Справа № 755/5341/16-к
В И Р О К
іменем України
м. Київ "19" квітня 2016 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , В силу ст.89 КК України, не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17.02.2016 року приблизно о 08 год. 20 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в маршрутному таксі № 211, що рухалось від зупинки громадського транспорту «Комфорт-таун»(колишня «Вулкан») до зупинки громадського транспорту «Тампере» в м. Києві, де побачив раніше незнайому ОСОБА_4 , яка утримувала в руках жіночу сумку, в якій він помітив мобільний телефон.

В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з метою протиправного збагачення.

Реалізуючи задумане ОСОБА_6 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає з боку сторонніх осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, непомітно для потерпілої ОСОБА_4 правою рукою, з сумки таємно викрав мобільний телефон марки «HTC Disere 516» білого кольору імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , вартістю 5500 гривень який був в силіконовому чохлі світлого кольору який матеріальної цінності не представляє, тим самим вчинив його таємне викрадення.

В подальшому, маючи намір зникнути з місця скоєння злочину, ОСОБА_6 на зупинці громадського транспорту «Тампере» за адресою: м. Київ, проспект Воззєднання, 10/1 вийшов з маршрутного таксі № 211 при цьому заховавши викрадений ним мобільний телефон «НТС», що належить потерпілій собі за пояс до спідньої білизни.

Після чого з викраденим з місця вчинення злочину пішов на значну відстань, маючи можливість розпорядитись викраденим майном.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину визнав та показав, що 17.02.2016 року, сів до маршрутного таксі на зупинці «Комфорт-таун». В цей час разом з ним до маршрутного таксі сіла потерпіла, яка «засвітила» телефон. Він - ОСОБА_6 сів за потерпілої і правою рукою витягнув з її сумки мобільний телефон, після чого на наступній зупинці він вийшов та сховав викрадений мобільний телефон за пояс штанів та пішов від зупинки. Відійшовши на певну відстань, почув як його кличе потерпіла, яка просила повернути телефон. Він зупинився і сказав потерпілій що не брав її мобільний телефон бо не збирався зізнаватись у скоєному. Зізнався у скоєному лише коли приїхали працівники поліції.

Зазначив, що це був другий телефон, який він викрав у своєму житті. Вчинив дану крадіжку у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Щиро розкаюється у скоєному, жалкує про свої дії, просить суворо його не карати та запевнив суд, що більше не повторить подібного.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що вранці 17.02.2016 року, вона на зупинці маршрутного таксі «Комфорт-таун» в м. Києві зайшла у маршрутку, попередньо поклавши свій мобільний телефон до сумки, у якій частково застебнула блискавку. Коли зайшла до маршрутки то залишила сумку без нагляду та передавала кошти на проїзд, тому вважає що саме в цей момент привернула увагу обвинуваченого. На момент виходу з маршрутного таксі потерпіла звернула увагу, що у сумці відсутній мобільний телефон. Жіночка яка стояла поряд з потерпілою вказала їй на чоловіка, який в цей час виходив з маршрутки на зупинці. Потерпіла відразу вийшла з маршрутки та побігла за обвинуваченим. Почала кричати, просила його зупинитись. Після того, як обвинувачений зупинився, вона попросила його віддати її мобільний телефон, але ОСОБА_6 не зізнавався, що він його вкрав. Потерпіла викликала працівників поліції та тримаючи під руку обвинуваченого чекала на їх приїзд. Весь час просила віддати її мобільний телефон, але обвинувачений не погоджувався. Вже пізніше їй повідомив слідчий, про те, що у обвинуваченого знайшли її мобільний телефон.

Крім того, його вина підтверджується доказами зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими судом:

- протоколом огляду місця події від 17.02.2016 року (том. 1 а.с. 41-45);

- протоколом огляду місця події від 17.02.2016 року(том. 1 а.с. 47-51);

- протоколом огляду предметів від 18.02.2016 року (том. 1 а.с. 52-54);

- протоколом огляду предметів від 18.02.2016 року(том. 1 а.с. 57-64);

- речовими доказами (том. 1 а.с. 55);

Фактичні дані, що містяться у вказаних джерелах доказів узгоджуються з показаннями потерпілої та обвинуваченого по справі та іншими доказами, зібраними в ході досудового та судового слідства та у сукупності з ними доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованого йому правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) та кваліфікує такі його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, має позитивні характеристики за місцем проживання у м. Києві, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сімї та побуті виражає міцні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали та вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349,370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі.
Взяти засудженого ОСОБА_5 під варту в залі суду, обравши йому запобіжний захід у виді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби у м. Києві та Київській області.

Строк покарання обчислювати з моменту взяття під варту, а саме з 19.04.2016 року.

Речовий доказ мобільний телефон марки «HTC Disere 516» білого кольору імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 залишити у володінні потерпілої.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення копії вироку.

Суддя: