Справа № 362/774/16-к
Провадження № 1-кп/362/92/16
ВИРОК
Іменем України
07.04.2016
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Квітневе, Сквирського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, не одруженого, не працює, має тимчсові заробітки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
05 лютого 2016 року близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи, що його дії будуть помічені потерпілою ОСОБА_6 , перебуваючи разом з ОСОБА_6 в автомобілі марки ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 , яким користується остання, та який знаходився біля будинку №13 по вулиці Лесі Українки в місті Василькові Київської області, де з торпеди вищевказаного автомобіля відкрито, незважаючи на зауваження потерпілої, яка розуміла протиправний характер дій ОСОБА_4 , відкрито викрав мобiльний телефон марки «Nomi I 181», вартістю 280 гривень.
У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 280 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним за пред`явленим обвинуваченням повністю, підтвердив викладені вище обставини, пояснивши, що у м. Василькові проживає протягом 2 років на орендованій квартирі. У ОСОБА_7 приїхав працювати. Потерпілу добре знав, бо проживав разом з нею протягом 8 місяців. Квартиру вони винаймали разом, спочатку на вул. Набережній, а потім на вул. Лесі Українки. На час подій спільне проживання припинили, але підтримували стосунки. Того дня/05.02.2016/ він прийшов до неї, на вул.. Лесі Українки щоб запросити її до кінотеатру.Оскільки її телефон не відповідав, він пішов до неї за місцем проживанян на вул. Л.Українки. Автомашина потерпілої стояла на вулиці, бо заглохла. Він сів до її автомобіля, де у них виникла сварка через те, що він вилив горілку, яку вживала потерпіла. Вона почала на нього кричати і після цього він взяв її телефон, що лежав на панелі в машині для того, щоб вона не подзвонила до його батьків. Вона кричала, щоб він його повернув, проте він взявши телефон вийшов з машини і пішов геть. Вона продовжувала кричати йому навздогін, але що саме, він не чув. Близько 22 години до нього додому приїхали працівники міліції і забрали телефон потерпілої, що лежав в кишені куртки. Про те, що в неї було серйозне захворювання йому відомо не було. Горілку вона вживала увесь час, можливо таким чином тамувала біль. Він її ніколи не бив, вів себе нормально.Не заперечив, що до міліції вона зверталась неодноразово, майже після кожної сварки. Розуміє, що скоїв злочин, щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор і обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин , і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, мало місце; що діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винен обвинувачений ОСОБА_4 .
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, мотив, характер діяння, форму і ступінь вини, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючої обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, відповідно до витягу з бази даних МВС України /а.с. 23/, за місцем проживання та за місцем реєстрації характеризується малоінформативно, як особа, щодо якої відсутні компрометуючі матеріали. /а.с. 24, 25/, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває /а.с. 21, 22, 26, 27/.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щирого каяття, відшкодування завданого збитку, відсутності негативних даних про його особу та обтяжуючих обставин, приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням буде покарання у виді штрафу в межах мінімального розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст. 186 КК України , відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України з урахуванням обставин скоєння злочину.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України .
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.349, 368-371, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.186 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту вступу вироку в законну силу і звернення його до виконання не пізніше місячного строку.
Речові докази мобільний телефон марки «Nomi I 181», переданий під розписку на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.
Суддя ОСОБА_9