Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/127/16-к
Провадження № 1-кп/670/16/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року смт. Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 11.02.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, раніше судимого 20.02.2007 року Хмельницьким міським судом за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 19.03.2010 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, на підставі ст. 71, 72 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 18.03.2011 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 10.02.2016 року біля 10 години, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що потерпіла у спальній кімнаті під подушкою в гаманці зберігає гроші та свої банківські картки, вирішив вчинити їх крадіжку.

Діючи відповідно до цієї мети, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю ОСОБА_5 та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, викрав із шкіряного гаманця, який знаходився у спальній кімнаті на ліжку під подушкою, грошові кошти в сумі 800 гривень, а також дві картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , та одну картку «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_5 та які відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є засобами доступу до банківських рахунків, відповідають визначенню «офіційний документ» і є різновидом офіційних документів, чим спричинив потерпілій майнову шкоду.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, та у викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся.

Показав, що раніше проживав у с. Зіньків, та часто бував у будинку ОСОБА_5 , з якою перебуває у дружніх відносинах. Він знав, що гроші та банківські картки вона зберігає в гаманці у спальні під подушкою, бо на її прохання він іноді знімав з її картки гроші, та при цьому потерпіла повідомляла йому пін-код. Зранку 10.02.2016 року біля 9 год. він прийшов до ОСОБА_6 , а коли вона попросила його посидіти з дитиною і вийшла з будинку у своїх справах, то він вирішив вчинити крадіжку грошей та банківських карток, бо потребував коштів. Яку суму грошей викрав, не рахував, але погоджується, що в гаманці було 800 гривень, як вказує потерпіла. Гроші того ж дня потратив на харчі, сигарети, а картками скористатися не встиг, і наступного дня добровільно повернув їх працівникам поліції.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчинених злочинах, його винуватість повністю підтверджується сукупністю досліджених у ході судового розгляду доказів.

Так, об`єктивно винність обвинуваченого підтверджується:

-- протоколом огляду місця події від 11.02.2016 року із фото таблицями, проведеного з участю потерпілої ОСОБА_5 , предметом огляду якого було домоволодіння АДРЕСА_2 та зокрема спальна кімната у будинку, в якій знаходиться ліжко;

-- заявою ОСОБА_4 від 11.02.2016 року, із змісту якої вбачається, що він добровільно видав працівникам поліції картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , кредитну картку «Приватбанк» № НОМЕР_2 , та картку «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , вказавши, що ці картки він викрав 10.02.2016 року із будинку АДРЕСА_2 у ОСОБА_5 ;

-- постановою про визнання предмету речовим доказом, долучення до справи речових доказів та передачу їх на зберігання від 12.02.2015 року, згідно якого дві картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , та одну картку «Ощадбанк» № НОМЕР_3 визнано речовим доказом та повернуто потерпілі ОСОБА_5 під розписку;

-- розпискою ОСОБА_5 від 12.02.2016 року про отримання від працівників поліції двох карток «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , та однієї картки «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , які були добровільно видані ОСОБА_4 11.02.2016 року;

-- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02. 2016 року з участю підозрюваного ОСОБА_4 , у ході проведення якого останній відтворив обставини вчиненої ним крадіжки.

Встановлені обставини обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження не оспорювались.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що кримінальне діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, та у викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, мало місце і містить склад кримінального правопорушення, передбаченого відповідно ч. 2 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у скоєнні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, обвинувачений у скоєному щиро розкаявся, що виразилось у повному визнанні ним своєї вини у вчинених злочинах, критичному відношенні до скоєного та готовності нести покарання, активно сприяв розкриттю злочину, даючи правдиві, послідовні покази, сприяючи органу досудового розслідування у з`ясуванні обставин вчинення злочину, та добровільно видавши викрадені документи, зобов`язувався вирішити питання про відшкодування на користь потерпілої заподіяної злочином шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

За місцем проживання на території Глушковецької сільської ради обвинувачений характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки Віньковецької ЦРЛ ОСОБА_4 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

За наведених обставин суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі на строк та в межах санкції статей, за якими він засуджується, та водночас беручи до уваги тяжкість злочину, невеликий розмір заподіяної майнової шкоди, особу обвинуваченого, його молодий вік, щире каяття у вчиненому, позицію потерпілої, яка до обвинуваченого жодних майнових претензій не має, суд доходить висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбування покарання, у зв`язку з чим його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, ст. ст. 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк три роки;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк два роки .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку на два роки та зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.

Речові докази: дві картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , та одну картку «Ощадбанк» № НОМЕР_3 повернути потерпілі ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1