Ухвала іменем україни 15 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
переглянула в судовому засіданні вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 16 вересня 2015 року за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції та захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2015 року, залишеним без зміни апеляційним судом, засуджено:

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

- за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років;

- за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

За ч. 2 ст. 262 КК ОСОБА_8 виправдано за недоведеністю його вини.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів зараховано покарання частково відбуте за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2014 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гуменне, Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

- за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 1 ст. 262 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 101 962,50 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 113 417,45 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 13 375 грн.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 54891,20 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 201 508,44 грн та 2000 грн. за надання правової допомоги.
Згідно з вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винними та засуджено за скоєння злочинів за таких обставин.
30 вересня 2013 року ОСОБА_8 , вступивши в попередню змову з ОСОБА_9 , зайшли до підїзду будинку АДРЕСА_3 . Переконавшись, що в квартирі АДРЕСА_4 , що розташована на першому поверсі даного будинку, нікого немає, дотримуючись спільно розробленого плану, діючи повторно, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_9 розвідним ключем, який принесли із собою, зламав серцевину замка вхідних дверей квартири, після чого разом з ОСОБА_8 проникли до квартири, звідки таємно викрали золоті вироби, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 13 375 гривень.
Крім того, 30 вересня 2013 року ОСОБА_9 , перебуваючи в квартирі потерпілого ОСОБА_12 , коли ОСОБА_8 залишив дану квартиру після вчинення крадіжки, в одній із кімнат побачив металевий сейф, де зберігалась мисливська зброя. Бажаючи оглянути його вміст, ОСОБА_9 розвідним ключем пошкодив замок сейфу, звідки викрав чохол до карабіна, вартістю 300 гривень; гладкоствольну мисливську рушницю ІЖ-27 16 калібру № НОМЕР_1 , вартістю 5400 гривень; чохол до рушниці, вартістю 250 гривень; гладкоствольну мисливську рушницю ІЖ-27 16 калібру № НОМЕР_2 , вартістю 4500 гривень; мисливського ножа, вартістю 60 гривень; мисливський карабін ТОЗ-78 № НОМЕР_3 , вартістю 3500 гривень, на якому була встановлена оптика Німецького виробництва, вартістю 3500 гривень; 4 пачки патронів до карабіну по 50 шт. в кожній пачці на суму 2401 гривня 20 копійок; поліетиленовий пакет з патронами до карабіну кількістю 40 шт. на суму 80 гривень. Викраденою зброєю та патронами ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 19 991 гривню 20 копійок.

Крім того, ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 25 жовтня 2013 року, приблизно о 09.00 год., повторно, діючи умисно, підійшов до дверей квартири АДРЕСА_5 і переконавшись, що в квартирі нікого не має, розвідним ключем, який приніс з собою, пошкодив серцевину замка вхідних дверей, проник у квартиру, звідки викрав грошові кошти, золоті вироби, майно, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 48 245 гривень.

30 жовтня 2013 року, приблизно о 15.00 год., ОСОБА_8 , вступивши в попередню змову з ОСОБА_9 , зайшли до під`їзду будинку АДРЕСА_6 . Переконавшись, що в квартирі АДРЕСА_7 , що розташована на сьомому поверсі даного будинку, нікого немає, дотримуючись спільно розробленого плану, діючи повторно, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_9 розвідним ключем, який принесли із собою, зламав серцевину замка вхідних дверей квартири, після чого разом з ОСОБА_8 проникли до квартири, звідки таємно викрали грошові кошти та майно, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 50 233 гривні 03 копійки.

Крім того, ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на таємне викрадення чужого майна, 21 лютого 2014 року, приблизно, о 12.00 год., підійшов до дверей квартири АДРЕСА_8 і переконавшись, що в квартирі нікого не має і за ним ніхто не спостерігає, розвідним ключем, який приніс з собою, пошкодив серцевину замка вхідних дверей, проник у квартиру, звідки таємно викрав грошові кошти за золоті вироби, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 205051 гривню 70 копійок.

