УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого другого відділу ВРКП СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві ст. лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 про тимчасовий доступ до документів в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 31.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий другого відділу ВРКП СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві ст. лейтенантт податкової міліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до оригіналів документів реєстраційної справи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), які перебувають у володінні державного реєстратора ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а відомості, що містяться в цих документах можуть бути доказами у кримінальному провадженні, тому слідчий просив надати тимчасовий доступ до вказаних документів.

Слідчий просив постановити ухвалу про надання тимчасового доступу до зазначених документів без виклику представників особи, у володінні якої вони знаходяться, оскільки існує реальна загроза зміни або знищення документів.

Суд відповідно до частини другої ст. 163 КПК України визнав за можливе провести розгляд даного клопотання без виклику представників особи за наведених слідчим підстав.

Вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що клопотання про надання тимчасового доступу до зазначених в клопотанні документів не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомлення з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку.)
Ч. 2 ст. 160 КПК України передбачено вичерпний перелік відомостей, які повинно містити клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому мають обґрунтувати можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Встановлено, що кримінальне провадження №0000079 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2016 року, з якого вбачається, що згідно показань, які надала гр. ОСОБА_4 встановлено, що вона внесла в документи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), які подаються згідно чинного законодавства України для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця, завідомо неправдиві відомості. В ході досудового розслідування встановлено, що в реєстраційні документи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_12 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_13 » (код НОМЕР_12 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_14 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_13 » (код НОМЕР_12 ) також внесено неправдиві відомості, а саме вказані підприємства зареєстровані на підставних осіб, які не мали мети займатись підприємницькою діяльністю, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України.

Фабулою є фактична частина обвинувачення, його зміст, юридична форма якого обумовлюється конкретною нормою КК України. Вона завжди індивідуальна, бо стосується конкретної особи, яка вчинила злочин. Встановлення фактів, що визначають фабулу обвинувачення, і виявлення їх юридичних ознак є передумовою для прав, кваліфікації злочин, діяльності, а отже, і правильного застосування кримінальної відповідальності за конкретний злочин.

Наведене визначення обвинувачення вперше формулюється у внесених до ЄРДР відомостей, які мають містити три складові: фабулу обвинувачення, тобто реальний зміст інкримінованого обвинувачуваному діяння, та встановлені у справі факти, у яких передбачені ознаки відповідного складу злочину; юридичне формулювання, тобто ті правові ознаки, що притаманні типовому поняттю будь-якого виду злочину; правову кваліфікацію за відповідною статтею (частиною, пунктом) Особливої частини КК України.

Саме ці обставини, які утворюють фабулу обвинувачення, і складають предмет доказування під час досудового розслідування.

Так, відповідно до ст. 205-1 КК України підробленням документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб підприємців є внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

Однак, в свою чергу, слідчим не доведено, що в реєстраційні документи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) було внесено завідомо неправдиві відомості, а саме вказані підприємства зареєстровані на підставних осіб, які не мали мети займатись підприємницькою діяльністю, не надано відомостей про взаємодію фінансово-господарських відносин між підприємствами та не зазначено доказів проте, хто саме є засновником вказаного підприємства.

Крім того, відомості про документи, до яких просить слідчій надати тимчасовий доступ, мають бути обов`язково викладені у клопотанні, оскільки, по суті, без вказівки на те, до яких саме документів має бути наданий тимчасовий доступ, таке клопотання є безпредметним, зачіпає законні права та інтереси невизначеного кола інших осіб, стосовно яких кримінальне провадження не було порушено, а законодавець чітко визначає підстави та умови, за яких проведення даної слідчої дії вважається можливим, допустимим і правомірним.

При цьому орган досудового слідства не позбавлений можливості у реалізації прав на отримання інформації шляхом отримання доступу до конкретно визначених ним документів за певний період часу, які б, в свою чергу, могли підтвердити або спростувати певні обставини кримінального провадження.

Так, при розгляді клопотань про тимчасовий доступ до документів слід ретельно вивчати всі надані матеріали і у кожному конкретному випадку встановлювати наявність або відсутність всіх умов, на які посилається слідчий як на підставу надання такого дозволу, а також перевіряти відповідність змісту клопотання вимогам ч. 2 ст. 160 КПК.

За загальними принципами кримінального процесуального законодавства, ухвала слідчого судді має відповідати вимогам законності та обґрунтованості. Законною є ухвала слідчого судді, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, на підставі кримінального процесуального закону. Обґрунтованою є ухвала слідчого судді, яка обґрунтована на тих доказах, які були розглянуті під час розгляду клопотання.

За таких обставин, під час розгляду клопотання встановлено, що воно обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів необхідності отримання тимчасового доступу до зазначених документів, оскільки не було надано правового обґрунтування мети витребування усіх визначених ним документів; буде виконано завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням; вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можуть бути доказами у кримінальному провадженні, а також не надано доказів про призначення судово-економічної та інших експертиз на які слідчий посилається в клопотанні.

Отже, слідчий всупереч вимогам ч. 2 ст. 160 КПК України фактично не обґрунтував у клопотанні можливість та необхідність доступу до вказаних документів та вилучення оригіналів документів, тому клопотання задоволенню не підлягає.

За викладеним, керуючись ст. ст. 159, 160, 162-164 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого другого відділу ВРКП СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві ст. лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 про тимчасовий доступ до документів в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 31.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1