Провадження № 11-сс/795/241/2016 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2016 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 19.00 год. 19 вересня 2016 року, без визначення розміру застави. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, є недостатнім, оскільки, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, посилаючись на необґрунтоване та безпідставне застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначив, що слідчим та прокурором не було наведено переконливих доказів, які б свідчили про те, що більш м`який захід не може запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження слідує, що 20.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001155 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

20 липня 2016 року, о 19.00 год., ОСОБА_8 було затримано в порядку статті 208 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про що йому було письмово повідомлено 21 липня 2016 року.

Згідно вимог ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

При прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимог ст.ст.178, 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення, даних про його особу, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, згідно якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, зокрема, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відтак, слідчим суддею, при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, обґрунтовано не визначений розмір застави.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_8 був затриманий 20 липня 2016 року, о 19.00 год., що підтверджується протоколом про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, то строк його тримання під вартою закінчується о 19.00 год. 18 вересня 2016 року.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

У порядку ст.404 КПК України, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 обчислювати з 19.00 год. 20 липня 2016 року до 19.00 год. 18 вересня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4