Справа № 390/818/16-к
Провадження № 1-кп/390/137/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2016 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої- ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.12.1985 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда по ст.ст.140 ч.3, 143 ч.1, 215-3 ч.1, 42 КК УССР на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК УССР відстрочено виконання вироку на 2 роки;
- 04.11.1986 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда по ст.ст.140 ч.2, 43 КК УССР на 3 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 05.10.1989 року по відбуттю строку покарання;
- 02.10.1991 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда по ст.ст.140 ч.2, 193 ч.1, 42 КК України (в редакції 1960 року) на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 16.05.1995 року по відбуттю строку покарання;
- 06.12.1996 року Джанкойским районним судом АРК Крим по ст.140 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 23.10.1998 року;
- 06.05.1999 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда по ст.ст.222 ч.1, 44 КК України (в редакції 1960 року) на 6 місяців позбавлення волі, звільненого 20.07.1999 року по відбуттю строку покарання;
- 26.05.2000 р. Ленінським районним судом м. Кіровограда по ст.ст.140 ч.3, 26 КК України (в редакції 1960 року) на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією 1/2 части майна, звільненого 20.12.2003 року по відбуттю строку покарання;
- 14.01.2008 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда по ст.ст.140 ч.3, 185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 12.08.2008 року по відбуттю строку покарання;
- 04.10.2010 р. Коростенським міським судом Житомирської області по ст.185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільненого 13.05.2011 року по відбуттю строку покарання;
- 05.10.2015 р. Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.187, ч.3 ст. 187 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільненого з УВП № 14 м. Кіровоград, по відбуттю строку покарання 03.12.2015 року,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
14.02.2016 року ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, зателефонував потерпілій ОСОБА_7 та запропонував купити в неї мобільний телефон Samsung Galaxy Star Plus GTS7262ZWASEK за ціною 500 грн., який потерпіла виставила на продаж в мережі інтернет на сайті «OLX» та домовився про зустріч з останньою. Того ж дня приблизно 20:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , повторно, шляхом обману під приводом купівлі, заволодів належним ОСОБА_7 мобільним телефон Samsung Galaxy Star Plus GTS7262ZWASEK, вартістю1737,48 грн., обіцяні грошові кошти потерпілій не передав. З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1737,48 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, кваліфікований, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
У підготовчому судовому засіданні потерпілою, обвинуваченим та його захисником заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення сторін від 21 квітня 2016 року, досягнутої між ними, за якою обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, примирився з потерпілою, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі та звільнення його від відбуття призначеного покарання з випробуванням на три роки.
Прокурор не заперечував проти затвердження даної угоди про примирення.
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні свою вину визнав, угоду про примирення з потерпілою підтримав і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільним, він розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.
У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 підтримала угоду про примирення з обвинуваченим, просила суд її затвердити та пояснила, що претензій до нього не має, погоджується з визначеною угодою мірою покарання обвинуваченому, укладення угоди з її сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.2 ст.190 КК України.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
П.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 21 квітня 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_5 винними у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.
На підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання звільнити з випробуванням на 3 роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту на період апеляційного оскарження залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по справі за проведення судово - товарознавчої експертизи в сумі 20 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1