Справа № 523/9027/16-к
Провадження №1-кп/523/471/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2016 року м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 , обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001140 із звинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за місцем реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в:
22.02.2016 приблизно о 05.30 годині водій ОСОБА_8 керуючи технічно справним автомобілем "BMW 530-D", р.н. " НОМЕР_1 ", вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, у дорожній обстановці яка склалася, а саме: рухаючись в Суворовському районі м. Одеса, вологому, асфальтованому покриттю ділянки проїзної частини вул. Вапняної з боку 2-го Вапняного провулку в напрямку 3-го Вапняного провулку в своїй смузі руху, зі швидкістю близько 60 км/г, при відсутності яких-небудь перешкод технічного або іншого характеру не обрав безпечної швидкості руху та дистанцію, не урахував стану свого транспортного засобу, не вжив заходів для своєчасного зменшення швидкості руху, внаслідок чого, на заокругленні дороги, виїхав за межі проїзної частини, де допустив зіткнення передньою частиною кузову свого автомобілю зі металевим мостом, після чого автомобіль з`їхав у технологічний канал.

В результаті ДТП пасажиру автомобіля "BMW 530-D", р.н. " НОМЕР_1 ", ОСОБА_9 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 542 від 01.04.2016, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді травми лівої верхньої кінцівки (в єдиний комплекс якої входять вивих лівої лопатки з пошкодженням ключично-клювовидної та ключично-акроміальної зв`язок, повний відрив підключичних артерії та вени, відрив пучків плечового сплетіння, забій судинно-нервового сплетіння на рівні плеча та передпліччя, обширна рвана рана ліктьової ямки з відривом плечової артерії та м`язів передпліччя), закритого перелому правої променевої кістки в типовому місці.

Травма лівої верхньої кінцівки ускладнилася тромбозом плечової, ліктьової, променевої артерій та важкою ішемією лівої верхньої кінцівки і згідно з п.2.1.3 «о», «її» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 p., відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Закритий перелом правої променевої кістки в типовому місці спричинив тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цією однакою згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 p.), відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В результаті ДТП пасажиру автомобіля "BMW 530-D", р.н. " НОМЕР_1 ", ОСОБА_10 згідно з висновком судово-медичної експертизи N»546 від 29.03.2016, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці в середній третині зі значним зміщенням уламків, синця та садна тулуба, садни правої гомілки, які не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні, і за цим критерієм згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних

ушкоджень» (1995 p.), відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В результаті ДТП пасажиру автомобіля "BMW 530-D", р.н. " НОМЕР_1 ", ОСОБА_11 згідно з висновком судово-медичної експертизи №479 від 21.03.2016, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основної фаланги 4 пальця лівої кисті, синця та садни лобної області, садни повік правого ока, шиї з переходом на область грудини, синця області груднини, синця та садни поперекової області справа, садни правого передпліччя, області обох колінних суглобів, які не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні, і за цим критерієм згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 p.), відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином водій ОСОБА_8 порушив пункти: 2.3. «б»; 12.1; 13.1. Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

п.13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин ДТП № 1405 від 07.06.2016 в умовах розглянутої події дії водія "BMW 530-D", р.н. " НОМЕР_1 ", регламентувалися вимогами пунктів 12.4, 12.1 ПДР, які передбачають обмеження швидкості руху в межах населеного пункту до 60 км/г, при цім під час вибору безпечної швидкості у встановлених межах водій повинен ураховувати дорожню обстановку, технічний стан транспорту і особливості вантажу, та обирати цю швидкість таким чином, щоб мати змогу постійно контролювати свій рух та безпечно керувати транспортним засобом.

Фактичні дії водія автомобіля "BMW 530-D", р.н. " НОМЕР_1 ", що не відповідали вимогам п. 12.1, 12.4 ПДР знаходяться у прямому причинному зв`язку із ДТП.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та пояснив, що 22.02.2016 року приблизно о 05.30 годині з його вини відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження. Крім того, додав, що того дня керував технічно справним автомобілем "BMW 530-D", р.н. " НОМЕР_1 ". Рухався в місті Одеса в Суворовському районі по вул. Вапняній з боку 2-го Вапняного провулку в напрямку 3-го Вапняного провулку, з дозволеною швидкістю, а саме близько 60 км/г. На заокруглені дороги втратив керування, внаслідок того, що асфальтове покриття було вологим, та виїхав за межі проїжджої частини, де зіткнувся передньою частиною автомобіля з металевим мостом, після чого автомобіль з`їхав у технологічний канал.

