Справа № 592/3264/16-к
Провадження № 1-кс/592/1329/16
УХВАЛА

про відмову у арешті майна

04 квітня 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Сумського відділу поліції ГУНП України в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши клопотання ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001428 від 24.03.2016 за ч. 1 ст. 272 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 , суд-

встановив:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 23.03.2016 року до Сумського ВП ГУ НП в Сумській області надійшло повідомлення про те, що в березні місяці 2016 року на будівництві багатоповерхового жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 відбувся нещасний випадок.

Вказаний факт було внесено в ЄРДР № 0001428 від 24.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.
Нагляд за досудовим слідством у формі процесуального керівництва здійснюється Сумською місцевою прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території будівельного майданчика за адресою м. Суми, вул. Нижньосироватська, 10 товариством з обмеженою відповідальністю «Будсвіт-7» установлений та експлуатується вантажопіднімальний кран заводський № 605, що належить зазначеному підприємству.

Управлінням держпраці (надалі управління) в Сумській області 23.12.2015 проведена перевірка зазначеного суб`єкта господарювання з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки та складено акт №15-37/128 від 23.12.2015 року.

За результатами проведеної перевірки встановлення ряд порушень допущених службовими особами ТОВ «Будсвіт-7» серед яких є не отримання рішення інспектора про можливість експлуатації вантажопідіймального крану заводський № 605 після монтажу на новому місці, чим допущено порушення п.7.2.2. НПАОП 0.00-1.01-07 «Правила будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів».

На усунення виявлених порушень управлінням Держпраці в Сумській області складено припис № 10-18/35 від 23.12.2015 року, який спрямований для виконання службовим особам ТОВ «Будсвіт-7».

Інформацією за № 1 від 25.01.2016 директора ТОВ «Будсвіт-7» ОСОБА_4 повідомлено управління про виконання припису. У той же час на момент надання такої відповіді допущене порушення норм п.7.2.2. НПАОП 0.00-1.01-07 «Правила будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів» усунуто не було.

Як встановлено слідством, станом на 10.03.2016 року рішення посадової особи Управління Держапраці у Сумській області про можливість експлуатації вантажопідіймального крану заводський № 605 після монтажу на новому місці не надавалось.

Відсутність вказаного рішення створює загрозу та здоров`ю працюючих, фізичних осіб.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Проведеним оглядом місця події від 01.04.2016 встановлено, що за адресою м. Суми, вул. Нижньосироватська, 10 ведеться будівництво багатоповерхового будинку. На будівельному майданчику перебуває вантажопіднімальний кран, який експлуатується.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Таким чином, виникла необхідність у накладенні арешту на майна шляхом позбавлення права на користування вантажопіднімального крану заводський № 605, що розташований за адресою м. Суми, вул. Нижньосироватська, 10.

Не застосування арешту на зазначене майно шляхом заборони його користування може призвести до настання наслідків у виді завдання шкоди здоров`ю та життю працюючих та фізичних осіб.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про накладення арешту.

Розглянувши клопотання та додані до нього документи, з`ясувавши думку слідчого, вважаю, що вказане клопотання слідчого, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України має бути залишене без задоволення в зв`язку з наступними обставинами.

Згідно ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання..

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В ст. 170 КПК України визначені підстави для арешту майна. Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Крім того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Як вбачається з матеріалів справи, відсутня достовірна інформація про сам факт , що в березні місяці 2016 року на будівництві багатоповерхового жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 відбувся нещасний випадок, тому підстав для задоволення клопотання не вбачається.

Слідчий не позбавлений можливості відповідно до ст.. 110 КПК України винести мотивовану постанову, щодо даного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого Сумського відділу поліції ГУНП України в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1