Провадження №1-кп/761/1242/2016
В И Р О К
іменем України
07 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 089 59 щодо обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого:

31.08.2015 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

25.11.2015 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , будучи судимим за вчинення умисних злочинів проти власності, в останнє вироком Подільського районного суду м.Києва від 25.11.2015 за ч.1, 2 ст.185 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності.

Так, 18.07.2016 приблизно о 19 го.40 хв. ОСОБА_8 разом з особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, перебували за адресою м.Київ, вул..Щербаківського, 64 неподалік від кафе «Маячок», де побачили раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_9 , що був в стані алкогольного сп`яніння та сидів на землі.

В цей час у обвинуваченого та особи, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна потерпілого з застосуванням насильства з метою особистого збагачення.

Розподіливши ролі між собою та, реалізуючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, обвинувачений з іншою особою, щодо якого матеріли виділені в окреме провадження, підійшли до ОСОБА_9 та почали діяти у відповідності до розподілених ролей.

Так, діючи умисно з корисливих мотивів особа, щодо якої матеріали виділені, обхватив ззаду руками тіло ОСОБА_9 з метою уникнути спротиву від потерпілого, а ОСОБА_8 підійшовши спереду до потерпілого, всупереч волі останнього, з лівої кишені штанів витягнув мобільний телефон «NOMI» вартістю 240 грн., з сім картою оператора «Київстар» яка не має матеріальної цінності для потерпілого.

В цей час потерпілий намагався звільнитися та повернути викрадений в нього телефон, однак особа, щодо якої матеріали виділені, умисно наніс декілька ударів ОСОБА_9 в області лівого ока в результаті чого останній впав на землю.

Після чого обвинувачений ОСОБА_8 та особа відносно якої матеріали виділені, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим чужим майном та усвідомлюючи, що їх злочинні дії носять відкритий характер, з місця вчинення злочину зникли, тим самим відкрито викрали у ОСОБА_9 мобільний телефон вартістю 240 грн. та сім карту, що не представляє матеріальної цінності, спричинивши потерпілому шкоду у розмірі 240 грн.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винними у вчиненні яких визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення. Пояснив, що 18.07.2016 приблизно о 19 год він та його знайомий ОСОБА_10 знаходились неподалік від кафе «Маячок», де побачили раніше незнайомого - потерпілого ОСОБА_9 , що був в стані алкогольного сп`яніння та сидів на землі.

Тоді вони вирішили його пограбувати. При цьому ОСОБА_10 повинен був підійти з заду та утримувати потерпілого, а він забрати з кишені цінні речі.

У відповідності до домовленості почали діяти, ОСОБА_10 обхватив ззаду руками тіло ОСОБА_9 з метою уникнути спротиву від потерпілого, а він, підійшовши спереду, всупереч волі останнього, з лівої кишені штанів потерпілого витягнув мобільний телефон.

Потерпілий намагався звільнитися та повернути викрадений в нього телефон, однак ОСОБА_10 наніс йому декілька ударів по обличчю, від чого він впав на землю, а вони разом з викраденим майном покинули місце злочину.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, та дослідженням даних, які характеризують його особу, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру шкоди /фактичних обставин вчинення злочину/, які ніким не оспорюються, у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 в умисних діях, які виразились у відкритому викрадені чужого майна /грабіж/, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 186 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та роль обвинуваченого в його вчинені вчиненні; конкретні обставини провадження, дані про його особу.

Так, ОСОБА_8 , маючи судимість у період іспитового строку знов вчинив тяжкий злочин, не одружений, не працює, на спеціальних обліках не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, від його дій тяжких наслідків не настало.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття, сприяння слідству та суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів призначення покарання у виді позбавлення волі у межах ближчих до мінімальних.

З огляду на вчинення злочину обвинуваченим у період іспитового строку призначеного вироком Подільського районного суду м.Києва від 25.11.2015 остаточне покарання йому необхідно призначити з застосуванням ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, в тому числі й з застосуванням ч.1 ст.72 КК України, де 50 годин громадських робіт відповідають 6 дням позбавлення волі, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_8 засуджений за вироком Подільського районного суду м.Києва від 25.11.2015 до покарання у відповідності до ч.1 ст.70 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

У відповідності до ч.4 ст.70, ч3 ст.72 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян, що становить 850 грн., призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 31.08.2015 виконувати самостійно.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 30.09.2016 покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., призначене за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 31.08.2015 замінено на 50 годин громадських робіт, яке на даний час також є не виконаним.

А тому, на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком Подільського районного суду м.Києва від 25.11.2015 та Шевченківського районного суду м.Києва від 31.08.2015 з застосуванням ч.1 ст.72 КК України, де 1 дню позбавлення волі відповідають 8 годин громадських робіт, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення у співвідношенні 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням попереднього ув`язнення з моменту затримання з 18.07.2016 по день набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання останньому рахувати з моменту затримання, тобто з 18.07.2016.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін,

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта у сумі 351,81 грн.

Мобільний телефон «Номі», що зберігається в Шевченківському УП ГУНП в м.Києві передати ОСОБА_11 .

Керуючись ст.ст.369-371 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді 4-х /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Подільського районного суду м.Києва від 25.11.2015 року та Шевченківського районного суду м.Києва від 31.08.2015, з застосуванням ч.1 ст.72 КК України, де одному дню позбавлення волі відповідає 8 годин громадських робіт, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 4 років і 2 місяці позбавлення волі.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення у співвідношенні 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням попереднього ув`язнення з моменту затримання з 18.07.2016 по день набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання останньому рахувати з моменту затримання, тобто з 18.07.2016.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін,

Стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта у сумі 351,81 грн.

Мобільний телефон «Номі», що зберігається в Шевченківському УП ГУНП в м.Києві передати ОСОБА_11

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя