ВИРОК
Іменем України
23.06.2016 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003967 від 26.12.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, раніше судимого 20.09.2012p. Пустомитівським районним судом за ч. З ст. 185 КК України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що 26.12.2015 року близько 05:30 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що вікно до підвального приміщення третього під`їзду, яке належить ОСОБА_5 , 1937 р.н, було відкрите, проник у середину, де був затриманий працівниками патрульної служок поліції.

Відтак, ч.1 ст.162 КК України передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 , оскільки він вчинив незаконне проникнення до підвального приміщення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушенння визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив через суперечку з сестрою, яка вигнала його з квартири, немаючи де переначувати, скориставшись тим, що вікно до підвального приміщення третього під`їзду за адресою АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , 1937 р.н, було відкрите, проник у середину, де був затриманий працівниками патрульної служок поліції. Подав до суду заяву про визнання винуватості, не заперечує проти недослідження доказів щодо встановлення вини, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому протиправного, кримінально караного діяння, враховуючи той факт, що учасники судового процесу не оспорюють фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони розуміють зміст цих обставин, заслухавши думку прокурора, суд, у відповідності до положень ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним подальше дослідження інших доказів відносно обставин, які не оспорюються учасниками судового процесу, сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій у суду немає.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, на адресу суду надіслала заяву розгляд справи у її відсутності, зазначила, що притензій до обвинуваченого у неї не має, відтак, на підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про проведення судового розгляду без потерпілої.
Проаналізувавши докази надані стороною обвинувачення, покази самого обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має на меті не тільки кару, а має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який у вчиненому щиро кається, те що на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризуються позитивно, наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, а також наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи, що матеріальна шкода злочином не завдана, виконуючи вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" та приходить до висновку, що перелічені обставини вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_4 має здатність виправитися без реального відбування покарання та досягнути мети покарання без ізоляції від суспільства та вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 100, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1