Провадження №: 1-кп/752/230/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира, Київської обл., українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 12.07.2015 приблизно о 15.24 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Васильківська 11/11 помітив раніше не знайому йому жінку, котрою виявилась громадянка ОСОБА_6 , звернувши увагу на те, що у останньої на шиї ланцюжок з кулоном, у нього виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 почав бігти в напрямку ОСОБА_6 , після чого діючи протиправно, умисно, з корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком та кулоном потерпілої, вартість яких складає 7000 гривень, зірвавши його із шиї потерпілої ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_3 , відкрито викравши вказане чуже майно, що належить ОСОБА_6 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, спричинивши своїми умисними та протиправними діями потерпілій фізичного болю в області шиї та матеріального збитку на загальну суму 7000 гривень, однак в подальшому був затриманий сторонніми особами неподалік місця вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 1 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що 12.07.2015 року приблизно об 11-00 год. приїхав на маршрутному таксі у м. Київ на станцію метро «Либідська», де купив собі пляшку пива, яку в подальшому випив. Після чого на станції метро «Либідська» він сів у метро і поїхав до станції метро «Голосіївська», де, вийшовши із метро, він вирішив придбати пляшку з водою та пішов вулицею в пошуках магазину із питною водою. В цей час він помітив двох жінок, які стояли на зупинці громадського транспорту. У однієї з них, котрою виявилась ОСОБА_7 , на шиї висів золотий ланцюжок з кулоном, яким він вирішив заволодіти та проходячи повз них зірвав у неї з шиї золотий ланцюжок з кулоном, ланцюжок впав на землю, а кулон залишився у нього. Після чого, він почав бігти, однак його наздогнало двоє невідомих чоловіків, які його затримали та привели до жінки, у якої він зірвав кулон. Потім приїхала патрульна машина, яка відвезла його райвідділу. У вчиненому щиро розкаявся.
Дані покази суд кладе в основу вироку, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що 12.07.2015 року в АДРЕСА_2 вона вийшла провести подругу на зупинку громадського транспорту, де вони чекали на маршрутне таксі. В цей час раніше не відомий їй чоловік, яким в подальшому виявився ОСОБА_3 пробігаючи повз них зірвав з її шиї золотий ланцюжок разом із кулоном. Ланцюжок впав, а кулон залишився у нього, з яким він зник. Вони одразу викликали працівників міліції та коли чекали їх приїзду, до них підійшли два невідомих чоловіка, які привели ОСОБА_3 і передали їй кулон та тримали ОСОБА_3 до приїзду працівників міліції. По приїзду міліції невідомі чоловіки передали їм ОСОБА_3 , був складений протокол огляду місця події. Після чого її та ОСОБА_3 відвезли до райвідділу, де вона написала заяву про вчинений злочин. Крім того, як вбачається із її письмової заяви, вона погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_3 ч. 1 ст. 186 КК України та просила суд призначити останньому покарання в межах санкції даної статті у виді штрафу.
- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 12.07.2015 року в АДРЕСА_2 вона разом із ОСОБА_6 прийшла на зупинку громадського транспортну, де вони чекали на маршрутне таксі. В цей час раніше не відомий їй чоловік, яким в подальшому виявився ОСОБА_3 пробігаючи повз них зірвав з шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок та втік. Вони одразу викликали працівників міліції та коли чекали їх приїзду, до них підійшли два невідомих чоловіка, які привели ОСОБА_3 та тримали його до приїзду працівників міліції.
- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що 12.07.2015 року в АДРЕСА_2 вона стояла біля магазину неподалік від потерпілої ОСОБА_6 . Раніше не відомий їй чоловік, яким в подальшому виявився ОСОБА_3 пробігаючи повз них підбіг до потерпілої ОСОБА_6 та побіг далі, ОСОБА_6 почала кричати. Коли вона підійшла ближче, то з`ясувалося, що ОСОБА_3 підбіг до неї та зірвав ланцюжок із кулоном. Як він зривав із шиї потерпілої золотий ланцюжок вона не бачила. Все відбулось дуже швидко. Вони одразу викликали працівників міліції та коли чекали їх приїзду, до них підійшли два невідомих чоловіка, які привели ОСОБА_3 та тримали його до приїзду працівників міліції.
Крім того, вина ОСОБА_3 також підтверджується:
- протоколом огляду місця події від 12.07.2015 року, відповідно до якого у м. Києві на вул. Васильківській 11/11 у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено золотий кулон.
- постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 12.07.2015 року, відповідно до якого золотий ланцюжок із кулоном визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.
Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю доведена.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, ніде не працює та приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та вважає можливим, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбуття покарання, якщо він протягом, призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки.
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу у виді застави залишити без змін.
Після набрання вироком законної сили, заставу, внесену за ОСОБА_3 , повернути заставодавцю.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
В силу ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, і періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати на постійне проживання за межі країни без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речовий доказ: золотий ланцюжок з кулоном, який передано на зберігання ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Суддя