У касаційній скарзі прокурор, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону. На обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на незаконне виправдання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 262 КК та безпідставну перекваліфікацію дій ОСОБА_9 з ч. 2 на ч. 1 ст. 262 КК. Стверджує, що суд апеляційної інстанції, при перегляді вироку місцевого суду, порушуючи вимоги ст. 419 КПК, не розглянув всі доводи апеляційних скарг прокурора, щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особам засуджених, захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_8 щодо перекваліфікації дій з ч. 4 на ч. 3 ст. 185 КК та зменшення суми цивільних позовів, а також захисника ОСОБА_7 щодо призначення ОСОБА_9 мінімального покарання. Вказує, що ухвала апеляційного суду є невмотивована та містить істотні суперечності.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого через суворість порушує питання про зміну судових рішень першої та апеляційної інстанцій і перекваліфікацію дій засудженого з ч. 4 ст. 185 КК на ч. 3 ст. 185 КК і про призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці. В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що потерпілим не були надані переконливі докази того, що він мав такі кошти у валюті та їх походження. Стверджує, що суд при призначенні покарання не врахував наявних у матеріалах кримінального провадження даних про особу засудженого й обставин, що пом`якшують покарання.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого через суворість, порушує питання про зміну судових рішень та призначення більш м`якого покарання. В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що суд при призначенні покарання не врахував наявних у матеріалах кримінального провадження даних про особу засудженого й обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

На касаційну скаргу прокурора надійшли заперечення від захисника ОСОБА_6 , у яких він просить касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу прокурора та частково інших учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги прокурора та захисників підлягають частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.2 ст.419 КПК у разі залишення апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляцію визнано необґрунтованою. На виконання цієї вимоги в ухвалі слід проаналізувати, співставивши з наявними у справі та додатково поданими матеріалами, всі наведені в апеляції доводи і дати на кожен із них вичерпну відповідь.

Суд апеляційної інстанції, при розгляді вищезазначеного кримінального провадження, зазначені вимоги закону повною мірою не виконав.

Прокурор, захисники в інтересах засуджених та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 подали апеляційні скарги у яких, посилаючись на матеріали справи, докладно обґрунтували незаконність, на думку кожного з них, вироку у зв`язку з неправильним виправданням ОСОБА_8 за ч.2 ст.262 КК, неправильною кваліфікацією дій останнього за ч.4 ст.185 КК, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі кожного з обвинувачених як через м`якість так і суворість.

Проте, апеляційний суд, залишаючи апеляційні скарги без задоволення, не навів в ухвалі переконливих аргументів на спростування всіх доводів поданих апеляційних скарг і не зазначив підстав, з яких визнав їх необґрунтованими, а лише обмежився загальним формулюванням про правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини засуджених та правильності кваліфікації їх дій за зазначеним у вироку законом про кримінальну відповідальність. При цьому суд не розкрив суті зібраних у справі доказів, не проаналізував їх у контексті з конкретними доводами апеляцій і не співставив їх як між собою так і з наявними доказами у справі, хоча це має істотне значення для вирішення питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій засуджених.
Отже, суд апеляційної інстанції, не перевіривши у повному обсязі фактичні обставини справи та істотно порушивши вимоги КПК, передчасно дійшов висновку про доведеність вини і правильність кваліфікації дій засуджених за зазначеним у вироку законом про кримінальну відповідальність та виправдання ОСОБА_8 за ч.2 ст.262 КК.

За таких обставин рішення апеляційного суду, як таке, що постановлене з істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, відповідно до ст. 438 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

З огляду на викладене касаційні скарги прокурора та захисників підлягають частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи поданих на вирок суду першої інстанції апеляційних скарг та постановити рішення, яке б відповідало вимогам ст. 419 КПК.

Керуючись статтями 433436, 438 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційні скарги прокурора, захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 16 вересня 2015 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3