АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/970/2016 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0006611 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Шилівці Хотинського району Чернівецької області,

зареєстрованого та проживаючого в

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню за ч.2 ст. 286 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням на нього певних обов`язків, з іспитовим строком на 3 роки.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 05.08.2014 о 16 годині, керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Дніпропетровське шосе зі сторони м. Києва в напрямку м. Обухова, зупинившись на правому узбіччі, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в порушення п.10.1 ПДР України розпочав рух, виконуючи розворот ліворуч, будучи неуважним та неправильно зреагувавши на зміну дорожньої обстановки, неподалік будинку 3 по вул. Дніпропетровське шосе в м. Києві, частково перетнувши дорожню розмітку 1.3 ПДР України, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху транспортних засобів, чим порушив п.11.4 ПДР України і там зупинився.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 відбулося зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , що рухався в другій смузі руху, та який від зіткнення став некерованим, виїхав на зустрічну смугу Дніпропетровського шосе, де здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 , що рухався в першій смузі руху.

Порушення ОСОБА_6 вимог п.п.2.3 б), 10.1 та 11.4 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а його пасажир ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , не оспорюючи обставини кримінального провадження, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій ОСОБА_6 , не погоджуючись з додатковою мірою призначеного покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, просить вирок суду змінити, виключити з резолютивної частини вироку призначене ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вказує, що суд не в повному обсязі взяв до уваги обставини, які вплинули на його рішення, а саме не врахував те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, 2013 року народження, його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, він працює та його робота пов`язана з керуванням транспортних засобів, а позбавлення права керування позбавить його сім`ю засобів існування.

Крім того, судом були встановлені обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_10 .

Зазначає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 може бути досягнуто без застосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора та потерпілих, які проти неї заперечили, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, є правильними і в апеляційній скарзі не оспорюються.

За встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України є правильною.

Покарання ОСОБА_6 призначено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, і є також правильним.

Також колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, і доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 цього не спростовують.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення ОСОБА_6 права керувати транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого ним злочину за ч.2 ст. 286 КК України, який є тяжким, дані про його особу, який раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, позитивно характеризується, має на утриманні дитину 2013 р.н., обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та часткове відшкодування завданих збитків і відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що дружина ОСОБА_6 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, він працює та його робота пов`язана з керуванням транспортних засобів, документально не підтверджені, а тому не можуть бути взяті до уваги колегії суддів.

Усі інші обставини зазначені в апеляційній скарзі захисника для необхідності призначення ОСОБА_6 покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами, враховані судом першої інстанції, а тому задоволенню не підлягають.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4