УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/1600/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.537,539 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря : ОСОБА_5
з участю: прокурора ОСОБА_6
представника ВК-71 ОСОБА_7
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомирі матеріали провадження № 279/1600/16-к за апеляційною скаргою прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2016 року ,
щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 12.06.2013 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, який на даний час відбуває покарання в Коростенській виправній колонії №71 УДПтС України в Житомирській області,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою суду задоволено спільне подання адміністрації Коростенської ВК-71 та спостережної комісії виконкому Коростенської міської ради, умовно-достроково звільнено від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 .
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_9 відповідно до вимог ст. 81 ч. 3 КК України відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, характеризується як особа, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.
В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу суду скасувати як незаконну, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання адміністрації Коростенської виправної колонії № 71 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 за безпідставністю, а також витребувати матеріали особової справи засудженого, що не зробив суд першої інстанції. Посилається на те, що суд не надав оцінки висновкам, викладеним в поданні адміністрації Коростенської ВК № 71, які не відповідають фактичним даним про поведінку засудженого та його ставлення до вчиненого злочину.
ОСОБА_9 за час відбування покарання протягом тривалого часу 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання; має 2 заохочення, які отримав протягом часу, який безпосередньо передує подачі подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 .
Не надано судом належної оцінки тому, що не відповідає дійсності інформація, зазначена адміністрацією колонії у характеристиці на ОСОБА_10 , про те, що останній свою вину у вчиненні злочину повністю визнав та проявляє каяття з приводу вчиненого.
Заслухавши головуючого по справі, думку прокурора про задоволення апеляції, міркування засудженого ОСОБА_9 ,та представника ВК-71 ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення поданої скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.06.2013 року ОСОБА_9 засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Станом на 26.09.2015 року засуджений відбув 2/3 частини строку призначеного покарання.
Відповідно до ст. 81 ч. 2 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_9 під час відбування покарання протягом часу з 27.11.2013 р. по 01.12.2014 р. чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання. ( а.п.6)
Після цього має два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, оголошені адміністрацією установи 30.09.2015 р. та 31.12.2015 р.(а.п.6)
Як вбачається з копії вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 червня 2013 р., ОСОБА_9 в судовому засіданні вину свою по пред`явленому обвинуваченню за ст. 186 ч. 2 КК України не визнав.(а.п.7-8)
Згідно ухвали апеляційного суду Сумської області від 20 серпня 2013 р., в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_9 свою вину також не визнав.(а.п.9-10)
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму.
У клопотанні про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 та його характеристиці від 25 лютого 2016 р. вказано про те, що засуджений вину в скоєному визнав повністю, проявляє каяття з приводу вчиненого.(а.п.2)
Висловлене в клопотанні твердження про визнання вини і каяття у вчиненому в суді апеляційної інстанції підтримав представник ВК-71 ОСОБА_7 і сам ОСОБА_9 .
Зокрема, засуджений вказував, що останнє стягнення в нього було 1.12.2014 року, з того часу порушень не допускав, працює, бере участь в програмі „Фізкультура і спорт, спілкується з дружиною та матір`ю , хоче змінити своє життя, відвідує церкву. Саме тому змінив своє ставлення до злочину визнає себе винним і кається у його вчиненні.
Представник ВК-71 ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_9 працевлаштований, працює на безоплатній основі, позитивно характеризується, має заохочення від керівника загону та начальника ВК -71.
Пояснення засудженого та представника ВК-71 об`єктивно підтверджуються дослідженою в судовому засіданні особовою справою ОСОБА_9 та матеріалами провадження.
За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що ОСОБА_9 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, що підтверджено відповідними доказами, відбув 2/3 призначеного судом покарання , а тому обгрунтовано звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, 376,404, 405, 537, 539 КПК України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2016 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4