УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.307 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2016 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новаки Коростенського району Житомирської області, мешканки АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 307 ч. 2 КК України, і призначено покарання: за ст. 307 ч. 2 , 69 ч. 1 КК України два роки обмеження волі, із застосуванням ст. 69 ч. 2 КК України відносно додаткового покарання без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Судові витрати за проведення експертиз в сумі 1412 грн. 64 коп. стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Як визнав суд, ОСОБА_7 у невстановленому місці та у невстановлений час незаконно придбала наркотичний засіб метадон масою 0,4922 грама, який розподілила на чотири частини, упакувала їх та помістила в плоди чотирьох черешень, що знаходились в харчовій передачі серед продуктів харчування. ї колонії №71 та передала засуджХарчову передачу, в якій знаходився наркотичний засіб, ОСОБА_7 06.07.2015 р. на громадському транспорті перевезла до території Коростенської виправноеному ОСОБА_9 , збувши останньому наркотичний засіб.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, призначити покарання, не пов`язане з позбавленням та обмеженням волі, відстрочити виконання покарання. Просить врахувати пом`якшуючі покарання обставини: до кримінальної відповідальності притягується вперше, шкідливих наслідків від вчиненого не настало, каяття, сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику за місцем проживання, обвинувачена наркотичні засоби не вживає, на спеціальних обліках не перебуває, здійснює догляд за матір`ю інвалідом похилого віку.
На апеляційну скаргу обвинуваченої надійшли заперечення прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , в яких він, вважаючи скаргу необґрунтованою, просить вирок суду залишити без зміни. Посилається на те, що при призначенні основного та додаткового покарання ОСОБА_7 місцевий суд застосував ст. 69 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі без конфіскації майна.
Заслухавши доповідь судді, обвинувачену ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ніким з можливих апелянтів не оскаржується.
Що стосується покарання, яке суд обрав ОСОБА_7 , то воно призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої встановлено щире каяття, сприяння розкриттю правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Крім того, судом першої інстанції було враховано, що ОСОБА_7 по місцю проживання характеризується позитивно, на спеціалізованих обліках не перебуває, одинока, здійснює догляд за хворою матір`ю, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Врахувавши, що обвинувачена свою вину визнала повністю, у вчиненому розкаялась, шкідливі наслідки від її дій не настали, даючи правдиві показання, сприяла в розкритті злочину, до кримінальної відповідальності притягується вперше, здійснює догляд хворої матері, суд першої інстанції при межах санкції ст. 307 ч. 2 КК України від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, призначив обвинуваченій покарання, застосувавши ст. 69 КК України до основного та додаткового покарань, у виді двох років обмеження волі.
Доводи ОСОБА_7 щодо відстрочки виконання вироку спростовується нормою ст. 536 КПК України, згідно якої відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті - вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.
Виходячи з наведеного, з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_7 обставин, а також особи винної, аргументів, наведених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж призначено місцевим судом з врахуванням ст. 69 КК України.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду визнає апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 необґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 376,404, 407 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, -
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4