Справа№1-кс/760/1552/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника

НАБУ ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В :
11.02.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за їх заявою від 08.02.2016 року про службові злочини групи прокурорів ГПУ.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в порушення вимог ст.214 КПК України уповноваженою особою Національного антикорупційного бюро України відомості по вказаній заяві до ЄРДР не внесено, досудове розслідування не розпочато. У зв`язку з чим, просять зобов`язати внести відомості по зазначеній заяві про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В судове засідання заявники не з`явилися, натомість через канцелярію суду падали заяву про розгляд скарги за їх відсутності.

Представник НАБУ ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги вказав, що підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення відсутні. Зазначив, що 08.02.2016 року до Національного бюро надійшла заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у якій останні вимагали порушити кримінальне провадження до прокурора 2-го відділу ГПУ ОСОБА_6 і по всіх задіяних у слідчій групі кримінальному провадженні №00002826 (від слідчого ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 і до заступника прокурора ОСОБА_9 і в.о. прокурора м. Києва Валендюка кримінальне провадження за невиконання судового рішення від 30.11.2015 року за ч.3 ст.382 КК України і по ч.1 ст.396 КК України. Виконання заяви від 08.02.2016 року було доручено першому підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро. Крім того, вказав що у заяві скаржників відсутня інформація про фактичні обставини (факти та події), що могли б свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, підслідного детективам Національного бюро, а тому відсутні правові підстави для здійснення досудового розслідування, а отже вимоги викладені в скарзі є безпідставними та такими що не підлягають для задоволення. Також зазначив, що розгляд викладених у заяві скаржників від 08.02.2016 року питань не належать до компетенції Національного бюро, листом №0111-006/4487 від 25.02.2016 року вказана заява направлена за належністю до Генеральної прокуратури України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - є невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, за змістом ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь - які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

В запереченнях представника Національного антикорупційного бюро України також зазначено, що підставами вважати заяву чи повідомлення про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце,спосіб,та інші обставини вчинення злочину). Проте, в заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було викладено жодних обставин, які можуть свідчити про службові злочини групи прокурорів ГПУ кримінальних правопорушень, здійснення досудового розслідування якого віднесеного до підслідності детективів Національного бюро. Таким чином, заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як вказано в запереченнях представника НАБУ, не містить об`єктивних даних, що свідчать про ознаки того чи іншого правопорушення і ґрунтуються лише на неперевірених доводах, з огляду на що вони не можуть вважатися такими, які підлягають внесенню до ЄРДР.
Слідчий суддя, заслухавши думку представника НАБУ, дослідивши матеріали скарги та приєднані до неї документи, приходить до наступного висновку.
Разом із тим, за змістом ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тобто, з огляду на вказані положення, розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР та поняття реєстрації заяв, які є різними за своєю суттю.

В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подано до Національного антикорупційного бюро України заяву щодо можливих неправомірних дій, вчинених прокурором 2-го відділу ГПУ ОСОБА_6 і по всіх задіяних у слідчій групі кримінальному провадженні №00002826 (від слідчого ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 і до заступника прокурора ОСОБА_9 і в.о. прокурора м. Києва Валендюка кримінального корупційного правопорушення.

Дана заява була прийнята та зареєстрована Національним бюро, виконання якого було доручено першому підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро.

Згідно листа Національного бюро від 25.02.2016 року №0111-006/4487, заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було повідомлено про те, що розгляд порушених у заяві питань не належить до компетенції Національного бюро, а вказана заява направлена за належністю до Генеральної прокуратури України.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним відмовити у задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1