Справа № 136/230/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000328, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого вантажником транспортного відділу комунального унітарного підприємства «ЕкоВін», раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 17.10.2015 року близько 14:00 години, знаходячись в с. Кобильня Липовецького району, Вінницької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом вільного доступу, через хвіртку в паркані, зайшов на територію домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_5 , де у подальшому підійшов до ґанку житлового будинку, звідки таємно викрав один електронасос марки «Урожай БВ 0,2-40- У5» потужністю 350 ВТ, вартість якого становить 192 грн. 34 коп., один електронасос марки «Урожай БВ 0,2-40-У5» потужністю 350 ВТ, вартість якого становить 98 грн. 82 коп., і тим самим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 291 грн. 16 коп.

Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, 30.11.2015 року, близько 03:00 години ОСОБА_3 , знаходячись в с. Кобильня, Липовецького району, Вінницької області, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом вільного доступу, через хвіртку в паркані, зайшов на територію домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 , де шляхом розбиття шибки вікна, проник до житлового будинку, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Nokian73-l», який матеріальної цінності не становить; мобільний телефон марки «LG-T510», який матеріальної цінності не становить, мобільний телефон марки «LGM4410» який матеріальної цінності не становить, мобільний телефон марки «ALCATELOT-105» вартість якого становить 3 грн. 16 коп., телевізійний ресивер марки «yu-ma-tu МХ-300» вартість якого становить 380 грн. 00 коп., електрочайник марки «AuroraAU012» вартість якого становить 94 грн. 36 коп.; пневматичний пістолет моделі «CrosmanPRO 77» калібру 4,5 мм., який до вогнепальної зброї не відноситься вартість якого становить 1 783 грн. 00 коп., а також грошові кошти в сумі 2 500 гривень, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну су 4 760 грн. 52 коп.

Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковано за ст. 185 ч. З КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками - крадіжка, вчинена повторно та поєднана із проникненням у житло.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень за обставин наведених в обвинувальному акті.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідуваня вірно кваліфіковані за ч.1 та ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками - крадіжка, вчинена повторно та поєднана із проникненням у житло.

При призначені виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст.12 КК України є кримінальними правопорушеннями відповідно середньої тяжкості та тяжким кримінальним правопорушенням, особу винного, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується задовільно; по місцю роботи характеризується позитивно; на диспансерному обліку та наркологічному обліку не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлені.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у вигляді позбавлення волі на строк в межах санкції частин статей, за якою кваліфіковано його діяння, застосувавши ст.70 КК України, та призначити йому остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання менш суворого більш суворим у виді позбавлення волі.
При цьому, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання, застосувавши ст.75 КК України із покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Суд приходить до висновку, що таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про процесуальні витрати та речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 та ст.124 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді запобіжних заходів до обвинуваченого не застосовувались.
Керуючись ст.65-67 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2(два) роки.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинання покарання менш суворого більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю у 3(три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч.1 п. п. 2, 3, 4 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Речові докази передані на зберігання потерпілій залишити в її розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчого та балістичного дослідження в сумі 1227 гривень 60 коп.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1