСОБА_7 погрожував в ході здійснення нападу;

- висновками експертів від 17.03.2016 № 936 та 21.03.2016 № 393, якими встановлено, що надані на дослідження дактилокарти заповнені на ім`я обвинувачених та потерпілої підтверджують, що сліди пальців рук на сумочці потерпілої залишені обвинуваченим ОСОБА_8 , та сліди пальців рук на одній купюрі номіналом 100 Польських злотих залишені потерпілою ОСОБА_15 .

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість всіх обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів повністю доведена, їх дії, а саме ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України кваліфіковані вірно.

Отже, своїми умисними протиправними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у втягненні неповнолітніх у злочинну діяльність, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 304 КК України.

Своїми умисними протиправними діями, що виразились у таємному заволодінні чужим майном ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів, а саме, що всі обвинувачені по кримінальному провадженні вчинили злочин, передбачений ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 304 КК України які згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_9 також вчинив злочин середньої тяжкості передбачений ч.1 ст. 185 КК України.

Крім того, суд враховує особи всіх обвинувачених які позитивно характеризується по місцю проживання, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також за місцем навчання.

До пом`якшуючих покарання всіх обвинувачених обставин суд відносить їх щире каяття та сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданої шкоди, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинення злочину неповнолітнім, те, що вони раніше не засуджувались. До обтяжуючих покарання ОСОБА_9 обставин суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 рецидив злочинів. обтяжуючі покарання ОСОБА_8 обставини не встановлені.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах законів за яким він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі оскільки його виправлення без ізоляції від суспільства неможливе та слід застосувати покарання у виді конфіскації майна.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кожним з низ злочинів, наявність кількох обставин, що пом`якшують кожного з них покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданих збитків ту обставину, що ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності притягується вперше, ОСОБА_9 засуджується вперше, вони позитивно характеризуються по місцю проживання та навчання, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих ОСОБА_8 покарання обставин, а тому суд приходить до висновку, що кожному з них слід призначити більш м`яке покарання у виді позбавлення волі ніж передбачено ч.2 ст. 187 КК України за якою вони притягуються до кримінальної відповідальності на підставі ст. 69 КК України та приходить до переконання, що виправлення кожного з них можливе без відбування покарання за даним вироком, а тому їх слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 104 КК України без застосування покарання у виді конфіскації майна оскільки відповідно до ч.2 ст. 98 КК України покарання у виді конфіскації майна до неповнолітніх не може застосовуватись, а згідно ст. 77 КК України вказане покарання не може бути призначене у разі звільнення від покарання на підставі ст. 75 КК України.

Покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 слід призначити за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України застосувавши ОСОБА_7 принцип поглинання менш сурового покарання більш суворим, ОСОБА_9 принцип повного складання призначених покарань.

Оскільки ОСОБА_7 31.05.2012 засуджений Любомльським районним судом за ч. 2 та 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, 15.12.2015 ухвалою Ківерцівського районного суду від 03.12.2015 умовно-достроково звільнений від відбування покарання, невідбута частина покарання становить 1 рік 8 місяців 26 днів, на підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком слід частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Любомльського районного суду від 31.05.2012 терміном 1 рік.

Цивільний позов в справі не заявлений, долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме гроші, які набуті обвинуваченими в результаті вчинення злочину слід передати в дохід держави оскільки завдана потерпілій ОСОБА_15 відшкодована повністю, вилучені речі потерпілої слід передати їй у вільне розпорядження, ніж, який не має цінності, слід знищити.

Витрати на залучення експертів слід стягнути з обвинувачених у рівних частках в дохід держави, оскільки неповнолітні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають самостійний дохід у виді стипендії.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу слід залишити попередній тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики заявлені в ході досудового розслідування, а саме ухилятись від відбуття покарання за даним вироком та вчинити нові умисні злочини.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд ,-

засудив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 304 КК України та призначити йому покарання :

за ч.2 ст. 187 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна ;

за ч. 1 ст. 304 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання за цими законами у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Любомльського районного суду від 31.05.2012 та остаточне покарання ОСОБА_7 призначити у виді позбавлення волі строком 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання :

за ч.2 ст. 187 КК України з застосуванням ст.69 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання :

за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

за ч.2 ст. 187 КК України із застосування ст. 69 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань за ч.1 ст.185 КК України та ч.2 ст.187 КК України з застосуванням до ч.2 ст.187 КК України ст.69 КК України, призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання, тобто 02.03.2016.

У строк покарання ОСОБА_7 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 02.03.2016 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз холодної зброї та дактилоскопічної експертизи в дохід держави. в сумі по 667 (шістсот шістдесят три) гривень 53 копійки з кожного.

Речові докази по справі: 420 (чотириста двадцять) Польських злотих та 19 (дев`ятнадцять) грн. передати в дохід держави, гаманець червоного кольору та сумочку передати у вільне розпорядження потерпілої ОСОБА_15 , ніж знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд на протязі 30 діб з часу його проголошення, засудженим ОСОБА_7 з часу одержання ним копії вироку

Копії вироку після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченим.

Головуючий: суддя ОСОБА_1