Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
13 червня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «провідна» на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2015 року по кримінальному провадженню за №0000124 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, де проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого, обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України,

з участю прокурора Бернадської- ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі цивільний відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна» (далі ПрАТ «СК «Провідна») просить вказаний вирок змінити та постановити ухвалу, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до ПрАТ «СК «Провідна» відмовити повністю.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт, покликавшись на роз`яснення Постанов Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» та №13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», зазначив, що ПрАТ «СК «Провідна» не може бути цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні. Зазначив, що між страхувальником ОСОБА_10 та ПрАТ «СК «Провідна» укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом«Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , тобто між сторонами склались договірні правовідносини, які не відносяться до прямих збитків, що заподіяні злочином. _______________________________________________________________________________________________

№ 11кп/787/237/ 2016 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_11

Категорія: ч. 2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_1 .
На думку апелянта, позов заявлений ОСОБА_9 є передчасним, оскільки її права на отримання відшкодування у порядку, встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) не були порушені, невизнані чи оспорені ПрАТ «СК «Провідна».

При цьому, вказав, що згідно документів, наданих ОСОБА_9 на підтвердження витрат на лікування, відшкодуванню підлягає 5597,45 грн. Враховуючи вимоги Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою КМУ «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», за період тимчасової втрати працездатності, розмір страхового відшкодування потерпілій складає 7651,20 грн. та, у відповідності до положень Закону, 662,43 грн. відшкодування моральної шкоди.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2015 року ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.286 КК України на три роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України.

Судом задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 та постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 500 грн. матеріальної шкоди у вигляді франшизи та 25000 грн. моральної шкоди.

Також вирішено стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_9 6627 грн. 09 коп. витрат на лікування, 11915 грн. 10 коп. відшкодування втраченого заробітку, 927 грн. 10 коп. моральної шкоди.

Судом задоволено цивільний позов прокурора та постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь центральної міської лікарні управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області 2494 грн. 94 коп. відшкодування витрат на лікування.

Судом стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 3195 грн. 40 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Вироком вирішено питання стовно речових доказів по справі.

ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за те, що він 24 березня 2014 року о 03 год. 00 хв., в порушення вимог п.31.1. Правил дорожнього руху (далі - ПДР), керуючи технічно несправним легковим автомобілем марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , з несправністю в робочій гальмівній системі, яку водій міг виявити перед виїздом, в темну пору доби зі швидкістю приблизно 50 км/год. по вул.. Романа Шухевича у м.Рівне зі сторони вул. Черняка у напрямку вул. Андрія Мельника, поблизу будинку №2 даної вулиці. В порушення вимог п.п.12.3., 18.1 ПДР. В момент виникнення небезпеки для руху, яку об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкості руху та не зупинився , щоб дати дорогу пішоходу, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину зліва направо по напрямку руху транспортного засобу по нерегульованому пішохідному переходу, який позначений дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 та дорожньою розміткою типу «зебра» 1.14.1, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду шляхом застосування екстреного гальмування при своєчасному прийнятті мір до реагування. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника цивільного відповідача ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 про законність і обґрунтованість вироку, міркування прокурора ОСОБА_12 про відсутність підстав для задоволення скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за викладених у вироку обставин, є вірним, відповідає фактичним обставинам даного провадження і підтверджений наявними у справі доказами, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Частиною 1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, цивільний позивач ОСОБА_9 подала цивільний позов до ОСОБА_5 , ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Просить стягнути з ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» на її користь 6627,09 грн. відшкодування витрат на лікування, 11915,10 грн. втраченого заробітку, 927,10 грн. моральної шкоди, а також стягнути з ОСОБА_5 на її користь 500 грн. матеріальної шкоди у вигляді франшизи та 25000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст.129 КПК, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При цьому, п.2 ч.3 ст. 374 КПК визначає, що у мотивувальній частині обвинувального вироку повинні бути зазначені підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду. Тобто, суд зобов`язаний повно, всебічно і об`єктивно дослідити обставини кримінального провадження, з`ясувати характер і розмір понесених витрат, зумовлених вчиненим кримінальним правопорушенням, установити причинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну правову оцінку вказаним обставинам.

Проте, суд першої інстанції, задовольняючи цивільний позов ОСОБА_9 , не в повній мірі дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Так, у вироку відсутнє посилання на докази, які підтверджують понесені цивільним позивачем витрати на лікування, а також втрачений заробіток внаслідок ушкодження її здоров`я. Натомість, суд першої інстанції лише формально вказав на наявність належних та допустимих доказів і розрахунків. Крім того, місцевим судом не з`ясовано, чи було дотримано цивільним позивачем досудову процедуру здійснення страхового відшкодування, передбачену Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме чи зверталась та коли саме ОСОБА_9 до ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» із відповідною заявою про страхове відшкодування, чи була вказана заява розглянута у встановлені терміни і чи було прийнято по ній рішення.

Частина 3 ст.404 КПК передбачено, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням, та може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Зважаючи на вказані вимоги закону, а також те, що ні апелянтом, ні іншими учасниками судового провадження не заявлялось клопотання про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, тому колегія суддів позбавлена можливості дослідження доказів для розгляду цивільного позову ОСОБА_9 по суті.

Окрім того, як вбачається з матеріалів провадження, представником цивільного відповідача ПрАТ «СК «Провідна» при подачі апеляційної скарги не пропущено строк на апеляційне оскарження даного вироку, оскільки вирок булоь постановлено без виклику представника відповідача і копія даного судового рішення була отримана цивільним відповідачем лише 23 лютого 2016 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.к.п 164).

У відповідності з п.3 ч.1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частина 1 ст.412 КПК встановлює, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вищевказані порушення кримінального процесуального закону колегія суддів вважає істотними та такими, що перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок в частині задоволення цивільного позову, що у відповідності до приписів п.3 ст.409 та ст.412 КПК України тягне за собою скасування вироку у цій частині та направлення цивільного позову ОСОБА_9 на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів ,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» задовольнити частково.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_5 , ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, скасувати, а провадження в цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в тому ж суді.

В решті вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3