АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/77/16 Справа № 712/1506/16-к Категорія: ч.2 ст.189КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2016 року відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Сари-Озек, Талди, Курганської області Казахстану, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 діб, тобто до 15 квітня 2016 року, включно, -

в с т а н о в и л а :
16 лютого 2016 року слідчий СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_8 з 26 січня 2016 року по 11 лютого 2016 року спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_11 , 1986 р.н. маючи злочинний умисел, спрямований на вимагання коштів під загрозою вчинення фізичної розправи при зустрічах на території Черкаського району та м. Черкаси, а також в ході телефонних розмов, достовірно знаючи, що між ними та потерпілим ОСОБА_12 , 1982 р.н. немає будь-яких цивільно-правових зобов`язань, керуючись корисливим умислом, маючи на меті наживу та незаконне збагачення, погрожували фізичною розправою, яка була реально сприйнята потерпілим щодо себе, та вимагали у останнього грошові кошти в сумі 72000 гривень під приводом необхідності відшкодування вартості неякісного ремонту фасаду будинку їхнього спільного знайомого, організацією якого раніше займався потерпілий. Так, 11.02.2016 домовившись з потерпілим ОСОБА_12 про зустріч для передачі коштів близько 16 год. 30 хв. неподалік торгового центру «Барвінок», що по вул. Жовтнева, 38 в с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, ОСОБА_8 прибув на автомобілі марки «Хонда Акорд» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 , проте після зустрічі з потерпілим та отримання грошових коштів в сумі 800 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 11.02.2016 в перерахунку на національну валюту становить 20752,94 грн., останні були зупинені співробітниками поліції та отримані ними грошові кошти було вилучено.

12.02.2016 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2016 року клопотання задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, терміном на 60 діб, тобто до 15 квітня 2016 року, включно. Строк домашнього арешту вирішено обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 16.02.2016 року. Покладено на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та задовольнити клопотання в повному обсязі, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх доводів прокурор зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання до 7 років позбавлення волі. Безпідставним є висновок слідчого судді, щодо відсутності ризиків можливості переховуватися підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому повідомлено про підозру 12.02.2016 року, а слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу лише 16.02.2016 року. ОСОБА_8 не затримувався в порядку ст..208 КПК України, а тому слідчий чи прокурор можуть звернутися із клопотанням про обрання запобіжного заходу у будь-який час після повідомлення особі про підозру. Крім того, слідчим суддею не надано оцінки ризику можливості незаконного впливання підозрюваним на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, а також можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період з 22 год. вечора до 06 год. ранку, мотивуючи свої вимоги тим, що підозрюваний з моменту вручення йому повідомлення про підозру не переховувався від органів досудового розслідування, свої процесуальні обов`язки виконував, що вбачається із його явки на допит до слідчого 15.02.2016 року та до слідчого судді 16.02.2016 року, що спростовує наявність усіх ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та наполягав на її задоволенні та заперечував проти апеляції захисника, міркування захисника ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляції прокурора, підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав доводи свого захисника та просив задовольнити його апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу прокурора просив залишити без задоволення, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Дослідивши матеріали клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх даних про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_8 , а потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи останнього, шляхом застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Також колегія суддів вважає, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наведені достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, у якій підозрюється.

Крім цього, слідчим не обґрунтовано неможливість запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Враховуючи зміст пред`явленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років, вагомість доказів, особу підозрюваного, його молодий вік, стан здоров`я, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, з урахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України та покладених на нього обов`язків за ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є достатнім і необхідним для запобігання ризикам, зазначених у ст.177 КПК України.

З вказаних підстав не заслуговують на увагу і доводи захисника ОСОБА_7 про безпідставність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. З урахуванням доведеності обставин, що свідчать про потребу застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на думку колегії суддів, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи захисника про необґрунтованість на невмотивованість ухвали слідчого судді та відсутність передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є непереконливими і колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачаються всі підстави для обрання щодо підозрюваного саме даного запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі фактичні обставини справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Будь-яких підстав для скасування ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 194, 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :