Справа № 366/204/16-п
Провадження № 1-кп/366/34/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2016 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків, Київської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000721 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, працюючого лісокультурником в Леонівському лісництві, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, уродженця с. Стенятин, Сокальського району, Львівської області, жителя АДРЕСА_2 , працюючого різноробочим по найму, розлученого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України -

В С Т А Н О В И В:
У вересні 2015 року, точна дата та час не встановлені, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 , в будинку АДРЕСА_2 , за попередньою змовою між собою, за пропозицією ОСОБА_4 , вирішили здійснити крадіжку шиферу з нежилого приміщення, що на території колишнього колгоспу, що по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вересні 2015 року приблизно о 23 годині, прийшли на неогороджену та не охоронювану територію колишнього колгоспу по АДРЕСА_3 , де в подальшому шляхом вільного доступу, з даху господарської споруди таємно зірвали та викрали 69 листів бувшого у використанні шиферу. Вартістю 62 гривні 29 копійок за один лист шиферу, на загальну суму 4298 гривень 01 копійку, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся.

Враховуючи повне визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини, підтвердження ними обставин вчинення кримінального правопорушення, яке їм інкримінується, суд визнає на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року) недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинуваченим роз`яснено наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року), проти яких, вони не заперечували.

Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються доказами, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів, як показання обвинувачених та показів потерпілої.

Зокрема, допитаний як обвинувачений ОСОБА_4 , показав суду, що у вересні 2015 року він запропонував ОСОБА_5 взяти та перевезти шифер до нього додому, на що останній погодився. Через деякий час (2-3 дні) він та ОСОБА_5 пішли до території старого колгоспу. При цьому у своєї матері він із собою взяв металевий візок. Він знімав шифер, подавав, а Коцюба клав у візок, потім відвозили до будинку де він на той час проживав. Із собою, окрім возика нічого не брали, оскільки все прогнило. Десь через 1 місяць до нього прийшли працівники міліції та виявили у нього викрадений шифер.

Допитаний як обвинувачений ОСОБА_5 показав суду, що дати та часу він не пам`ятає, брат його співмешканки попросив про допомогу, а саме перевезти шифер. Чий шифер, звідки і чого везти, він не цікавився. Він погодився лише допомогти, а не красти.

Вказані докази дають достатні підстави вважати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винуватими у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, працюючого лісокультурником в Леонівському лісництві, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на спеціальному військовому обліку, як військовозобов`язаний.
Суд ураховує також наявність обставини, яка у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання щире каяття та у відповідності до вимог ст. 67 КК України, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України статті у вигляді позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням відповідних обов`язків.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, розлучений, перебивається тимчасовими заробітками, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Суд ураховує також наявність обставини, яка у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання щире каяття та у відповідності до вимог ст. 67 КК України, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням відповідних обов`язків.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

У матеріалах кримінального провадження цивільний позов відсутній.

Речові докази: шифер в кількості 69 листів переданий на зберігання до КЗРР Іванківського ВП, підлягає поверненню власнику; металева тачка синього кольору, передана під розписку власнику ОСОБА_7 .

Судові витрати у сумі 368 гривень 28 копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на користь держави, у рівних частинах з кожного, а саме по 184 гривні 14 копійок.
Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 - 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

У матеріалах кримінального провадження цивільний позов відсутній.

Речові докази: шифер в кількості 69 листів переданий на зберігання до КЗРР Іванківського ВП, повернути законному власнику ОСОБА_6 ; металеву тачку синього кольору, яка передана під розписку власнику ОСОБА_7 залишити у її користуванні.

Судові витрати у сумі 368 гривень 28 копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи, стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на користь держави, у рівних частинах з кожного, а саме по 184 гривні 14 копійок.
Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 - 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя