н/п 1-кп/490/673/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд міста Миколаєва
у складі головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Комсомольське, Миколаївського району, Миколаївської області, національність українка, громадянки України, освіта вища, незаміжньої, працюючої на посаді юрисконсульта військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України
Сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
представник потерпілого ТОВ "Фоззі-Фуд" - ОСОБА_5
обвинувачена ОСОБА_3
18.10.2016 року о 20 год. 53 хв. ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину "Сільпо", розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв України, 20/7, керуючись злочинним наміром, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала майно належне ТОВ "Фоззі-Фуд" на суму 223 грн. 40 коп., а саме: 3 шт. бальзаму для губ фірми "Біокон Універсальний", об`ємом 4,6 гр., вартістю по 11 грн. 05 коп. за кожний, на загальну суму 33 грн. 15 коп.; каву розчину фірми "Jacobs Monarch", вагою 280 гр., вартістю 135 грн. 58 коп.; гель для обличчя фірми "Garnier Чиста шкіра Актив для очищення пор", об`ємом 200 мл., вартістю 54 грн. 67 коп.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , з метою зникнення з місця вчинення злочину з викраденим нею майном, попрямувала на вихід з магазину. Однак, довести злочинний умисел до кінця ОСОБА_3 не вдалось, оскільки була затримана співробітниками магазину.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
31.10.2016 року між представником потерпілого ТОВ "ФОЗЗІ-ФУД" ОСОБА_5 , діючого на підставі довіреності №57/03-УМ-16 від 01.01.2016 р., та обвинуваченою ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
У відповідності до даної угоди ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, щиро кається у вчиненому. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій і потерпілому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.
У підготовчому судовому засіданні сторони наполягали на затвердженні угоди про примирення, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та представник потерпілого повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачена, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 цього ж кодексу.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а відповідно, такі дії обвинуваченої кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити обвинуваченій узгоджену сторонами в угоді міру покарання.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.
Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не застосовувався.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 372, 374, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення, укладену 31.10.2016 року між представником потерпілого ТОВ "ФОЗЗІ-ФУД" ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 . ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.
Речові докази: бальзам для губ фірми "Біокон Універсальний", об`ємом 4,6 гр. у кількості 3 шт.; кава розчину фірми "Jacobs Monarch", вагою 280 гр.; гель для обличчя фірми "Garnier Чиста шкіра Актив для очищення пор", об`ємом 200 мл., передані за зберігальною розпискою представнику ТОВ "Фоззі-Фуд" ОСОБА_5 вважати переданими за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1