справа № 201/3396/16-к
провадження № 1кс/201/2082/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУДФС у Дніпропетровській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:
09.03.2016 ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУДФС у Дніпропетровській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню №0000017, посилаючись на те, що при обшуку проведеному 29 лютого 2016 року та 01 березня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000017, було вилучено майно, що належить ТОВ «Інвент Груп» директором якого є ОСОБА_3 .. До цього часу відсутнє будь яке процесуальне рішення суду про долю цього майна, але при зверненні до слідчого, останній майно їй не повернув, що він вважає неправомірним і просив зобов`язати слідчого повернути належне товариству майно.

Представники заявника надали заяву з проханням скаргу розглянути без їх участі, просили скаргу задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, належних доказів утримання майна суду не надав, про причини неявки суду не повідомив

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України; 4) у разі скасування арешту.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчуження певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Судом встановлено, що при обшуку проведеному 29 лютого 2016 року та 01 березня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000017, було вилучено майно, яке належить скаржнику.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2016 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на спеціалізоване обладнання для очистки мастил від домішок, заборонивши відчуження зазначеного майна, розпорядження будь-яким чином цим майном та його використання.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України скаржник не входить до переліку осіб на майно яких під час досудового розслідування може бути накладено арешт. Таким чином, підстави для його накладення, відсутні, з таким клопотанням до суду слідчий не звертався.

Слідчий у встановленому законом порядку звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про накладання арешту на спірне майно. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2016 року клопотання було задоволено та накладено арешт на спірне майно, що підтверджується копією відповідної ухвали наявною у матеріалах справи, тому підстави для задоволення скарги на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУДФС у Дніпропетровській області в частині повернення майна на яке накладено арештвідсутні
З урахуванням вищезазначеного, а також приймаючи до уваги відсутність підстав для арешту майна скаржника, суд вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 167, 169, 170, 369 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого в ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 майно тимчасово вилучене при обшуку 29 лютого 2016 року та 01 березня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000017 згідно протоколів обшуку, окрім майна на яке накладено арешт, а саме спеціалізованого обладнання для очистки мастил від домішок.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1