У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 в порядку п. 5 ч.1 ст. 303 КПК про скасування постанови детектива про відмову у визнанні потерпілою -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України про скасування постанови детектива про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000165 від 26.05.2016.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_4 посилається на те, що 15 червня 2016 року вона отримала постанову детектива Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро розслідувань України ОСОБА_5 про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000165 від 26.05.2016, з якою не погоджується, виходячи з наступного.

Вказала, що в провадженні детектива НАБУ ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №0000165 від 26.05.2016, яке розпочато на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.05.2016, відповідно до якої зобов`язано уповноважену особу національного антикорупційного бюро України - детектива внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 06.04.2016.

Пояснила, що в заяві від 06.04.2016 вона вказала, що є потерпілою від кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364 ч.1, 366 ч. 1 КК України, вчинених прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату. Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 .
Як зазначила скаржник, детектив НАБУ ОСОБА_5 проігнорував викладені у заяві обставини та прийшов до висновку про те, що вона не є потерпілою від протиправних дій прокурора ОСОБА_6 та виніс постанову про відмову у визнанні її потерпілою в кримінальному провадженні №0000165 від 26.05.2016 з посиланням на те, що із її заяви не вбачається факту заподіяння майнової шкоди, яка є істотною розумінні ст. 364 КК України.

У своїй скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що при винесенні постанови слідчий не врахував та проігнорував норму ст.55 КПК України, згідно якої потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Пояснила, що в даному випадку вона - фізична особа, якій протиправними діями прокурора ОСОБА_6 , в яких вбачається склад ряду кримінальних правопорушень, завдана моральна шкода.

Зокрема, пояснила це тим, що є вона потерпілою від злочинних дій прокурора ОСОБА_6 , оскільки їй кримінальними правопорушеннями - злочинами завдано моральної шкоди, оскільки прокурор намагається покласти на неї - суддю Деснянського районного суду м. Києва всю відповідальність за неспроможність належним чином провести досудове розслідування по встановленню та виявленню осіб, які винні у подіях, які мали місце у державі у період - листопад 2013 року по лютий 2014 року, і таким чином переконати суспільство, що слідчий суддя ОСОБА_4 , за результатами розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою винесла завідомо неправосудне судове рішення - ухвалу, що порушує конституційні права судді, як громадянина України та підриває честь, гідність та ділову репутацію судді ОСОБА_4 перед народом України.
Зазначила, що права скаржника, як потерпілого, виникли з моменту вчинення детективом НАБУ певних дій на виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 05.05.2016, тобто з моменту внесення детективом НАБУ ухвали суду. Заявнику не було вручено пам`ятки про процесуальні права та обов`язки особою, яка проводить досудове розслідування, а саме: детективом ОСОБА_5 .

Крім того, пояснила, що детектив проігнорував викладені нею у заяві обставини вчинення прокурором ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 366 КК України службове підроблення, що призвело до притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення (ст. 372 ч.2 КК України).

Скаржник стверджувала, що протиправними діями прокурора ОСОБА_6 , безпосередньо, зачіпаються її права та інтереси і продовжується безпідставне притягнення її, судді Деснянського районного суду м. Києва, як завідомо невинної, до кримінальної відповідальності. Крім того, вказала, що протиправні дії прокурора поєднані зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Виходячи з вищенаведеного, суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою в порядку п. 5 ч.1 ст. 303 КПК на рішення детектива про відмову у визнанні потерпілою та просила її задовольнити.
Від детектива Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро розслідувань України ОСОБА_5 надійшли письмові пояснення у справі, у яких він просить відмовити у задоволенні скарги.

Так, детективом зазначено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000165 від 26.05.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Детектив вказав, що із заяви ОСОБА_4 вбачається, що прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 зловживаючи своїм службовим становищем 01.03.2016 склав, підписав та вручив обвинувальний акт стосовно судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

Зазначив, що під час допиту ОСОБА_4 08.06.2016 у якості свідка, нею було зроблено заяву, щодо залучення до справи у якості потерпілої, оскільки їй завдано моральної шкоди діями ОСОБА_6 .

Посилався на те, що відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пояснив, що справа за розглядом кримінального провадження №0000902 від 15.02.2015 на сьогодні перебуває в провадженні у Броварському міськрайонному суді Київської області. Таким чином, законність перебування ОСОБА_4 під слідством, а отже і встановлення завдання їй моральної шкоди, може бути визначена після винесення та вступу в законну силу остаточного рішення у вказаній справі. А тому, дана обставина є достатньою для відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілою на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000165.

Посилається на те, що з метою встановлення стадії судового розгляду кримінального провадження №0000902 від 15.02.2015 на адресу Броварського міськрайонного суду Київської області в порядку ст. 93 КПК України було направлено відповідну вимогу.

Вказав, що частиною 1 ст. 364 КК України передбачено кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Частиною 3 примітки 1 до ст. 364 КК України визначено, що істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Пояснив, що із заяви ОСОБА_4 не вбачається факту заподіяння їй майнової шкоди, яка є істотною в розумінні ст. 364 КК України. Таким чином вважає, що в даному кримінальному провадженні відсутні підстави для визнання її потерпілою.

Заслухавши пояснення преставника скаржника, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги з таких підстав.
За правилами статті 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Відповідно до частини першої статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Правила статті 303 КПК визначають вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Так відповідно до пункту 5 частини першої статті 303 КПК на досудовому провадженні може бути рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Таким чином, правовою підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК.
Встановлено, що у провадженні Національного антикорупційного бюро України перебуває кримінальне провадження №0000165 від 26.05.2016, яке розпочато на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.05.2016, відповідно до якої зобов`язано уповноважену особу національного антикорупційного бюро України - детектива внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 06.04.2016.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження №0000165 від 26.05.2016 прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем 01.03.2016 склав, підписав та вручив обвинувальний акт стосовно судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України (а.с. 18).

Згідно постанови детектива Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро розслідувань України ОСОБА_5 , про відмову у визнанні потерпілим від 10.06.2016, ОСОБА_4 відмовлено у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000165 від 26.05.2016 (а.с. 31).

У вищевказаній постанові від 10.06.2016 зазначено, що під час допиту ОСОБА_4 08.06.2016 у якості свідка, нею було зроблено заяву, щодо залучення до справи у якості потерпілої, оскільки їй завдано моральної шкоди діями ОСОБА_6 .

Встановлено, що детектив НАБУ ОСОБА_5 мотивував вищезазначену постанову тим, що ОСОБА_4 не є потерпілою від протиправних дій прокурора ОСОБА_6 з посиланням на те, що із її заяви не вбачається факту заподіяння майнової шкоди, яка є істотною в розумінні ст. 364 КК України.

Однак, як вбачається, при винесенні постанови слідчий не врахував норму ст.55 КПК України, згідно якої потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, оскільки їй не було завдано істотної шкоди у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Проте, як вбачається ОСОБА_4 просила залучити її до справи у якості потерпілої, оскільки їй було завдано саме моральну шкоду діями прокурора ОСОБА_6 .

Проаналізувавши норми законодавства, взявши до уваги пояснення учасників процесу, врахувавши те, що у слідчого при винесенні постанови про відмову у визнанні потерпілою не було підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілої ОСОБА_4 подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий суддя вважає скаргу ОСОБА_4 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 5, 24, 55, 303-307 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову детектива Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро розслідувань України ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000165 від 26.05.2016.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1