Справа № 191/2014/16-к
Провадження № 1-кп/191/137/16
У Х В А Л А
26 липня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000039 від 11.01.2016 року, відносно:

ОСОБА_3 , який народився у 1990 році у січні місяці 16 числа, у с. Тернівка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого- ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
30 березня 2016 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 11.01.2016 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Судом було відкрито провадження у справі і розпочатий судовий розгляд .

В судовому засіданні 26.07.2016 р. прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку дії тримання під вартою на 60 днів.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений і захисник не заперечували проти продовження йому строку тримання під вартою.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч.1 ст.187 КК України за який законом передбачено покарання до 7 років позбавлення волі.

На цей час суд вважає, що ризики , які передбачені ст. 177, 178 КПК України- не відпали.

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд враховує наступне:

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Станом на 26 липня 2016 року судовий розгляд не закінчений, свідки не допитані, отже будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

За таких обставин, суд приходить до висновку , що підстави для продовження запобіжного заходу тримання під вартою- не відпали, альтернативні запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.177, 178,183, 314, 331, 369,372 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 ( шістдесят) днів до 23 вересня 2016 року включно.

Судовий розгляд відкласти на 15 год.16 серпня 2016 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1