ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/2/16-к
провадження № 1-кп/691/38/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

обвинувачена ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, в м. Городище кримінальне провадження №0000440 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Городище Черкаської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не одруженої, працюючої молодшою медичною сестрою Комунального Закладу «Городищенське районне територіальне медичне об`єднання» Городищенської районної ради Черкаської області, місце проживання АДРЕСА_1 , не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , 07 липня 2015 року, близько 22 години 20 хвилин, перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , була присутня під час того, як її співмешканець, ОСОБА_5 , шляхом застосування дерев`яної палиці, наніс один удар в голову ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійної рани голови, які згідно висновку № 136 від 08 вересня 2015 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. 09 липня 2015 року, даючи покази в якості свідка, будучи належним чином повідомленою про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи на меті введення в оману органи досудового розслідування та приховання неправомірних дій свого співмешканця, повідомила неправдиву інформацію про те, що ні вона, ні її співмешканець ОСОБА_5 , під час подій, що відбулися 07 липня 2015 року, внаслідок яких ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження присутніми не були та про обставини спричинення тілесних ушкоджень їм стало відомо зі слів співмешканки потерпілого.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.384 КК України завідомо неправдиве показання свідка.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальне правопорушення, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю і суду пояснила, що дійсно дала неправдиві покази щодо конфліктної ситуації, яка мала місце 07 липня 2015 року близько 22 години 30 хвилин між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в яку втрутилась вона та її співмешканець ОСОБА_5 та під час якої останній наніс удар дерев`яною палицею ОСОБА_6 , внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, її покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , її вина у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.384 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою завідомо неправдиве показання свідка, що вказує на кваліфікацію діяння за ч.1 ст.384 КК України, обвинувачена визнала свою вину повністю.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочину), особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Суд враховує, що кримінальне правопорушення (злочин) за ч.1 ст.384 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного з`ясовувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, а тому суд бере до уваги те, що обвинуваченій виповнилося 36 років; розкаюється і активно сприяла розкриттю злочину; за місцем проживання та роботи, згідно змісту характеристик характеризується позитивно; до кримінальної відповідальності притягується вперше; працююча; має на утриманні трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога за місцем проживання згідно довідки №228 та довідки №216 від 02 жовтня 2015 року Комунального закладу "Городищенське районне територіальне медичне об"єднання" Городищенської районної ради Черкаської області.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З врахуванням вище наведеного, суд, приходить до переконання, що виправленню, перевихованню обвинуваченої ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з її ізоляцією від суспільства і остільки на цьому не наполягають і учасники процесу, призначає їй покарання у виді виправних робіт, із застосуванням ст.75 КК України, шляхом призначення іспитового строку з покладенням обов`язку визначеного п.3 ч.1 ст.76 КК України, як достатнього для її особи з врахуванням вищезазначених обставин встановлених в судовому засіданні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 як на досудовому слідстві так і в ході судового розгляду не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1ст.384 Кримінального Кодексу України, і призначити покарання у виді 6 (шість) місяців виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в дохід Держави.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбуття призначеного покарання, якщо остання протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладений на неї обов`язок.

На підставі п.3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 судом не обирався.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1