Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,-
В С Т А Н О В И В :
29.09.2016 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність слідчого мотивуючи свої вимоги тим, що 26.07.2016 року слідчому ОСОБА_5 на адресу Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві стороною захисту направлено клопотання про проведення одночасного допиту свідка ОСОБА_6 та підозрюваного, однак станом на 26.09.2016 року, жодної інформації щодо отримання та наслідків розгляду означеного клопотання слідчим ОСОБА_5 , захистом отримано не було.
Зазначає, що в подальшому слідчий показав йому відповідь, яку він ніби-то у встановлений законом термін відправив на його адресу, згідно якої слідчий повідомляв його про те, що клопотання про одночасний допит свідка ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_4 розглянуте. Зазначені у клопотанні слідчі та процесуальні дії, при одержанні достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення їх мети, будуть проведені в ході досудового розслідування.
Звертає увагу слідчого судді на те, що в даному конкретному випадку слідчий за результатами розгляду клопотання про одночасний допит свідка ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_4 порушив вимоги ч. 1 ст. 220 КПК України стосовно строків розгляду клопотання та вимоги ч. 2 ст.220 КПК України, оскільки за результатом розгляду цього клопотання не постановив процесуальне рішення у формі постанови відповідно до ст. 110 КПК України та не вручив її стороні, яка звернулася з клопотанням.
На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 9, 10, 22, 24, 303, 304 КПК України звертається з даною скаргою до слідчого судді та просить визнати бездіяльністю слідчого порушення вимог ст. 220 КПК України щодо неприйняття рішення (постанови) за результатами розгляду клопотання і зобов`язати останнього за наслідками розгляду зазначеного клопотання прийняти процесуальне рішення в порядку ст. 220 КПК України, копію якого надати захиснику.
Адвокат ОСОБА_3 та слідчий в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлені вчасно та належним чином, слідчим до суду надано копію супровідного листа про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000218 щодо ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 190 КК України до Шевченківського районного суду м. Києва. Причини неявки в судове засідання як слідчого так і сторони захисту слідчому судді не відомі.
Слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, а також зважаючи на скорочені строки розгляду даної категорії справ.
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП України у м. Києві дійсно перебували матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000218 щодо ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 190 КК України.
Як вже зазначалося вище, адвокат ОСОБА_3 звернувся із скаргою на бездіяльність слідчого в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України мотивуючи свої вимоги тим, що ним було подано слідчому клопотання однак останній в порушення вимог ст. 220 КПК України не розглянув його в строк визначений даною нормою закону та не прийняв за результатами його розгляду відповідне рішення.
Стаття 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна
Зі змісту вказаної норми чинного кримінально-процесуального закону вбачається, що законодавцем надано право заявнику, потерпілому, його представнику чи законному представнику, підозрюваному, його захиснику чи законному представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцю тимчасово вилученого майна, оскаржити бездіяльність прокурора, слідчого, яка зокрема полягає у нездійсненні певних процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк. При чому така бездіяльність може бути оскаржена в порядку вказаної статті КПК України виключно на досудовому розслідуванні.
За приписами п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Також виходячи з аналізу статті 3 КПК України можна зробити висновок, що повноваження слідчого судді поширюються саме на дану стадію кримінального провадження (досудове розслідування).
Слідчим суддею встановлено, що 03.10.2016 року прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 на адресу Шевченківського районного суду м. Києва в порядку ст.ст. 30, 32, 283, 291 КПК України було направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000218 щодо ОСОБА_4 , 1971 року народження, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 190 КК України.
З викладеного вбачається, що на день розгляду даної скарги на бездіяльність слідчого закінчилась така стадія кримінального провадження як досудове розслідування у зв`язку з чим відсутні правові підстави та повноваження слідчого судді для її розгляду, визначені ст. 303 КПК України.
Статті 26, 94 КПК України визначають, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Слідчий суддя оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги заявника є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому скарга не підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 98, 99, 100, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1