Справа № 759/1326/16-к
В И Р О К
іменем України
"03" березня 2016 р.Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

цивільного позивача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, що зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0010218 від 15.10.2015 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

українця, громадянина України, освіта

середня, не одруженого,не працюючого,
зареєстрованого в

АДРЕСА_1 не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 14.10.2015 року, приблизно о 01 годині 16 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по другорядній дорозі вул. Сім`ї Сосніних, зі сторони вул. Ак. Корольова в напрямку вул. Зодчих м. Києва та наблизився до нерегульованого перехрестя з бул. Кольцова в м. Києві, на якому в той час світлофори були вимкнені та перед яким встановлений дорожній знак «Дати дорогу».

В цей же час по головній дорозі бул. Кольцова, в другій смузі руху зі сторони вул. Картвілішвілі в напрямку вул. Симиренка в м. Києві, рухався автомобіль «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , в салоні якого в якості пасажира на задньому сидінні, перебував ОСОБА_4 .

Наближаючись до нерегульованого перехрестя з бул. Кольцова в м. Києві, водій ОСОБА_5 проявив неуважність, проігнорував вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу» та продовжив рух, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, які діють з 15.04.2013 року:

п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.1, який зобов`язує водія механічного транспортного засобу мати при собі:

(а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

(ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

п. 2.3 (б), який зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі;

п. 16.1, який зобов`язує водія транспортного засобу у разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету.

- п. 2.1, згідно якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до неврегульованого перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення передньою частиною автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_2 в праву сторону автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажиру «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 2352/е від 06.01.2015 року були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого плеча у вигляді гвинтоподібного перелому середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків; садно лівої гомілки, які у сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (за тривалістю розладу здоров`я на строк понад 21 добу);

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання,що дійсно 14 жовтня 2015 року керував автомобілем марки «Daewoo », д.н.з. НОМЕР_1 та на перехресті вул. С.Сосніних-бул.Кольцова в м. Києві не пропустив автомобіль «Chevrolet Aveo» що рухався по головній дорозі. Внавслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 отримав середньої степені тілесні ушкодження.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.1 ст. 286 КК України вірна, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, що характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий, вчинений ним злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Згідно ст. 66 КК України, обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття у вчиненому. Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне обрати міру покарання у виді обмеження волі з застосуванням до нього ст. 75 КК України.

Вирішуючи питання цивільного позову позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до п. 5 ст. 1187 ЦК України, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 керував автомобілем марки «Daewoo » д.н.з. НОМЕР_1 , з відома його власника, тобто правомірно володів транспортним засобом. А тому відповідачем по заявлених позовах буде обвинувачений ОСОБА_5 ..

Вирішуючи цивільний позов , заявлений потерпілим ОСОБА_4 на загальну суму 362725 гривень 06 копійок, суд вважає за необхідне задовольнити його частково. При цьому стягнути з ОСОБА_5 тільки 11025 гривень 60 копійок матеріальної шкоди, які потерпілий ОСОБА_4 використав під час лікування та яка підтверджується чеками,( а.с.34-36).При цьому суд відмовляє в стягненні 100000 грн розміру страхової суми за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, як заявлені безпідставно та не підтверджені будь-якими доказами. Не підлягає стягненню і 1700 гривень, що сплачені ОСОБА_4 ДУ « Інституту травматології та ортопедії НАМНУ» як благодійна допомога..
Поряд з цим цивільний позов, заявлений та підтриманий під час судового слідства потерпілим ОСОБА_4 на суму 250 000 гривень моральної шкоди суд вважає задовольнити з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань, погіршення стану здоров`я потерпілого, а також з врахуванням вимог розумності і справедливості, тільки частково на суму 20 000 гривень.

Вирішуючи цивільний позов , заявлений ОСОБА_7 на загальну суму 92614 гривень 19 копійок, суд вважає за необхідне задовольнити його частково. При цьому стягнути з ОСОБА_5 в повному обсязі збитки, причиненні ним внаслідок пошкодження автомобіля ОСОБА_7 ,що складають 83764 гривні 19 копійок та які підтверджені звітом №1357 від 5 лютого 2016 року( а.с.42-64). Крім цього суд вважає задовольнити повністю з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань, погіршення умов пересування, а також з врахуванням вимог розумності і справедливості, позов ОСОБА_7 в частині моральної шкоди на суму 8 000 гривень.

В частині стягнення 850 гривень, які були сплачені ТОВ « ЄвроАсистанс» для залучення експерта з метою складання висновку про вартість відновлюваного ремонту, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_7 , оскільки відповідно до квитанції( а.с.71) зазначену суму проплачено не позивачкою, а ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнувши на його користь із обвинуваченого ОСОБА_5 11025 гривень 60 копійок матеріальної шкоди та 20 000 гривень моральної шкоди, а всього 31025 гривень 60 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково, стягнувши на її користь із обвинуваченого ОСОБА_5 83764 гривні 19 копійок матеріальної шкоди та 8 000 гривень моральної шкоди, а всього 91764 гривні 19 копійок

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: