Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/149/2016 Справа № 641/9313/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченої- ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000245 від 14.05.2014 року, № 0000295 від 14.05.2014 року, №0002190 від 02.07.2014 року, № 0004456 від 11.12.2013 року щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Андріївка Балаклійського району Харківської області українки, громадянки України, з вищою освітою,не одруженої, має на утриманні сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, раніше не судимої, в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2, ч. 3 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 в травні 2011 року більш точної дати не встановлено, в денний час, керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення, а також добрі відносини з потерпілим ОСОБА_6 , увійшовши у довіру до останнього і зловживаючи нею, знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел на заволодіння та неповернення грошових коштів, шляхом обману, під вигаданими мотивами, реалізуючи свій злочинний намір, отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4000 доларів США що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на травень 2011 складає 31.914 грн, які пообіцяла повернути через 1 місяць, при цьому останній виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій ОСОБА_5 і довіряючи їй, передав вказані грошові кошти.
Після неодноразових вимог потерпілого ОСОБА_6 повернути йому грошові кошти, ОСОБА_5 запевняла останнього що поверне гроші та до цього часу не повернула, тим самим ОСОБА_5 обернула грошові кошти в сумі 31.914 грн. на свою користь та розпорядилася ними на власний розсуд чим завдала потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_5 маючи власну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка має заборону на відчуження і згідно договору про надання споживчого кредиту №0 від 08.08.2007 знаходилась у заставі Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», який 13.02.2012 на підставі договору факторингу № 2 відступив ТОВ «Кей-Колект» право вимоги заборгованості, діючи повторно, 22.08.2011 в денний час, керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення, а також умисел на заволодіння та неповернення грошових коштів під приводом продажу вказаної квартири, яка знаходиться у заставі, увійшовши у довіру до потерпілого ОСОБА_8 який вирішив придбати вказану квартиру, навмисно не повідомивши потерпілому про те, що квартира має заборону на відчуження, знаходячись в кафе, що в приміщенні супермаркету «ТАРГЕТ» за адресою: АДРЕСА_4 шляхом обману та зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 11.000 доларів США що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 22.08.2011 складає 87.686 грн. 50 коп. як аванс за продаж квартири, при цьому останній виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій і довіряючи ОСОБА_5 , передав їй вказані грошові кошти в рахунок квартири, яку він збирався купити у ОСОБА_5 .
В подальшому потерпілий ОСОБА_8 дізнавшись про те, що вказана квартира знаходиться під заставою, та має заборону на відчуження, зрозумівши, що ОСОБА_5 обманним шляхом заволоділа його грошима, потребував від ОСОБА_5 повернення грошових коштів в сумі 87.686 грн. 50 коп., але остання відмовила йому тим самим ОСОБА_5 обернула грошові кошти в сумі 87.686 грн. 50 коп. на свою користь та розпорядилася ними на власний розсуд в результаті чого потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 87.686 грн. 50 коп.
Крім того, ОСОБА_5 маючи власну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка має заборону на відчуження і згідно договору про надання споживчого кредиту №0 від 08.08.2007 знаходилась у заставі Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», який 13.02.2012 на підставі договору факторингу № 2 відступив ТОВ «Кей-Колект» право вимоги заборгованості, діючи повторно, 24.01.2013 в денний час, керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення, а також умисел на заволодіння та неповернення грошових коштів під приводом продажу квартири, яка знаходиться у заставі, увійшовши у довіру до потерпілого ОСОБА_7 , який вирішив придбати вказану квартиру, навмисно не повідомивши потерпілому про те, що квартира має заборону на відчуження, знаходячись біля кафе «Не горюй» за адресою: АДРЕСА_5 шляхом обману та зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, отримала від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 30.000 грн. як аванс за продаж квартири, при цьому останній виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій і довіряючи ОСОБА_5 , передав їй вказані грошові кошти в рахунок квартири, яку він вирішив купити у ОСОБА_5 .
Крім того, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 того ж дня у вечірній час знаходячись в приміщенні кафе «Аеліта» за адресою АДРЕСА_6 шляхом обману та зловживання довірою, отримала від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 16.000 грн. та 5.500 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 24.01.2013 складає 43.961 грн на загальну суму 59.961 грн. як аванс за квартиру, при цьому останній виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій і довіряючи ОСОБА_5 , передав їй вказані грошові кошти в рахунок квартири, яку він збирався купити у ОСОБА_5 .
Крім того, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 23.02.2013 в денний час знаходячись на території лікарні № 17 за адресою м. Харків пр. Московський, шляхом обману та зловживання довірою, отримала від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 550 євро, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 23.02.2013 складає 5796 грн як аванс за квартиру, при цьому останній виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій і довіряючи ОСОБА_5 , передав їй вказані грошові кошти в рахунок квартири, яку він збирався купити у ОСОБА_5 .
Крім того, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 04.06.2013 в денний час знаходячись біля кафе «Містерія» за адресою: м. Харків пр. М.Жукова, 39, шляхом обману та зловживання довірою, отримала від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 04.06.2013 складає 15.986 грн. як аванс за квартиру, при цьому останній виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій і довіряючи ОСОБА_5 , передав їй вказані грошові кошти в рахунок квартири, яку він збирався купити у ОСОБА_5 .
В подальшому потерпілий ОСОБА_7 дізнавшись про те, що вказана квартира знаходиться під заставою, та має заборону на відчуження, та зрозумівши, що ОСОБА_5 обманним шляхом заволоділа його грошима, потребував від ОСОБА_5 повернення грошових коштів в загальній сумі 111.743 грн., але остання відмовила йому тим самим ОСОБА_5 обернула грошові кошти в сумі 111.743 грн. на свою користь та розпорядилася ними на власний розсуд в результаті чого завдала потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_5 маючи власну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка має заборону на відчуження і згідно договору про надання споживчого кредиту №0 від 08.08.2007 знаходилась у заставі Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», який 13.02.2012 року на підставі договору факторингу № 2 відступив ТОВ «Кей-Колект» право вимоги заборгованості, діючи повторно, 01.07.2011 року в денний час, керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення, а також умисел на заволодіння та неповернення грошових коштів під приводом продажу вказаної квартири, яка знаходиться у заставі, увійшовши у довіру до потерпілого ОСОБА_9 який вирішив придбати вказану квартиру, навмисно не повідомивши потерпілому про те, що квартира має заборону на відчуження, а також про те, що за неї не виплачується щомісячний кредит, в результаті чого виникла заборгованість, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 шляхом обману та зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 18.000 доларів США що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 01.07.2011 складає 143460 грн. як аванс в рахунок купівлі квартири, при цьому останній виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій і довіряючи ОСОБА_5 , передав їй вказані грошові кошти в рахунок вартості квартири, яку він збирався купити у ОСОБА_5 .
В подальшому потерпілий ОСОБА_9 дізнавшись про те, що вказана квартира знаходиться під заставою, має заборону на відчуження та велику заборгованість, зрозумівши, що ОСОБА_5 обманним шляхом заволоділа його грошима, потребував від ОСОБА_5 повернення грошових коштів в сумі 143460 грн., але остання відмовила йому, тим самим ОСОБА_5 обернула грошові кошти в сумі 143460 грн. на свою користь та розпорядилася ними на власний розсуд в результаті чого потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріальної шкоди у великому розмірі, тобто в сумі 143460 грн.
Крім того, 30.08.2012року ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись в офісі приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_7 , шляхом обману та зловживання довірою заволоділа чужим майном у великих розмірах, а саме однокімнатною квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_8 , яка належить на праві приватної власності, особі похилого віку, громадянину ОСОБА_10 , 1939 р.н., при наступних обставинах:
У лютому-березні 2012 року, точну дату органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , розробила план заволодіння нерухомим майном громадян шляхом обману та зловживання довірою.
Так, у лютому-березні 2012 року, точну дату органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 почала пошук неблагополучних, малозабезпечених, одиноких, літніх громадян, які зловживають спиртними напоями, юридично неграмотних, та які мають у своїй власності нерухомість, з метою подальшого її заволодіння шляхом обману та зловживання довірою. Для цього, ОСОБА_5 повинна була увійти у довіру до зазначених осіб, та шляхом обману під різними приводами отримати від них довіреність на своє ім`я з правом розпорядження всім їхнім майном та з правом виконання інших дій правового характеру. Після отримання такої довіреності, ОСОБА_5 діючи від імені власника, у відповідності до цивільного законодавства України, повинна була укласти цивільний договір купівлі-продажу нерухомості. При цьому власник квартири про укладання договорів купівлі-продажу їх квартир нічого не повинен був знати.
ОСОБА_5 , приблизно в квітні-травні 2012 року, точну дату органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, вчиняючи дії, направлені на пошук неблагополучних, малозабезпечених, одиноких, літніх громадян, які зловживають спиртними напоями, юридично неграмотних, та які мають у своїй власності нерухомість, дізналася про те, що за адресою: АДРЕСА_8 , мешкає одинокий пенсіонер, літня особа, а саме ОСОБА_10 , 1939 р.н., якому на праві приватної власності належить вищевказана квартира.
Далі, ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою почала купувати ОСОБА_10 продукти харчування та передавати їх йому, а також незначні грошові суми. Як наслідок, ОСОБА_5 увійшла в довіру до ОСОБА_10 , та отримала від останнього довіреність на право розпорядження належної йому квартири, розташованої за вищевказаною адресою. Таким чином, в період часу з квітня-травня 2012 року до 29.08.2012 року ОСОБА_5 неодноразово приходила до місця мешкання ОСОБА_10 , передаючи йому продукти харчування, незначні суми грошових коштів, спілкуючись з ним, тим самим увійшла у довіру ОСОБА_10 .
В процесі скоєння вказаних дій ОСОБА_5 усвідомила, що ОСОБА_10 за його індивідуально-психологічними та віковими особливостями, не може в повній мірі правильно сприймати та розуміти характер і значення дій, що вчинюються, користуючись вказаними особливостями ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , запропонувала останньому підписати довіреність під приводом оформлення йому субсидій, необхідних для погашення його боргів по комунальним послугам не повідомляючи останньому, що разом з цим, в довіреності буде зазначено право відчуження належної йому квартири, тим самим ввела ОСОБА_10 в оману відносно дійсних своїх намірів, а саме заволодіння вищевказаною однокімнатною квартирою, шляхом обману.
Надалі, 29.08.2012 ОСОБА_5 ,користуючись психічним станом потерпілого ОСОБА_10 , його індивідуально-психологічними та віковими особливостями, які відповідно до висновку судово-психологічної експертизи №2498 від 13.03.2014, суттєво обмежували здатність ОСОБА_10 правильно сприймати та розуміти характер і значення дій (подій), що відбувались з ним при підписанні довіреності з правом відчуження належної йому квартири від 29.08.2012, діючи умисно, організувала прибуття ОСОБА_10 до приватною нотаріуса Харківського міського нотаріального округа ОСОБА_13 , офіс якої розташовано за адресою: АДРЕСА_7 , з метою оформлення вищевказаної довіреності на право відчуження належної ОСОБА_10 квартири.
29.08.2012, нотаріус ОСОБА_13 склала довіреність, згідно якої ОСОБА_10 уповноважує ОСОБА_5 представляти його інтереси у відповідних установах та органах, з правом управління та розпорядження (продаж, обмін, дарування) належною йому квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_8 , а також з правом представлення його інтересів щодо оформлення на його ім`я субсидій та інших пільг, та виконувати всі інші дії визначені цією довіреністю, та будучи необізнаною щодо психічного стану потерпілого ОСОБА_10 , та його індивідуально-психологічних та вікових особливостей, передала зазначену довіреність потерпілому ОСОБА_10 , здатність якого правильно сприймати та розуміти характер і значення дій (подій), що відбувались з ним при підписанні зазначеної довіреності, була суттєво обмежена, та знаходячись в стані омани, вважаючи, що він підписує документ, необхідний для оформлення субсидій, підписав дану довіреність, яка була посвідчена вказаним нотаріусом в той же день.
У подальшому, ОСОБА_5 , з метою заволодіння квартирою ОСОБА_10 , використовуючи дану довіреність, звернулась до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», для видачі дублікату свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру та для отримання витягу з реєстру прав власності на вищевказане нерухоме майно, необхідне для укладання договору купівлі-продажу.
Далі, ОСОБА_5 , запропонувала своєму знайомому ОСОБА_14 купити вказану квартиру, який у свою чергу звернувся до свого знайомого ОСОБА_15 , якому запропонував виступити покупцем при укладанні договору купівлі - продажу зазначеної квартири, тобто діяти в його інтересах, на що останній погодився. При цьому, ОСОБА_14 пояснив ОСОБА_15 , що він не може особисто виступити покупцем в договорі купівлі-продажу квартири в зв`язку з сімейними обставинами.
Надалі, отримавши в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» документи, необхідні для укладання договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою квартирою ОСОБА_10 , з метою укладення договору купівлі-продажу квартири, 30.08.2012 прибула до офісу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , куди також прибули покупець ОСОБА_14 та громадянин ОСОБА_15 , який діяв в інтересах ОСОБА_14 під час оформлення купівлі-продажу квартири.
В той же день, ОСОБА_5 та ОСОБА_15 , знаходячись в офісі нотаріуса ОСОБА_12 , повідомили останній про бажання укласти договір купівлі-продажу квартири, що належить ОСОБА_10 , розташованої за адресою: АДРЕСА_8 . При цьому, ОСОБА_5 , надала нотаріусу необхідні правовстановлюючі документи на зазначену квартиру, отримані нею в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», та вищевказану довіреність з правом відчуження належної ОСОБА_10 квартири, згідно якої ОСОБА_10 уповноважує ОСОБА_5 розпоряджатися належною йому квартирою, та виконувати всі інші дії визначені цією довіреністю, тим самим ОСОБА_5 ввела нотаріуса ОСОБА_16 в оману щодо правомірності та законності розпорядження вказаною нерухомістю, не повідомивши останню про протиправність своїх дій. Після цього, нотаріус ОСОБА_17 , знаходячись в стані омани, склала договір купівлі-продажу однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_8 , відповідно до якого ОСОБА_5 , діючи від імені ОСОБА_10 , на підставі довіреності продала ОСОБА_15 вказану квартиру за 202 500 гривень, що є еквівалентом суми 25 000 доларів США, який був підписаний обома сторонами угоди. При цьому ОСОБА_5 заздалегідь не мала наміру виконувати обов`язки перед ОСОБА_10 щодо сплати йому грошових коштів за продаж даної квартири, які вона отримала від ОСОБА_14 у момент укладання та підписання вказаного договору купівлі-продажу у сумі еквівалентній 25 тис. доларів США.
Вказаний договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_18 та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 30.08.2012 о 17 годині 12 хвилин, та 31.08.2012 право власності на вказану квартиру було зареєстровано в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації».
Таким чином, ОСОБА_5 за вказаних вище обставинах, вчинила протиправні дії , спрямовані на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою належною ОСОБА_10 однокімнатною квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_8 , згідно висновку будівельно-технічної експертизи №103 від 26.02.2014, ринковою вартістю 220 884 гривень, чим заподіяла потерпілому матеріальну шкоду у великих розмірах.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину в скоєнні наведених кримінальних правопорушень не визнала, не оспорюючи факту отримання в борг грошей від потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_8 та ОСОБА_20 , однак, мети шахрайських дій вона не мала і на теперішній час, коли у неї буде можливість вона не відмовляється повертати кошти потерпілим, що стосується потерпілої ОСОБА_21 , вона взагалі не знає хто це і жодних коштів від неї не отримувала. По епізоду з потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_5 пояснила, що попереднього зговору з невстановленими особами та розробленого плану по заволодінню квартирою ОСОБА_10 не існувало, грошей за квартиру вона не отримувала, що підписала договір купівлі-продажу під впливом та загрозами з боку ОСОБА_22 , який,в групі з іншими особами, як під впливом психічного, так і фізичного насильства, примусив її, спочатку отримати довіреність від ОСОБА_10 і в подальшому за цією довіреністю нібито продати квартиру ОСОБА_23 , який є знайомим ОСОБА_22 , коштів за квартиру вона від нього не отримувала. По епізоду з потерпілим ОСОБА_9 , який також не визнає, пояснила, що грошей від нього вона не отримувала, тільки написала розписку про нібито отримані нею в борг кошти.
Незважаючи на те, що обвинувачена свою вину не визнала, її винуватість підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні:
За епізодом шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_6 :
-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , згідно з якими останній повідомив, що був знайомий з ОСОБА_5 , підтримував з нею добрі стосунки, та будучі впевненим в її порядності, надав їй в борг 4000 доларів США, які вона пообіцяла йому повернути через один місяць, але в подальшому незважаючи на його неодноразові звернення щодо повернення боргу, ОСОБА_5 обіцяла йому повернути борг, однак до сьогоднішнього дня борг йому не повернула.
-розпискою від 07.11.2011 року, згідно з якою ОСОБА_5 взяла в борг у ОСОБА_6 4000 доларів США , які зобов,язалась повернути 31.12.2011 року ( Том 2 ар. сп.30).
За епізодом шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_8 :
-показаннями потерпілого ОСОБА_8 , згідно з якими останній повідомив, що маючи добрі стосунки з ОСОБА_5 та знаючи, що вона займається купівлею продажем квартир вирішив придбати квартиру, яку йому запропонувала ОСОБА_5 , увійшовши йому в довіру та навмисно не повідомила його про те, що квартира, яка їй належить має заборону на відчуження та навпаки 22.08.2011 року, знаходячись в кафе за адресою: АДРЕСА_4 , в рахунок придбання в подальшому квартири він віддав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 11 000 доларів США, як аванс за продаж квартири, при цьому будучи впевненим в добросовісності дій ОСОБА_5 .. В подальшому ,коли він дізнався, що квартира знаходиться під заставою та має заборону на відчуження, зрозумівши, що ОСОБА_5 обманним шляхом заволоділа його грошима, потребував у останньої повернення грошових коштів, але ОСОБА_5 цього не зробила до сьогоднішнього дня;
-розпискою від 19.10.2012 року , від імені ОСОБА_5 , що вона отри мала в борг 11 000 доларів США від ОСОБА_8 ;( Том 2 ар. сп.31)
-показами свідка ОСОБА_24 , який був свідком передачі 11 000 доларів від ОСОБА_8 ОСОБА_5 , про що останнім була зроблена відмітка в розписці на ім.,я ОСОБА_8 ;
-аналогічні покази надав свідок ОСОБА_25 ;
-договором про надання споживчого кредиту № 0 від 08.08.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5 , згідно з яким ОСОБА_5 отримала кредит в сумі 35 000 доларів США;
-договором іпотеки від 08.08.2007 року між тими ж особами, згідно з яким остання передала в іпотеку нерухоме майно квартиру АДРЕСА_9 в рахунок забезпечення виконання грошових зобов,язань іпотекодавця за кредитним договором № 0 від 08.08.2007 року;
-договором факторингу № 2 від 13.02.2012 року, згідно з яким майно, а саме квартира АДРЕСА_9 , яка знаходилась у заставі АКІБ « Укрсиббанк» відступив ТОВ « Кей Колект» право вимоги заборгованості за кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_5 ;
-інформацією з реєстру право власності на нерухоме майно від 11.04.2014 року, згідно з якою названа квартира, яка належить ОСОБА_5 знаходиться в іпотеці ТОВ « Кей Колект»;
-листом начальника реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області від 14.04.2014 року, з якого вбачається, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що постановою Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 18.12.2008 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_9 , яка належить ОСОБА_5 . Крім того, згідно інформації наданою реєстраційною службою встановлено, що 24.04.2013 року до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції уповноваженою особою Дзержинського районного суду м. Харкова подана заява про державну реєстрацію обтяження на об,єкт нерухомого майна квартири АДРЕСА_9 . Вказану заяву зареєстровано в базі даних за реєстраційним номером 980399 від 24.04.2013 року. Разом із заявою про державну реєстрацію обтяження подана ухвала від 18.04.2013 року Дзержинського районного суду м. Харкова про заборону на вказане майно. За результатами розгляду, державним реєстратором прав на нерухоме майно прийняте рішення від 24.04.2013 року № 1929244 про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесені відповідні записи до Державного реєстру прав та сформовано витяг про реєстрацію обтяжень;
-повідомленням Головного управління юстиції у Харківській області від 14.04.2014 року, з якого вбачається, що на виконанні Червонозаводського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження за № 31264158 по примусовому виконанню виконавчих листів № 2- 872/2010, виданих 23.11.2011 року Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ « Укрсиббанк» суми заборгованості у розмірі 311203,84 гривень. 04.04.2012 року Державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошено заборону на його відчуження, внесено відповідний запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна;
-листом приватного нотаріуса ОСОБА_26 від 03.07.2014 року згідно з яким встановлено, що 08.08.2007 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_26 був посвідчений договір іпотеки за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 і яка є іпотекодавцем, а з другої сторони АКІБ « Укрсиббанк», який є іпотеко держателем»
За епізодом шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_7
-показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який вирішив придбати квартиру у ОСОБА_5 , в зв,язку з чим домовився з нею зустрітися, але вона не повідомила останньому, що дана квартира знаходиться в заставі, та має заборону на відчуження, знаходячись біля кафе
« Не горюй» по проїзду Садовому 2 в м. Харкові, довіряючи ОСОБА_5 передав останній грошові кошти в сумі 30 000 гривень, як аванс за продаж квартири. В подальшому того ж дня в вечірній час, знаходячись в приміщенні кафе « Аєліта» по АДРЕСА_6 , виходячи з помилкової впевненості, в добросовісності дій і довіряючи ОСОБА_5 передав останній 16 000 гривень та 5 500 доларів США, як аванс за квартиру,яку він збирався купити у ОСОБА_5 . Крім того, 22.02.2013 року, знаходячись на території лікарні № 17 в м. Харкові, передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 550 євро, як аванс за квартиру, яку збирався купити у ОСОБА_5 .. Крім того, 04.06.2013 року в денний час, знаходячись біля кафе « Містерія» по пр. Маршала Жукова 39 в м. Харкові ОСОБА_7 повторно передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2000 доларів США, в рахунок квартири яку він збирався у неї купити. В подальшому, коли він дізнався, що квартира ОСОБА_5 знаходиться під заставою, та має заборону на відчудження, та зрозумівши, що ОСОБА_5 його обманула потребував у ОСОБА_5 повернення грошових коштів загальною сумою 111743 гривень, але остання цього не зробила до теперішнього часу;
-показами свідка ОСОБА_27 , який був присутній, коли ОСОБА_5 отримувала від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 30000 гривень, 5500доларів США та 16000 гривень, про що написала відповідні розписки. ОСОБА_7 йому пояснив, що передає гроші як аванс за купівлю квартири, про що також і було зазначено ОСОБА_5 в розписках на ім.,я ОСОБА_7 ;
-розпискою від 21.01.2013 року згідно з якої ОСОБА_5 взяла у ОСОБА_7 30 000 гривень, авансом за квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та зобов,язалась повернути до 20.03.2013 року. В цій же розписці дописано, що ОСОБА_5 23.12.2013 року отримала суму в розмірі 550 євро;( Том 2 ар. сп. 33)
-розпискою від 24.01.2013 року згідно з якої ОСОБА_5 взяла у ОСОБА_7 16 000 гривень, які зобов,язалась повернути до 20.03.2013 року; ( Том 2 ар. сп. 34)
-розпискою від 20.03.2013 року, згідно з якою ОСОБА_5 взяла у ОСОБА_7 5500 доларів США авансом за квартиру по АДРЕСА_3 та зобов,язалась виконати умови даної розписки до 20.03.2013 року; ( Том 2 ар.сп. 35)
-розпискою від 04.06.2013 року згідно з якою ОСОБА_5 , взяла у ОСОБА_7 2000 доларів США до 09.06.2013 року;( Том 2 ар.сп. 36)
-договором про надання споживчого кредиту № 0 від 08.08.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5 , згідно з яким ОСОБА_5 отримала кредит в сумі 35 000 доларів США;
-договором іпотеки від 08.08.2007 року між тими ж особами, згідно з яким остання передала в іпотеку нерухоме майно квартиру АДРЕСА_9 в рахунок забезпечення виконання грошових зобов,язань іпотекодавця за кредитним договором № 0 від 08.08.2007 року;
-договором факторингу № 2 від 13.02.2012 року, згідно з яким майно, а саме квартира АДРЕСА_9 , яка знаходилась у заставі АКІБ « Укрсиббанк» відступив ТОВ « Кей Колект» право вимоги заборгованості за кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_5 ;
-інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.04.2014 року, згідно з якою названа квартира, яка належить ОСОБА_5 знаходиться в іпотеці ТОВ « Кей Колект»;
-листом начальника реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області від 14.04.2014 року, з якого вбачається, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що постановою Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 18.12.2008 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_9 , яка належить ОСОБА_5 . Крім того, згідно інформації наданою реєстраційною службою встановлено, що 24.04.2013 року до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції уповноваженою особою Дзержинського районного суду м. Харкова подана заява про державну реєстрацію обтяження на об,єкт нерухомого майна квартири АДРЕСА_9 . Вказану заяву зареєстровано в базі даних за реєстраційним номером 980399 від 24.04.2013 року. Разом із заявою про державну реєстрацію обтяження подана ухвала від 18.04.2013 року Дзержинського районного суду м. Харкова про заборону на вказане майно. За результатами розгляду, державним реєстратором прав на нерухоме майно прийняте рішення від 24.04.2013 року № 1929244 про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесені відповідні записи до Державного реєстру прав та сформовано витяг про реєстрацію обтяжень;
-повідомленням Головного управління юстиції у Харківській області від 14.04.2014 року, з якого вбачається, що на виконанні Червонозаводського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження за № 31264158 по примусовому виконанню виконавчих листів № 2- 872/2010, виданих 23.11.2011 року Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ « Укрсиббанк» суму заборгованості у розмірі 311203,84 гривень. 04.04.2012 року Державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошення на заборону на його відчуження, внесено відповідний запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна;
-листом приватного нотаріуса ОСОБА_26 від 03.07.2014 року згідно з яким встановлено, що 08.08.2007 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_26 був посвідчений договір іпотеки за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 і яка є іпотекодавцем, а з другою сторони АКІБ « Укрсиббанк», який є іпотеко держателем»
За епізодом шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_9
-показаннями потерпілого ОСОБА_9 , що він знаючи, що ОСОБА_5 займається нерухомістю, звернувся до неї, щодо придбання квартири. Вона пропонувала йому два варіанти придбання квартир, але вони йому не підійшли і тоді ОСОБА_5 запропонувала йому купити належну їй квартиру, яку він погодився придбати, в зв,язку з чим в цій жі квартирі передав ОСОБА_5 18000доларів США, оскільки вона пояснила йому, що існують у неї зобов,язання перед банком щодо цієї квартири і для вирішення цих питань він передав їй гроші. Остання зобов,язалась на протязі двох місяців зняти заборони на цю квартиру та підготовувати документи для її продажу, але в подальшому на його неоднорозові звернення вигадувала різні причини. Потім він дізнався, що ОСОБА_5 не тільки з нього брала гроші, як аванс за її квартиру та гроші не повертала і не повернула йому до теперішнього часу;
-копією розписки від 01.07.2011 року, згідно з якої ОСОБА_5 взяла в борг у ОСОБА_9 18 000 доларів США, які зобов,язалась повернути 01 вересня 2011 року ( Том 2 ар.с.206).
-- договором про надання споживчого кредиту № 0 від 08.08.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5 , згідно з яким ОСОБА_5 отримала кредит в сумі 35 000 доларів США;
-договором іпотеки від 08.08.2007 року між тими ж особами, згідно з яким остання передала в іпотеку нерухоме майно квартиру АДРЕСА_9 в рахунок забезпечення виконання грошових зобов,язань іпотекодавця за кредитним договором № 0 від 08.08.2007 року;
-договором факторингу № 2 від 13.02.2012 року, згідно з яким майно, а саме квартира АДРЕСА_9 , яка знаходилась у заставі АКІБ « Укрсиббанк» відступив ТОВ « Кей Колект» право вимоги заборгованості за кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_5 ;
-інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.04.2014 року, згідно з якою названа квартира, яка належить ОСОБА_5 знаходиться в іпотеці ТОВ « Кей Колект»;
-листом начальника реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області від 14.04.2014 року, з якого вбачається, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що постановою Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 18.12.2008 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_9 , яка належить ОСОБА_5 . Крім того, згідно інформації наданою реєстраційною службою встановлено, що 24.04.2013 року до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції уповноваженою особою Дзержинського районного суду м. Харкова подана заява про державну реєстрацію обтяження на об,єкт нерухомого майна квартири АДРЕСА_9 . Вказану заяву зареєстровано в базі даних за реєстраційним номером 980399 від 24.04.2013 року. Разом із заявою про державну реєстрацію обтяження подана ухвала від 18.04.2013 року Дзержинського районного суду м. Харкова про заборону на вказане майно. За результатами розгляду, державним реєстратором прав на нерухоме майно прийняте рішення від 24.04.2013 року № 1929244 про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесені відповідні записи до Державного реєстру прав та сформовано витяг про реєстрацію обтяжень;
-повідомленням Головного управління юстиції у Харківській області від 14.04.2014 року, з якого вбачається, що на виконанні Червонозаводського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження за № 31264158 по примусовому виконанню виконавчих листів № 2- 872/2010, виданих 23.11.2011 року Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ « Укрсиббанк» суму заборгованості у розмірі 311203,84 гривень. 04.04.2012 року Державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошення на заборону на його відчуження, внесено відповідний запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна;
-листом приватного нотаріуса ОСОБА_26 від 03.07.2014 року згідно з яким встановлено, що 08.08.2007 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_26 був посвідчений договір іпотеки за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 і яка є іпотекодавцем, а з другою сторони АКІБ « Укрсиббанк», який є іпотеко держателем»
Посилання сторони захисту щодо неналежних доказів по цим епізодам, а саме договору про надання споживчого кредиту від 08.08.2007 року № 0 та договору іпотеки від 08.08.2007 року між ОСОБА_5 та АКІБ « Укрсиббанк» суд вважає безпідставними, оскільки сам факт наявності таких договорів між ОСОБА_5 та АКІБ « Укрсиббанк» ніким не оспорюється. ОСОБА_5 особисто в судовому засіданні підтвердила обставини, щодо укладання між нею та АКІБ « Укрсиббанк» зазначених договорів, за якими передала в іпотеку належну їй квартиру, але кредитні забов,язання нею належним чином не виконувались.
За епізодом шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_10
-показаннями потерпілого ОСОБА_10 ,згідно з якими в квітні травні 2012 року він познайомився з ОСОБА_5 , яка стала придбавати для нього продукти харчування, а також надавала незначні грошові суми, допомагаючи йому, оскільки він одинока літня людина, який проживав один в квартирі та мав заборгованість за комунальні послуги по цій квартирі. ОСОБА_5 неодноразово приходила до нього, передаючи йому продукти харчування, незначні суми грошових коштів, спілкувалась з ним, і він став їй довіряти. ОСОБА_5 запропонувала йому підписати довіреність під приводом оформлення йому субсидій необхідних для погашення його боргів по комунальним послугам, при цьому не повідомила останнього, що разом з цим в довіреності буде зазначено право відчуження належної йому квартирі, чим ввела його в оману відносно своїх дійсних намірів, в результаті чого заволоділа шляхом обману належною йому однокімнатною квартирою АДРЕСА_10 . Він свою квартиру не продавав і не збирався продавати, іншого житла він не має, довіреність на продаж своєї квартири він також не надав, а підписав лише довіреність, як він вважав на оформлення йому субсидій для погашення його боргів за квартиру. Інші особи, крім ОСОБА_5 з приводу його квартири та наявних боргів з ним не спілкувались;
-висновком судово психологічної експертизи № 2498 від 13.03.2014 року, згідно з яким, враховуючи емоційний стан потерпілого ОСОБА_10 , а також його індівідуально психологічні та вікові особливості та конкретні умови, при яких були скоєні відносно нього злочини, здатність ОСОБА_10 правильно сприймати та розуміти характер зазначених дій( подій), що відбуваються з ним ( при підписанні довіреності з правом відчуження належної йому квартири від 29.08.2012 року ) була суттєво обмеженою;
-показаннями свідка ОСОБА_13 , яка посвідчувала 29.08.2012 року довіреність згідно з якою ОСОБА_10 уповноважує ОСОБА_5 представляти його інтереси у відповідних установах та органах з правом управління та розпорядження ( продаж, обмін дарування), належною йому квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_8 , а також з правом представляти його інтереси щодо оформлення на його ім.,я субсидій та інших пільг та виконувати всі інші дії, визначені цією довіреністю. Сумнівів в психічному стані ОСОБА_10 у неї не виникло. Вона не знала і не могла знати індивідуально психологічні особливості потерпілого, що відбувались з ним при підписанні зазначеної довіреності;
-показаннями свідка ОСОБА_28 яка 30.08.2012 року в своєму офісі посвідчила договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_10 . При цьому ОСОБА_5 надала їй всі необхідні правовстановлюючи документи на зазначену квартиру, отримані ОСОБА_5 в КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та довіреність від 29.08.2012 року від імені ОСОБА_10 згідно з якою останній уповноважив ОСОБА_5 розпоряджатися належною йому квартирою. Відповідно до даного договору ОСОБА_5 діючи від імені ОСОБА_10 на підставі довіреності продала ОСОБА_29 вказану квартиру за 202500 гривень, який був підписаний обома сторонами угоди. Ніяких заяв щодо укладання даного договору під примусом чи за інших обставин, а також щодо неотримання грошових коштів з боку сторін договору до неї не надходили.
-копією свідоцтва про право власності на житло від 24.02.2007 року, згідно з якою ОСОБА_10 має на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_10 ; ( Том 2 ар. сп. 109 - 110)
-копією заяви від 30.08.2012 року на ім.,я директора КП « ХМ БТІ» від імені ОСОБА_10 про видачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_10 в зв,язку з втратою яка написана ОСОБА_5 за довіреністю;( Том 2 ар. сп. 113)
-копією довіреності від 29.08.2012 року згідно з якою ОСОБА_10 уповноважує ОСОБА_5 представляти його інтереси у відповідних установах та органах з правом управління та розпорядження ( продаж, обмін дарування) належною йому квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_8 , а також з правом представляти його інтереси щодо оформлення на його ім.,я субсидій та інших пільг та виконувати всі інші дії, визначені цією довіреністю. Дана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_13 ; ( Том 2 ар. сп. 164).
-копією заяви на ім.,я директора КП « ХМ БТІ» від імені ОСОБА_10 від 30.08.2012 року, з якою за довіреністю звернулась ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на квартиру ОСОБА_10 ; ( том 2 ар. сп. 107)
-копією заяви про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_10 від 31.08.2012 року на підставі договору купівлі продажу від імені ОСОБА_29 ; ( Том 2 ар. сп. 120).
-копією договору купівлі продажу квартири від 30.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_28 , згідно з якою останній уповноважив ОСОБА_5 розпоряджатися належною йому квартирою. Відповідно до даного договору ОСОБА_5 діючи від імені ОСОБА_10 на підставі довіреності продала ОСОБА_29 вказану квартиру за 202500 гривень, який був підписаний обома сторонами угоди; ( Том 2 ар.сп. 126)
-копією висновку судової будівельно технічної експертизи від 26.02.2014 року згідно з яким ринкова вартість квартири АДРЕСА_10 на 30.08.2012 року без ремонту встановить 220 884,00 гривень; ( Том 2 ар.сп. 139 - 151)
-показаннями свідка ОСОБА_30 , який пояснив, що з 2010 по 2013 рік він перебував в цивільному шлюбі з ОСОБА_5 від якого мають спільну дитину. Вони проживали в квартирі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , яку ОСОБА_5 придбавала в кредит. Вона займалась діяльністю, пов,язаною з оформленням нерухомості, але про свою діяльність йому не повідомляла. Він також знає про стосунки ОСОБА_5 з ОСОБА_14 , пов,язані з існуванням грошових зобов,язань з боку ОСОБА_5 перед ОСОБА_14 . Також йому відомо що ОСОБА_5 брала в борг кошти у його знайомих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ці зобов,язання нею частково виконувались.
-показаннями свідка ОСОБА_29 про обставини придбання ним на своє ім,я квартири АДРЕСА_10 за проханням свого знайомого ОСОБА_14 , який пояснив йому , що на той час не мав можливості придбати квартиру на власне ім..я. В зв,язку з чим 30.08.2012 року він, ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , яка діяла за довіреністю від ОСОБА_10 у приватного нотаріуса оформили договір купівлі продажу квартири,згідно з яким ОСОБА_5 продала, а він придбав названу квартиру та в подальшому переоформив цю власність на своє ім..я, яка і до теперішнього часу є його власністю. Факт передачі грошей за цю квартиру відбувався між ОСОБА_14 та ОСОБА_5 . На теперішній час з ОСОБА_14 за дану квартиру він ще не розрахувався. Від ОСОБА_14 він отримав винагороду в розмірі 200 доларів за послугу, пов,яз ану з його участю в якості покупця даної квартири.
-показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що знайомий з ОСОБА_5 , знав,що вона займається нерухомістю, та на її пропозицію придбати квартиру погодився, однак не маючи можливість оформити цю власність на себе, попросив виступити покупцем свого знайомого ОСОБА_29 . Після цього 30.08.2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_29 був укладений договір купівлі продажу квартири по АДРЕСА_6 , яку фактично він придбавав за власні кошти. Суму зазначену в договорі купівлі продажу передав ОСОБА_5 . Ніяких погроз, примусу, психічного та фізичного насильства він до ОСОБА_5 не застосовував. Жодних домовленостей з ОСОБА_5 щодо заволодіння квартирою у нього та інших осіб не було.
Аналізуючи наведені докази, суд дійшов висновку:
- за епізодом шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_6
суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.
- за епізодом шахрайських дій відносно потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7
за ч. 2 ст. 190 КК України,- шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, скоєне повторно.
- за епізодом шахрайських дій відносно потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10
-ч.3 ст.190 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно та що завдала шкоди у великих розмірах .
Суд вважає недоведеною кваліфікацію дій ОСОБА_5 за епізодом щодо шахрайських дій по заволодінню квартирою ОСОБА_10 за ознакою попередньої змови з невстановленими особами, оскільки єдиним доказом який наводить орган досудового слідства вини ОСОБА_5 в скоєнні шахрайства за попередньою змовою з невстановленими особами є те, що під час судового розгляду вказаного кримінального провадження 29.05.2015 року з прокуратури Харківської області до прокуратури району надійшов лист від 27.05.2015 року за № 15/1 32714 за підписом заступника прокурора Харківської області старшого радника юстиції ОСОБА_31 з приводу того, що слідчим управлінням прокуратури області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000016 від 15.01.2015 року за ч.3 ст. 190 КК України, ч.3 ст. 146 КК України, ч.2 ст. 28 КК України, ч.3 ст. 357 КК України за фактом заволодіння 30.08.2012 року невстановленими особами за попередньою змовою з ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою однокімнатною квартирою АДРЕСА_10 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , чим завдали останньому матеріальної шкоди на суму 220884 гривень.
Також зазначено, що докладним вивченням матеріалів кримінальних проваджень № 00000016 та № 0000295 встановлено, що кримінальне правопорушення стосовно ОСОБА_10 вчинено ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими особами.
Крім того, з вказаного листа вбачається, що слідчим управлінням прокуратури області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000175 від 16.0.32015 року за ч.2 ст. 366 КК України за фактом підробки невстановленими особами постанови про виділення матеріалів досудового розслідування та закриття кримінального провадження від 13.05.2014 року стосовно ОСОБА_14 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_34 з метою можливого укриття кримінальних правопорушень, що спричинило тяжкі наслідки.
За таких підстав прокуратурою області вирішується питання про скасування постанови про виділення матеріалів досудового розслідування та закриття кримінального провадження від 13.05.2014 року стосовно ОСОБА_14 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_35 .
Однак, жодного доказу, який би свідчив про наявність такої попередньої змови з невстановленими особами, стороною обвинуваченняґ не наведено. Крім того, описуючи в обвинувальному акті дії ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими особами, сторона обвинувачення не наводить взагалі дій, які вчиняли ці невстановлені особи згідно плану по заволодінню квартирою ОСОБА_36 , описуючи при цьому виключно дії ОСОБА_5 ..
Крім того, сама ОСОБА_5 в судовому засіданні теж не підтвердила наявність попередньої змови, а заначила лише те, що вчиняла дії під загрозою та примусом з боку ОСОБА_14 , при цьому не маючи з ним та іншими особами жодних домовленостей по заволодінню квартирою ОСОБА_37 .
Наявність листів, з яких вбачається певна інформація щодо розслідування інших справ не може бути належним доказом вини ОСОБА_5 в скоєнні шахрайства за попередньою змовою з невстановленими особами.
З огляду на викладене, суд вважає необхідним виключити з обвинувачення ОСОБА_5 за епізодом ОСОБА_36 таку кваліфікаційну ознаку як попередня змова з невстановленими особами.
Що стосується викладених вище у вироку епізодів шахрайських дій ОСОБА_5 , то суд вважає її вину доказаною.
Заперечення вини з боку обвинуваченої суд оцінює критично, як такі, що викликані бажанням уникнути відповідальності за скоєне.
Не вірити показанням потерпілих та свідків щодо обставин подій, які відбулися підстав у суду не має, оскільки їх показання узгоджуються між собою та не суперечать фактичним обставинам, встановленим по справі.
Про вину ОСОБА_5 в скоєнні шахрайства свідчить системний характер її дій відносно кількох потерпілих з аналогічною схемою.
Посилання обвинуваченої та її захисника щодо фальсифікації справи проти обвинуваченої, щодо наявних цивільно-правових відносин між обвинуваченою та потерпілими, є голослівними, оскільки жодних доказів, які б свідчили про невинуватість ОСОБА_5 в наведених кримінальних правопорушеннях з боку захисту надано не було.
