Справа № 456/1631/16-к
Провадження № 1-кп/456/230/2016
ВИРОК
іменем України
15 липня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , громадянина України, українця, уродженця м. Львів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, який депутатом не являється, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 23.05.2016 близько 15 год. 00 хв., реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, проник на обгороджену по периметру територію господарства ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_3 .

Після цього, заручившись допомогою водія автомобіля, типу евакуатор, марки «Мерседес Бенц 711 Д» ОСОБА_7 та свого товариша ОСОБА_8 , яким про свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, не повідомив та які вважали, що останній в праві законно розпоряджатись вказаним майном, викрав кузов автомобіля марки «Mercedes Daimler Benz 115» 1975 р.в. з двигуном, трьома колесами та частково з деталями до нього, який знятий з реєстрації та не являється транспортним засобом, шляхом завантаження вищезгаданого майна на евакуатор та вивезення за межі господарства ОСОБА_6 . Вищевказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_6 заподіяно збитки на суму 4160 гривень.

В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав та показав, що 23.05.2016 близько 15 год. 00 хв. проник на обгороджену по периметру територію господарства ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_3 та заручившись допомогою свого товариша ОСОБА_8 , якому про свої злочинні наміри не повідомив, викрав кузов автомобіля марки «Mercedes Daimler Benz 115» 1975 р.в. з двигуном, трьома колесами та частково з деталями до нього. На даний час він щиро розкаюється у скоєному та просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням на обгороджену територію господарства, тобто крадіжка.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами, суд вбачає щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, розмір викраденого, той факт, що він раніше не судимий, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення.

З урахуванням наведених обставин суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Однак, приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 заподіяну шкоду відшкодував, а також беручи до уваги, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, тобто при обранні міри покарання слід застосувати ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України покласти на нього певні обов`язки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування даного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3, 4 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не обиралась.

Речові докази: кузов автомобіля марки «Mercedes-Daimler-Benz 115», 1975 року випуску з двигуном, трьома колесами та частково з деталями до нього повернути ОСОБА_6 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий-суддя ОСОБА_1