Справа № 200/3314/16-к
Провадження № 1-кп/200/243/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

сторін судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у відкритому режимі в залі суду в м. Дніпропетровську судове провадження № 1кп/200/243/16 (кримінальне провадження № 0004886) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, українки, громадянки України, яка має середню освіту, не заміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
15.12.2015 року приблизно о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Дешевше нікуди», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, Театральний бульвар, 3, побачила жіночий гаманець біло-блакитного кольору який залишила без догляду потерпіла ОСОБА_5 на картонній коробці, і визначила об`єктом свого злочинного посягання. Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрала чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме гаманець жіночий біло-блакитного кольору, який не становить для потерпілої матеріальної цінності, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 400 гривень, спричинивши ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_4 виконала всі дії, які вважала за необхідне вчинити для доведення злочину до кінця, однак довести його до кінця та розпорядитися викраденим майном не змогла з причин, що не залежали від її волі, так як через деякий час була затримана адміністратором у приміщенні магазину «Дешевше нікуди», за адресою: м. Дніпропетровськ, Театральний бульвар, 3.

Допитана в підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю. Пояснила, що дійсно 15.12.2015 року близько 16:00 годин вона знаходилася в магазині «Дешевше нікуди», куди зайшла з подругою. Там вона побачила, як потерпіла приміряла взуття, поклавши гаманець на коробку з взуттям. Вона взяла той гаманець та поклала в карман. Потім, коли дівчина почала шукати свій гаманець, вона злякалася того, що зробила. Адміністратор магазину показала на відеозаписі, як вона вчиняла крадіжку. Після цього вона повернула гаманець потерпілій. У вчиненому кається.

Також обвинувачена заявила, що між нею та потерпілою 11.02.2016 року укладено угоду про примирення, згідно умов якої, вона зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодили призначення їй за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження судом угоди, укладеної між потерпілою та обвинуваченою, та призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до умов угоди.

Судом роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_4 положення ст. ст. 473, 474 КПК України.

Обвинувачена пояснила, що угода нею укладена добровільно, без застосування до неї будь-якого примусу. Від проведення судового розгляду по суті обвинувачення із викликом свідків та вивченням матеріалів справи відмовилася.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала клопотання обвинуваченої про затвердження укладеної угоди. Пояснила, що матеріальна шкода їй відшкодована в повному обсязі.

Вважаючи доведеною таким чином вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, описаного вище, суд кваліфікує її дії за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона вчинила умисні дії, що виразилися в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Даним злочином завдано шкоди потерпілій, і щодо нього допускається укладення угоди відповідно до ч.3 ст. 469 КК України.

Вивченням особи обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, щиросердно розкаялася у вчиненні злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 67 КК України не виявлено.

Перевіривши законність укладеної угоди, суд вважає за можливе її затвердити з ухваленням вироку, оскільки в судовому засіданні не були встановлені будь-які обставини, які б цьому перешкоджали.

При призначенні покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, передбачене умовами угоди, укладеної між потерпілою та обвинуваченою.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду укладену 11.02.2016 року між потерпілою та ОСОБА_4 про примирення за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень.

Речові докази:

ДВД-диск зберігати в матеріалах кримінального провадження;

ж іночий гаманець біло-блакитного кольору повернути потерпілій.

Протоколи допитів свідків, та інші документи про зафіксовані процесуальні дії зберігати в кримінальній справі.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження про можливість скасування цього вироку протягом трьох років строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, з призначенням судового розгляду в загальному порядку у випадку невиконання обвинуваченим умов угоди.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав порушення порядку розгляду угоди і призначення неузгодженого покарання.

Суддя: ОСОБА_1