Про вчинене обвинувачений жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого потерпілими та представником потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведеність вини ОСОБА_8 .
Вищезазначені дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує: за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило

потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений представником потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 100 000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн., які відповідач визнав частково.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

В обґрунтування заявлених майнових вимог представник потерпілої зазначила, що після тілесних ушкоджень, нанесених ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_8 , за рахунок її родини оплачує своє лікування, купує лікарські препарати та медикаменти, необхідні продукти.

Обвинувачений ОСОБА_8 до теперішнього часу ніякої матеріальної допомоги на її лікування не надавав, не дивлячись на те, що не одноразово просила його вона та її батько.

З вини обвинуваченого ОСОБА_8 . ОСОБА_6 позбавлена здоров`я, понесла збитки, які пов`язані з лікуванням, на придбання ліків, які їй необхідне для відновлення здоров`я. Крім того вона продовжую лікуватися, проходити різноманітні процедури на реабілітації свого стану, їй необхідно купити протез на руку, який потребує значних коштів. Сума витрат на лікування складає 100 000 грн.

Зазначений матеріальний збиток підтверджується: квитанціями, касовими чеками, медичною довідкою, висновком судової - медичній експертизі.

В обґрунтування заявленої моральної шкоди представник потерпілої ОСОБА_6 в позовній заяві та усно в суді зазначила, що отримані тілесні ушкодження ОСОБА_6 призвели до фізичного болю, який з часом вона продовжує відчувати, а також душевних страждань, що порушило умови її повсякденного життя та обумовило необхідність в отриманні, майже щоденної, сторонньої допомоги. До того ж, вона до теперішнього часу не має змоги як працевлаштуватись, так і отримати повноцінне та якісне лікування, що є для неї занадто коштовним.

Вона стала інвалідом, отримує маленьку пенсію, тому їй не достатньо коштів на лікування та стала тягарем для своєї сім`ї.

Вирішуючи зазначений позов суд виходить із того, що при встановлених в суді обставинах отримання потерпілою ОСОБА_6 в дорожньо-транспортній пригоді за вини обвинуваченого вищевикладених тяжких тілесних ушкоджень, це безумовно потягло для ОСОБА_6 позбавлення певних елементів благополуччя, фізичних та психологічних страждань і суттєвих негативних змін в її подальшому житті. Вона стала інвалідом. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілої, обставини, при яких була спричинена шкода її здоров`ю, ступінь вини обвинуваченого, який не здійснив жодних виплат щодо відшкодування понесених матеріальних витрат, в повному обсязі визнав свою вину у вчиненому, враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої ОСОБА_6 моральної шкоди частково, а саме, стягнути з ОСОБА_8 40000 грн. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілою моральними стражданнями.

Щодо відшкодування потерпілій ОСОБА_6 заявлених майнових вимог суд вважає їх доведеними лише в частині документально підтверджених витрат на придбання ліків та стаціонарне лікування, тобто в сумі 91302,00 грн.

Відмову в задоволенні інших майнових вимог суд обґрунтовує непредставленням представником потерпілої інших достатніх документів про придбання ліків та лікування у більшому, ніж задоволено судом, розмірі.

Судом також розглянуто цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн., які відповідач не визнав.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

В обґрунтування заявленої моральної шкоди потерпілий в позовній заяві зазначив, що йому завдано моральної шкоди, яка виражається в душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок тілесних ушкоджень його доньки ОСОБА_6 .

На тривалий період часу він втратив звичайний і розміряний ритм життя, він не міг спати ночами, тому був вимушено звернутися до невропатологу, потім кардіологу, що підтверджується довідками з поліклініки, йому почало боліти серце, постійно тиск був високий. Він змушений був сам лікуватись приймати різноманітні ліки, щоб будь як підтримати свій стан.

Вирішуючи зазначений позов та враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої потерпілому ОСОБА_5 моральної шкоди частково, а саме, стягнути з ОСОБА_8 5000,00 грн. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілим моральними стражданнями.

Заявлені органом досудового слідства до відшкодування з обвинуваченого судові витрати на суму 1938,00 грн., пов`язані з проведенням у справі авто технічних, транспортно-трасологічної експертиз, підлягають задоволенню в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, факт першого притягнення до кримінальної відповідальності, позицію потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_11 які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання, а також позицію потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , які просили призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання пов`язане з позбавленням волі та застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Суд констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_8 , як про особу, що має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, а також його публічне вибачення перед потерпілими.

З урахуванням вищевикладеного та позиції потерпілих, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_8 без відбуття покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти в цей орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту скасувати.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 завдану в результаті ДТП матеріальну шкоду в сумі 91302 (дев`яносто одна тисяча триста дві) грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 завдану в результаті ДТП моральну шкоду в сумі 40000 (сорок тисяч) грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 завдану в результаті ДТП моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на суму 1938 (одна тисяча дев`ятсот тридцять вісім) грн.00 коп.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий