Справа №560/103/16-к
Провадження №1-кп/560/18/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000025 від 15 січня 2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
14 січня 2016 року біля 23 години 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на вул. Першотравневій в с. Берестя Дубровицького району, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з мотивів помсти, на грунті виниклої незадовго перед тим особистої неприязності, шляхом завдання двох ударів кулаком руки в обличчя ОСОБА_5 , умисно спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця-гематоми лівої вушної раковини з переходом на завушну ділянку, садна-ранки слизової оболонки верхньої губи (з травматичними сколами передніх різців верхньої щелепи з крововиливами в ясневу тканину верхньої щелепи), синця правої навколоорбітальної ділянки, синця-гематоми ділянки лівого колінного суглобу, які в сукупності згідно висновку судово - медичної експертизи №14 від 15.01.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, неодноразово просив у потерпілої вибачення та дав суду показання, які повністю підтверджують встановлені судом фактичні обставини скоєння злочину, додатково пояснив, що він дійсно при викладених в обвинувальному акті обставинах 14 січня 2016 року близько 23-30 год., йдучи по вулиці в с.Берестя Дубровицького району Рівненської області зустрів свою дружину ОСОБА_6 . Разом із дружиною йшла ОСОБА_7 , якій ОСОБА_4 наніс декілька ударів по голові. При обранні міри покарання погоджується з думкою прокурора.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 14 січня 2016 року, біля 23 години 30 хвилин, вона разом із ОСОБА_6 зустріли ОСОБА_4 , який нічого не пояснивши, наніс їй удари кулаком в обличчя. При обранні міри покарання погоджується з думкою прокурора.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
Судом зроблений висновок про те, що вину ОСОБА_4 доведено повністю, а тому його дії суд кваліфікує: за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним відповідно до ст. 12 КК є злочином невеликої тяжкості.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він відповідно до ст.89 КК України, раніше не судимий (а.с.29,30), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває (а.с32), за місцем проживання характеризується негативно (а.с.27).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , яку визначено ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. Суд приймає до уваги також те, що ОСОБА_4 , визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, надав показання, як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які були логічними, послідовними і незмінними, що свідчить про його небайдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення, з врахуванням вищевикладеного, суд дійшов до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1