УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Шевченківського району м. Києва щодо невнесення даних до ЄРДР, -

в с т а н о в и в:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Шевченківського району м. Києва, яка полягала у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що 06.05.2016 на адресу прокуратури Шевченківського району м. Києва ним направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 367 КК України, однак уповноважені особи не внесли відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст.214 КПК України.

У зв`язку з цим, заявник ОСОБА_3 просив слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Шевченківського району м. Києва внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У судове засіданні заявник ОСОБА_3 не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, при цьому, повідомив суд про неможливість прибути в судове засідання та просив слідчого суддю проводити судове засідання у його відсутність.

Представник Київської місцевої прокуратури № 10 також не з`явився, жодних даних на спростовання викладених доводів у скарзі до суду не надав, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України неявка скаржника та представника Київської місцевої прокуратури № 10 не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та інші матеріали, дійшов висновку про таке.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.
Реалізація вказаних завдань здійснюється, з-поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Статтею 7 КПК визначені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів.
Зазначене передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.
Так, заявник ОСОБА_3 у своїй скарзі посилається на те, що 06.05.2016 поштою направив заяву про вчинення злочину до прокуратури Шевченківського району м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 9, яка 10.05.2016 отримана працівником прокуратури, та відомості про злочин станом на 13.05.2016 не внесені.

Відповідно до Додатку до Закону України «Про прокуратуру», прокуратура Шевченківського району м. Києва має назву Київська місцева прокуратура №10, місцезнаходження якої визначено за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 89.

Таким чином, до матеріалів скарги заявником ОСОБА_3 не додано будь-яких даних на підтвердження свого звернення до Київської місцевої прокуратури № 10 за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 89.
Оскільки слідчому судді не надано підтвердження щодо наявності повідомлення про злочин, на яке посилається заявник, а слідчий суддя у відповідності до вимог ч.3 ст.26 КПК України вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даної скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури № 10 щодо невнесення даних до ЄРДР відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1