Провадження №1-кп/639/74/16
Справа №639/7926/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001487 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіров Ленкоранського району республіки Азербайджан, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Люботинським міським судом Харківської області 14 січня 2010 р. винесено рішення щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь його колишньої дружини ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 400 грв. щомісяця, починаючи з 24 вересня 2009 р. до досягнення повноліття дитини. Надалі 14 січня 2010 р. Люботинським міським судом Харківської області видано виконавчий лист №2-85/10 про стягнення аліментів з ОСОБА_5 починаючи з 24 вересня 2009 р. до досягнення повноліття дитини. Однак, у період з 24 вересня 2009 р. по 13 серпня 2015 р. ОСОБА_5 з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , свідомо не здійснив жодної виплати та участі у його вихованні не приймав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу не надавав, чим обмежував сина у праві на повноцінне життя та всебічний ( фізичний, психічний і соціальний) розвиток. Крім того, Люботинським міським судом Харківської області 28 січня 2013 р. винесено рішення щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь його колишньої дружини, ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 400 грв. щомісяця, починаючи з 11.01.2013 р. до досягнення повноліття дитини. 28.01.2013 р. Люботинським міським судом Харківської області видано виконавчий лист №630/25/13ц про стягнення аліментів з ОСОБА_5 , починаючи з року до досягнення повноліття дитини. У період з 28.01.2013 р. по 13.08.2015 р. ОСОБА_5 , з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_9 , свідомо не здійснив жодної виплати та участі у його вихованні не приймав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу не надав, чим обмежував сина у праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток. ОСОБА_5 у вказаний період часу офіційно ніде не працевлаштувався, на облік до центру зайнятості не став, хоча мав постійний неофіційний заробіток (дохід), який повинен підлягати облікові при відрахуванні аліментів. Однак він, діючи зі злочинним умислом, свій заробіток приховував від виконавчої служби та дружини. ОСОБА_5 протягом декількох років (в першому випадку більше 5 років, а в другому випадку більше 1 року) злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своїх неповнолітніх синів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 загальна заборгованість по аліментам згідно розрахунку від 13 серпня 2015 р., наданого Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, складає 40199 грв. 78 коп., з яких на утримання сина ОСОБА_7 складає 27761 грв. 07 коп., а не утримання сина ОСОБА_9 складає 12438 грв. 71 коп., тобто у вищезазначений період часу він, ухиляючись умисно від сплати аліментів, не здійснив жодної виплати згідно рішень Люботинського міського суду Харківської області та виконавчих листів, хоча неофіційно працював, регулярно отримував грошові кошти та мав можливість частину їх сплачувати на утриманні синів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та дав відповідно до наведеного вище показання.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 заявила клопотання про відмову від обвинувачення. Потерпіла повідомила про те, що претензій матеріального та морального характеру не має, з обвинуваченим примирилася, вони спільно мешкають та він піклується дітьми.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження на підставах відмови потерпілої від обвинувачення не заперечували.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 477 КПК України, дане провадження розглядається у формі приватного обвинувачення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення у такому провадженні є підставою для його закриття.

Судом, шляхом надання пояснень потерпілою та обвинуваченим встановлено, що відмова від обвинувачення є добровільною та зроблено без будь-якого примусу з боку сторонніх осіб.

Згідно абз. 2 ч. 6 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 315 КПК України, ухвалу про закриття кримінального провадження суд має право прийняти у судовому засіданні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 314, 369, 372, 392, 395 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Закрити кримінальне провадження №0001487 за обвинуваченням ОСОБА_5 у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення.

Ухвала в частині закриття кримінального провадження може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, через районний суд, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1