Справа № 589/1720/16-к
Провадження № 1-кп/589/150/16
УХВАЛА
ІМНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 р.
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю - прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
законного представника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка Сумської області клопотання слідчого Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_6 , затвердженого прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, освіта середня спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
30 березня 2016 року, до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотанням слідчого Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_6 , затвердженого прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.3 ст.185 КК України, оскільки останній за станом здоров`я потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
На обгрунтування даного клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечні діяння передбачені ч.3 ст.185 КК України, за наступних обставин.

В ранці, 19.11.2015 року, ОСОБА_7 , перебуваючи біля Шосткинської загальноосвітньої школи № 5 по вул.. Марата, 24-а в м. Шостка, разом з неповнолітнім ОСОБА_8 , не повідомляючи останнього про свій злочинний намір, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, через отвір над металевою сіткою, проник до підвального приміщення школи, куди згодом почувши брязкіт металевої сітки, підійшов та приєднався до нього неповнолітній ОСОБА_8 .
Побачивши останнього, ОСОБА_7 через отвір над сіткою, діючи таємно від оточуючих, передав ОСОБА_8 по черзі два викрадених велосипеди - марки «Україна» вартістю 1300 грн., належного потерпілій ОСОБА_9 та велосипед марки «Ардіс» вартістю 1100 грн., належного потерпілій ОСОБА_10 , якими вони в

послідуючому розпорядилися на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілим матеріальну шкоду на зазначену суму.

Сам ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що дійсно він скоїв крадіжку велосипедів за обставин, викладений у самому клопотанні.
Вину ОСОБА_7 в інкримінованому йому суспільно-небезпечному діянні, слідчий підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами допиту потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом одночасного допиту осіб та підозрюваного ОСОБА_8 , протоколом пред,явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_11 .
Під час досудового слідства, встановлено, що ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу. В період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На сьогоднішній день ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, та не здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової амбулаторної психіатричної допомоги, що підтверджується висновком амбулаторної психіатричної експертизи 91 від 17.03.2016 року.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.

Сам ОСОБА_7 , його преставник, мати ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечували протии задоволення клопотання.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у своїх письмових клопотаннях також не заперечували проти даного клопотання, просили справу слухати у їх відсутність.

Заслухавши думку прокурора, захисника, представника ОСОБА_14 , та враховуючи думку потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного.

Згідно ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до положень п.1 ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно ч.2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд бере до уваги висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи, з якого вбачається, що ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу. В період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На сьогоднішній день ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, та не здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової амбулаторної психіатричної допомоги

ОСОБА_7 підпадає під дію ч.2ст.19 КК України, а саме, потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової амбулаторної психіатричної допомоги.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч.3 ст.185 КК України, як таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

При визначенні міри медичного характеру, суд враховує не тільки характер душевного захворювання, а й рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також тяжкість вчиненного ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння.
Враховуючи характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності хворого ОСОБА_7 , суд вважає, що останній потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової амбулаторної психіатричної допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19,93, 94 КК України, ст.ст.369-372, 512, 513 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру примусову амбулаторну психіатричну допомогу в умовах комунального закладу, Шосткинської центральної районної лікарні, Сумської області.

Стягнути з матері підозрюваного ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати в розмірі 92,07 гривень, за проведення судової експертизи.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1