Справа № 168/225/16-к Провадження №11-кп/773/419/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Старовижівського районного суду Волинської області від 12 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка і мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з професійно-технічною освітою, непрацююча, незаміжня, проживає зі співмешканцем і має трьох дітей, раніше судима:
- 18травня 2015 року вироком Старовижівського районного суду за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
засуджена за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Старовижівського районного суду від 18.05.2015 року та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Вироком вирішено також долю речових доказів.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, Апеляційний суд Волинської області,
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду обвинувачена ОСОБА_7 визнана винною і засуджена за те, що будучи раніше судимою за крадіжку, в період іспитового строку, 05.03.2016 року близько 22.00 год. у с. Мизове Старовижівського району, повторно, таємно викрала у потерпілої ОСОБА_8 9 сіток кукурудзи, загальною вартістю 1638 грв., чим спричинила потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, просить вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити, виключивши із вироку обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів. Посилається на те, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до застосування закону, який не підлягає застосуванню. Вказує, що суд неправильно відніс до обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , рецидив злочинів, оскільки вона засуджена за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме за вчинення умисних протиправних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, а тому повторність є кваліфікуючою ознакою вчиненого нею злочину і не може ще раз враховуватись судом як обтяжуюча покарання обставина.
Заслухавши доповідача, який виклав суть оскаржуваного вироку та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 зазначеного у вироку кримінального правопорушення, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав відповідну юридичну оцінку, і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Кваліфікація судом дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України є правильною і також не заперечується.

При призначенні ОСОБА_7 покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до середньої тяжкості, дані про її особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд обґрунтовано відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, умови проживання та утримання трьох малолітніх дітей, часткове відшкодування завданих злочином збитків.
Проте, оскільки ОСОБА_7 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, знову вчинила умисний корисливий злочин середньої тяжкості в період іспитового строку, не працює та не займається суспільно-корисною працею, як особа характеризується негативно, сім`я перебуває на обліку як неблагополучна та живе за рахунок коштів, які виплачуються на утримання дітей, а тому висновок суду про те, що її виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства є обґрунтованим.
Відповідно до ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Проте, суд на це уваги не звернув і безпідставно відніс до обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 рецидив злочинів, хоча її дії кваліфіковані за кваліфікуючою ознакою повторність, а тому зазначена обставина підлягає виключенню із вироку.
Хоча із вироку щодо ОСОБА_7 виключаються обставина, що обтяжує покарання, яка була врахована судом при призначенні покарання, проте апеляційний суд вважає, що підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченій покарання немає.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Старовижівського районного суду Волинської області від 12 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити із вироку щодо ОСОБА_7 обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочинів.

У решті вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4