Твердження захисника про відсутність умисла на шахрайство, оскільки писала розписки, якщо не бажала повертати борги, то не писала би таких розписок, проте навпаки, такі дії ОСОБА_5 свідчать про введення потерпілих в оману, написанням розписок, а саме остання намагалась запевнити потерпілих про нібито в подальшому повернення боргу, однак такого взагалі не відбувалось та дій які були на це спрямовані з боку ОСОБА_5 теж не відбувалось.
Таким чином, суд вважає доведеною сукупністю безспірних доказів вини ОСОБА_5 в шахрайсьвих діях відносно потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Суд не приймає до уваги покази свідка захисту ОСОБА_38 , яка є матір,ю обвинуваченої, а тому є зацікавлена в наданні показів на користь своєї доньки.
Крім того, намагання ОСОБА_5 запевнити суд, що її дії були викликані примусом з боку ОСОБА_14 , який незаконно витребував у неї гроші, примушував її та її родичів переоформляти на нього квартири, в зв,язку з чим погрожував їй та її сім,ї розправою, судом не приймається до уваги, оскільки жодного звернення в правохоронні органи щодо незаконих дій ОСОБА_14 . ОСОБА_5 зроблено не було.
Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_5 звинувачується в тому, що маючи власну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка має заборону на відчуження і згідно договору про надання споживчого кредиту №0 від 08.08.2007 знаходилась у заставі Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», який 13.02.2012 на підставі договору факторингу № 2 відступив ТОВ «Кей-Колект» право вимоги заборгованості, діючи повторно, 24.01.2013 в денний час, керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення, а також умисел на заволодіння та неповернення грошових коштів під приводом продажу вказаної квартири, яка знаходиться у заставі, увійшовши у довіру до потерпілої ОСОБА_21 , яка вирішила придбати вказану квартиру, навмисно не повідомивши потерпілій про те, що квартира має заборону на відчуження, знаходячись біля кафе «Містерія» за адресою: АДРЕСА_11 шляхом обману та зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, отримала від ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 42.000 грн. як аванс за продаж квартири, при цьому остання виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій і довіряючи ОСОБА_5 , передала їй вказані грошові кошти в рахунок квартири, яку вона збиралась купити у ОСОБА_5 .
Крім того, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 23.02.2013 в денний час знаходячись біля кафе «Містерія» за адресою: м. Харків пр. М.Жукова, 39 шляхом обману та зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, отримала від ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 3,500 грн. як аванс за вище вказану квартиру, при цьому остання виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій і довіряючи ОСОБА_5 , передала їй вказані грошові кошти в рахунок квартири, яку вона збиралась купити у ОСОБА_5 .
В подальшому потерпіла ОСОБА_21 дізнавшись про те, що вказана квартира знаходиться під заставою, та має заборону на відчуження, зрозумівши, що ОСОБА_5 обманним шляхом заволоділа її грошима, потребувала від ОСОБА_5 повернення грошових коштів в загальній сумі 45.500 грн., але остання відмовила їй тим самим ОСОБА_5 обернула грошові кошти в сумі 45.500 грн. на свою користь та розпорядилася ними на власний розсуд в результаті чого потерплій ОСОБА_21 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 45.500 грн.
Такі дії ОСОБА_5 орган досудового слідства кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України,- шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, скоєне повторно.
Суд вважає, що за цим епізодом ОСОБА_5 необхідно виправдати, оскільки жодного доказу вини останньої за даним епізодом стороною обвинувачення не надано та судом не встановлено.
Потерпіла ОСОБА_21 в судове засідання не з,явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, у зв,язку з чим суд був позбавлений можливості безпосередньо допитати потерпілу для встановлення чи відсутності подій на які остання посилається.
Крім заяви потерпілої, яку суд не мав можливості особисто допитати,сторона обвинувачення не навела жодного безспірного доказу вини ОСОБА_5 за даним епізодом.
Наявна в матеріалах справи розписка про надання ОСОБА_21 ОСОБА_5 грошей сама по собі не може свідчить про вину ОСОБА_5 в шахрайських діях відносно ОСОБА_21 ..
Згідно з вимогами КПК України, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.
Вивченням відомостей щодо особи обвинуваченої ОСОБА_5 , встановлено, що вона раніше не судима, на обліку в КЗОЗ Обласний наркологічний диспансер не перебуває, на протязі останніх 5 років за медичною допомогою в Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3 не зверталась, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину сина, 2011 року народження.
Обставин, які пом,якшують покарання ОСОБА_5 під час судового розгляду встановлено не було.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення нею злочину щодо особи похилого віку за епізодом шахрайства відносно ОСОБА_10 ..
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень , відомості про особу обвинуваченої, та дійшов висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладанням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.
Саме застосування такого виду покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та можливості розрахуватись з потерпілими.
В зв,язку з тим , що ОСОБА_5 скоїла декілька кримінальних правопорушень, ні за одно з яких засуджена не була, суд вважає необхідним призначити покарання за правилами ст..70 КК України.
Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Позовні вимоги ОСОБА_10 підлягають залишенню без розгляду в зв,язку зі зверненням останнього до суду в порядку цивільного судочинства.
Згідно ухвали суду від 19 жотня 2016 року провадження по справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_5 , ОСОБА_29 про визнання договору недійсним, визнання права власності, зупинено, в зв,язку зі смертю ОСОБА_10 ( 10.08.2016 року) до залучення до участі у справі його правонаступників.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_21 підлягають залишенню без задоволенню в зв,язку з виправданням обвинуваченої за цим епізодои.
З ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати, пов,язані з проведенням судових експертиз.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винною в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2, ч.3 ст.190 КК України та призначити покарання:
-за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді ста годин громадських робіт.
-за ч.2 ст.190 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.190 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
За епізодом шахрайства відносно потерпілої ОСОБА_21 за ч.2 ст.190 КК України ОСОБА_5 виправдати.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на три роки, якщо засуджена на протязі встановленого судом строку з випробуванням не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обовязки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України, а саме :
- періодично з,являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
та за ч.2 ст. 76 КК України:
-Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченої.
Позовні вимоги потерпілих задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 51800 гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_39 157554,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 142450,00 гривень .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_9 143460,00 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_10 залишити без розгляду.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_21 залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати, пов,язані з проведенням судової будівельної експертизи в розмірі 2448 гривень.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді застави, залишити без змін.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя - ОСОБА_40