Справа № 211/840/16-к
Провадження № 1-кп/211/258/16
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження № 0003305 по обвинуваченню
ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України,
в с т а н о в и в:
рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 01 лютого 2013 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Знаючи про вказане рішення, ОСОБА_5 , будучи працездатним, не приймав заходів до працевлаштування, не звертався до центру зайнятості і з 01.12.2013 року по 01.11.2015 року злісно ухилявся від сплати аліментів, не надавав ОСОБА_8 матеріальної допомоги в утриманні сина, лише у серпні 2014 року сплативши 100 гривень, внаслідок чого за вказаний період його заборгованість по сплаті аліментів склала 23005,63 гривень.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 вину у вчинені злочину визнав повністю та пояснив, що шлюв з потерпілою він зареєстрував 25.03.2012р., ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син ОСОБА_9 . Він знав про рішенням суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Аліменти не платив, так як не було роботи.
Потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що підсудний з 01 листопада 2013 року не платить аліменти на утримання сина, участі у його вихованні не приймає.
Відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Обвинувачений пояснив, що правильно розуміє зміст цих обставин, його позиція є добровільною і розуміє, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії підсудного судом кваліфікуються за частиною 1 статті 164 КК України за ознаками: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинений злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у нарколога не перебуває, знаходився під наглядом лікаря-психіатра з 1999 року з приводу розумової відсталості в ступені легкої дебільності, знятий з нагляду в 2012 році за наполяганням хворого. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 30 від 16.02.2016 року ОСОБА_5 в теперішній час у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходиться, виявлена легка розумова відсталість і по своєму психічному стану може усвідомлювати свої дії і керувати ними, в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує, в період часу до якого відноситися інкриміноване діяння в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, виявляв легку розумову відсталість і по своєму психічному стану міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, (а.с.к.п.49-52,55,59,103-108 довідки, характеристики, інформація, запит, висновок експерта).
Пом`якшуючою покарання обставиною є визнання вини та щире каяття, обтяжуючих не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що покарання повинно бути обрано у виді обмеження волі і не може бути призначено у виді штрафу, виправних робіт чи громадських робіт, так як обвинувачений не працює, не має доходу і такі міри покарання можуть вплинути на розмір заборгованості по аліментах, яка стягується з нього .
Враховуючи пом`якшуючу обставину, особу підсудного, суд вважає, що його виправлення можливо без відбування покарання з призначенням іспитового строку.
Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд
п р и с у д и в:
визнати ОСОБА_5 винним у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
Відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання ОСОБА_5 звільнити, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладенні на нього судом обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1