Справа №522/4816/15-к
Провадження №1-кп/522/488/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(підготовче судове засідання)

16.03.2016 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000004 від 13.01.2015 року, відносно неповнолітнього:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тарутино, Тарутинського району, Одеської області, громадянина України, офіційно не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей: ОСОБА_9 ,

представника кримінальної поліції у справах дітей: ОСОБА_10 ,

захисника - ОСОБА_11 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 13.01.2015 року, відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

За даним кримінальним провадженням обвинуваченому ОСОБА_5 обирався захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен окремо, просили суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачають.

Захисник у судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків з підстав невідповідності його вимогам КПК України. Так, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, а відсутність формулювання обвинувачення порушує п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, тобто право обвинуваченого знати в якому саме кримінальному правопорушенні він обвинувачується; всупереч вимогам ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не затверджено прокурором та затвердження не скріплене печаткою; не зазначено прізвищ, імені, по-батькові слідчих, яких відповідно до Постанови про визначення групи слідчих від 13 січня 2015 року, визначено у кримінальному провадженні №0000004, а також прокурорів, визначених відповідно до Постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 14 січня 2015 року заступником прокурора Одеської області ОСОБА_12 ; Реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.. 109 КПК України, оскільки не містить відомостей про усі процесуальні дії, які були проведені. Крім цього, адвокат ОСОБА_11 у своєму клопотанні зазначає, що в матеріалах кримінального провадження не містяться відомості передбачені Главою 38 КПК України та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України, органом досудового розслідування при призначенні неповнолітньому покарання не враховано його вік, як обставину, яка пом`якшує покарання незалежно від того, чи досяг обвинувачений на час розгляду кримінального провадження повноліття.

Крім цього, адвокат ОСОБА_11 подав скаргу про визнання незаконними дії старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_13 на стадії досудового розслідування під час затримання 13 січня 2015 року ОСОБА_5 , порушені норми ст.. ст.. 207-209 КПК України, а також під час проведення 13 та 14 січня 2015 року процесуальних дій із ОСОБА_5 відповідно до ст.. 488 КПК України проводилось без залучення законного представника; під час зняття інформації з електронних інформаційних систем 21 січня 2015 року з акаунту, яким користувався ОСОБА_5 та 11 лютого 2015 року, 20 лютого 2015 року - акаунту, яким користується « ОСОБА_14 » в мережі Інтернету «Мy.mail.ru» порушувалисть норми ст. ст.. 258, 246-249 КПК України. Крім того, адвокатом ОСОБА_11 подано скаргу на бездіяльність та дії старшого прокурора відділу захисту прав і свобод дітей прокуратури Одеської області ОСОБА_15 , бездіяльність прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , які виразились в незаконному затриманні ОСОБА_5 в супереч вимогам ст. ст.. 104, 207-209, 488 КПК України, оскільки затримання неповнолітнього ОСОБА_5 13.01.2015 року, огляд особи підозрюваного ОСОБА_5 , обшук особи підозрюваного ОСОБА_5 , повідомлення про підозру ОСОБА_5 було проведено без залучення законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 . Також, адвокат ОСОБА_11 у своїй скарзі зазначає, що прокурором Одеської області ОСОБА_7 , в супереч вимогам ст. 220 КПК України, не було розглянуто клопотання адвоката від 15.02.2016 року про відкриття захиснику ОСОБА_11 матеріалів кримінального провадження № 0000004, та йому не були надані матеріали кримінального провадження № 0000004, як це передбачено ст.. 290 КПК України, для ознайомлення. Також, адвокатом ОСОБА_11 у судовому засіданні було оголошено клопотання про витребування у Служби по справах дітей Одеської міської Ради документів у формі "звіту про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх" щодо неповнолітнього ОСОБА_5 .

Прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у підготовчому судовому засіданні, кожен окремо, заперечували проти задоволення скарг захисника та клопотання щодо повернення обвинувального акту прокурору посилаючись на його відповідність вимогам КПК України, та не заперечували проти витребування у Служби по справі дітей Одеської обласної Ради документів у формі "звіту про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх" щодо неповнолітнього ОСОБА_5 .

Представник служби у справах дітей ОСОБА_9 та представник кримінальної поліції у справах дітей ОСОБА_10 , кожен окремо, розгляд всіх питань залишили на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 , у підготовчому судовому засіданні, кожен окремо підтримали клопотання та скарги захисника у повному обсязі.

Вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, заслухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000004 від 13.01.2015 року, відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п.п. «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відіграти вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (справа «Камасінські проти Австрії») рішення від 19.12.1989 року). Крім того, Суд нагадує на положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі Пелісьє та Сассі проти Франції», рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії».
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справ в цілому (рішення від 01.03.2001 року у справі «Даллос проти Угорщини». Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати як світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (зазначенні рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», а також «Даллос проти Угорщини».
Однак, як вбачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладені лише обставини, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування і дана правова кваліфікація кримінального правопорушення, однак в ньому відсутнє формулювання обвинувачення.
Таким чином, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про події (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частин цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Дослідивши обвинувальний акт колегія суддів приходить до висновку, що при його складанні прокурором в порушення положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не конкретизовано в чому саме обвинувачується ОСОБА_5 , не повною мірою розкрита суб`єктивна та об`єктивна сторони вчиненого ними злочину, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, і порушує право обвинуваченого на захист, яке гарантується кожній особі приписами п. "с" ч. З ст. 6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення якої імплементовані у ст. 20 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодився з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Так, обвинувальний акт - це важливий процесуальний документ досудового розслідування, який оформляє його результати. В ньому підводяться підсумки досудового слідства, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваного і юридичної кваліфікації його діянь, формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 підписаний прокурором , однак не скріплений печаткою, що є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу, оскільки в контексті примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використаним як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видають чи посвідчуються повноважними ( компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Саме підписання і затвердження обвинувального акта прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статусу офіційного і свідчить про належний прокурорський нагляд за досудовим розслідуванням.

Також, в порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить відомості щодо прізвища, ім`я та по батькові та займана посада слідчого, який проводив досудове розслідування.
Крім цього, згідно п.9 ст.290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні про надання ними доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів, а згідно п.12 ст.290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Як вбачається з розписки доданої до обвинувального акту захиснику ОСОБА_11 прокурором не надано письмового повідомлення щодо надання йому доступу до матеріалів кримінального провадження згідно ч.9 ст.290 КПК України.
В порушення вимог ст. 109 КПК України, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не відображені всі процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, та усі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування. Так в реєстрі досудового розслідування зазначено, що слідчим оглянуті та долучені речові докази, однак не вказано, у кого вони вилучені, та не відомо, яким чином вони отримані. Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 22.01.2016 р. продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , що не відповідає дійсності, оскільки строк тримання під вартою ОСОБА_5 було продовжено за результатами підготовчого судового засідання, яке було проведено 22.01.2016 року та судом було прийнято рішення щодо повернення обвинувального акту складеного слідчим прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України.
Так, посилання захисника у своїх скаргах про незаконне затримання ОСОБА_5 , не розгляд прокурором ОСОБА_7 клопотання адвоката ОСОБА_11 від 15.02.2016 року, не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання відповідно до ст.. 303, 307, 314 КПК України. При цьому, питання щодо затримання ОСОБА_5 було предметом судового розгляду під час застосування слідчим суддею відносно нього запобіжного заходу.
Крім того, посилання захисника про недопустимість доказів по даній справі, а саме їх отримання в порушення вимог КПК України судом не приймається до уваги, оскільки дане питання, відповідно до вимог ст. 89 КПК України, повинно вирішуватися судом у нарадчій кімнаті під час прийняття остаточного рішення по справі.

Також, судом було поставлено на обговорення питання про доцільність продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у підготовчому судовому засіданні, кожен окремо, просив суд продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу - залишились.

Захисник ОСОБА_11 не заперечував проти продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 та законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали думку захисника у повному обсязі.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_9 та представник кримінальної поліції у справах дітей ОСОБА_10 , кожен окремо, розгляд питання про доцільність продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишивши на розсуд суду.

Вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом ІІ КПК України. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , під вартою, суд приймає до уваги те, що злочин, який йому інкримінуються відповідно до ст.. 12 КК України є особливо тяжким злочином. Зміна або скасування обвинуваченому запобіжного заходу неможлива, оскільки на даний час залишились ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу та які були доведені прокурором у судовому засіданні, а саме те, що перебуваючи на свободі обвинувачений може підтримувати зв`язки з особами, причетними до протиправної діяльності, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, судом також враховується, що обвинувачений не має постійного місця проживання в м. Одесі, що він офіційно не працевлаштований. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що усі ці обставини у своїй сукупності не можуть свідчити про міцні соціальні зв`язки.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому суд враховує положення ч. 5 ст. 176 КПК України згідно якого запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Також, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим, вік та стан його здоров`я.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

На підставі вище викладеного суд вважає, що на теперішній час є достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ..

Крім того, клопотання адвоката ОСОБА_11 про витребування документів у Служби по справі дітей Одеської обласної державної адміністрації задоволенню не підлягає, оскільки колегією суддів прийнято рішення про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків з підстав невідповідності його вимогам КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 199, 314-316, 331, 350, 369-372, 376, 392 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И ЛА:
Клопотання захисника ОСОБА_11 про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків з підстав невідповідності його вимогам КПК України задовольнити.

Обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, внесений до Єдиного реєстрі досудових розслідувань за №0000004 від 13.01.2015 року, відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України - повернути прокурору прокуратури Одеської області, з підстав невідповідності його вимогам КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.05.2016 року.

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_11 на бездіяльність та дії старшого прокурора відділу захисту прав і свобод дітей прокуратури Одеської області ОСОБА_15 , бездіяльність прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , які не могли бути оскаржені на стадії досудового розслідування відмовити.

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_11 на дії слідчого, які не могли бути оскаржені на стадії досудового розслідування відмовити.

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_11 про витребування документів у Служби по справі дітей Одеської обласної державної адміністрації відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси в Апеляційний суд Одеської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3