Номер провадження: 11-кп/785/1299/16
Номер справи місцевого суду: 495/5492/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2016 року відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, вдівця, інваліда 3 групи, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ст. 185 ч. 2 КК України,

встановив:
Вищевказаним вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15, ст. 185 ч.2 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст. 15 ст. 185 КК України - у виді двох років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді двох років та двох місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, обвинуваченому ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді двох років та двох місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 зарахований строк його попереднього ув`язнення з 24.05.2016 року по день набрання вироком законної сили у строк відбуття покарання із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Окрім того, вироком залишений без змін застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також вирішено питання щодо речових доказів.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 вчинив злочини за наступних обставин.

04.04.2016 року, о 09.45 годині ОСОБА_7 , за попередньою змовою з особою (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , діючи таємно, із корисливих мотивів проникли в автомобіль марки «ВАЗ 21011» держ. знак НОМЕР_1 , звідки викрали авто магнітолу, китайського походження, чорного кольору, вартістю 450 гривень з USB-флеш-накопичувачем розміром 4GB, вартістю 50 гривень. Після чого, з місця скоєння злочину зникли у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 500 гривень.

Крім того, 04.04.2016 року, о 13.22 годині, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з особою (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), продовжуючи свої злочині дії та перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , діючи таємно, із корисливих мотивів проникли в автомобіль марки «ЗАЗ 110207», держ. знак НОМЕР_2 , звідки викрали відео-реєстратор марки «Digital», вартістю 450 гривень з USB-флеш-накопичувачем розміром 16 GB, вартістю 200 грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 650 гривень, Окрім того, із вищевказаного транспортного засобу викрали сумку потерпілого ОСОБА_10 , вартістю 200 гривень, в якій знаходились: упаковка печива «Лагода», вагою 180 гр. вартістю 7 гривень; печиво «Вушки», вагою 0,5 кг. вартістю 20 гривень; цукерки «Франческа», вагою 400 гр. вартістю 40 гривень, а також ветеринарні препарати: пляшка 100 мл. «Кастран», вартістю 58 гривень; пляшка 100 мл. «Проментин 1%», вартістю 21 гривня; пляшка 100 мл «Амоксицилин 15%», вартістю 210 гривень; пляшка 100 мл. «Ветозал 10%», вартістю 168 гривень; пляшка 100 мл «Промектин-Іверментин -1%», вартістю 122 гривень; пляшка 50 мл. «НастокаЧемеріци 100%», вартістю 19 гривень; пляшка 100 мл. «Гепави - Кел», вартістю 124 гривні; пляшка 100 мл. «Денагард 10%», вартістю 140 гривень; пляшка 40 мл. розчину «Аміака», вартістю 2 гривні; пляшка 50 мл. розчину для ін`єкцій «Декса - Кел», вартістю 117 гривень; ветеринарні щіпці, вартістю 200 гривень; медичний термометр, вартістю 35 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 намагався з викраденим вище переліченим майном залишити місця вчинення злочину, але був затриманий працівниками поліції Білгород-Дністровського ВП. Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Своїми діями, ОСОБА_7 заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 1483 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оскаржуючи доведеність своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильності кваліфікації його дій, вважає що вирок занадто суворий у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Обвинувачений зазначає, що суд 1-ої інстанції, призначаючи йому покарання, не врахував пом`якшуючих обставин та даних про його особу, а саме: відсутність обтяжуючих обставин, повне визнання своєї вини та його щире каяття, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих, а також те, що судимості в нього погашені, він є інвалідом 3-ої групи, має тяжкі хвороби, потребує тривалого лікування на волі.

На підставі викладеного обвинувачений просить вирок суду скасувати та пом`якшити призначене йому покарання, а саме призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, фактичні обставини справи та правильність кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оспорюються та повністю підтверджуються доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження та зазначеними в мотивувальній частині вироку суду 1-ої інстанції.
У судовому засіданні суду 1-ої інстанції обвинувачений повністю визнав себе винним в інкримінованих йому злочинах, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 2 ст. 15 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд 1-ої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи ОСОБА_7 покарання врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, оцінюючи особу обвинуваченого, суд 1-ої інстанції прийняв до уваги наявність у нього посередньої характеристики, суспільну небезпеку і характер вчинених ним злочинів, тяжкість скоєного, те, що він є інвалідом 3 групи, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак вважається не судимим в силу ст. 89 КК України, думку потерпілих.
Разом з тим, суд також врахував той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово засуджувався як до позбавлення волі так із застосуванням іспитового строку, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив умисні корислеві злочини, проти власності, що характеризує його як особу, яка не стала на шлях виправлення.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_7 про те, що суд не врахував стан його здоров`я, оскільки дані про особу обвинуваченого були досліджені під час судового розгляду.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, обставини, які пом`якшують покарання, були враховані при постановленні вироку, проте, дані про особу обвинуваченого не дозволяють застосувати до нього положення ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
З аналогічних підстав, апеляційний суд вважає за неможливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 дію ст. 75 КК України.
Апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції, з урахуванням обставин вчинення злочинів та даних про особу обвинуваченого, дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_7 лише в умовах його ізоляції від суспільства.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 необґрунтованою в цілому, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржуваний вирок - без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
ухвалив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2016року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4