Справа № 204/2672/16-к
Провадження № 1-кп/204/257/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001157, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22.12.2009 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

22.06.2010 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 роки 7 місяців за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22.12.2009 року, до відбуття 3 роки 7 місяців позбавлення волі;

16.02.2011 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 роки 8 місяців по вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2010 року, до відбуття 3 роки 8 місяців позбавлення волі;

01.03.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3

суд, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючий не зняту та непогашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та в квітні 2016 року повторно став на шлях вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності.

ОСОБА_3 , 04.04.2016 року приблизно о 12.30 годині, знаходячись на технічному поверсі жилого будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи кримінальне правопорушення, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються таємними для оточуючих, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, побачив металеву трубу системи опалення будинку, яку шляхом вільного доступу зламав, та викрав майно, яке належить КП «Жилсервіс-1» ДМР, а саме: трубу мет.ДУ-16 3 мм, довжиною 6 метрів, вартість якої згідно висновку експерта № 1989-16 від 11.04.2016 року становить 438 гривні.

Після таємного викрадення майна ОСОБА_3 , знаходячись на технічному поверсі жилого будинку АДРЕСА_2 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого умислу до кінця, однак з причин, що не залежали від його волі, не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, оскільки був зупинений мешканцями будинку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, підтвердив, що всі фактичні обставини викладені в обвинувальному акту підтвердив в повному обсязі.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, постановив проводити судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд знаходить, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу винуватого, який раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується опосередковано, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2004 року народження, ОСОБА_6 , 2005 року народження, ОСОБА_7 , 2010 року народження.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, повне визнання своєї вини.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочину.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді обмеження волі, з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, так як ОСОБА_3 , будучи 01.03.2016 року засудженим Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, вчинив дане кримінальне правопорушення.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 376 КПК України, суд УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутного покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2016 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити незмінним, тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, термін попереднього ув`язнення ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження з 11 квітня 2016 року по 19 квітня 2016 року включно, зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк попереднього ув`язнення, а також строк до дня набрання вироком законної сили, перевести відповідно до ч.1, п.1, п.п.б ст.72 КК України, у співвідношенні один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Речові докази:
три фрагменти металевої труби довжиною по 2 метри кожен, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого, - залишити власнику КП «Жилсервіс 1» ДМР.
Стягнути з ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 176 гривень 20 копійок (АКТ № 1989 - 16).
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1