У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6 та ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 17 березня 2016 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 5 червня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за частиною 1 статті 14, пунктами 11, 12 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22 липня 2015 року вирок щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

Касаційний суд - колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 24 листопада 2015 року повернув засудженому його касаційну скаргу на зазначені вище судові рішення на підставі пункту 1 частини 3 статті 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), мотивуючи своє рішення тим, що особа не усунула недоліки попередньої касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

У своїй заяві ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень щодо нього і просить справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Як на підставу своїх вимог посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону України про кримінальну відповідальність, а саме статті 65 КК, щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло, на його думку, ухвалення різних за змістом судових рішень. Обґрунтовуючи свою заяву, засуджений посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Водночас, засуджений наводить обставини, які, на його думку, можуть бути визнані як пом'якшуючі та дають можливість зменшити розмір призначеного судом першої інстанції покарання.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву та долучені до неї копії судових рішень, керуючись Прикінцевими положеннями до Закону України № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Стаття 445 КПК встановлює вичерпний перелік підстав такого перегляду, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 446 КПК Верховний Суд України здійснює перегляд судових рішень з підстав, передбачених статтею 445 цього Кодексу, після їх перегляду в касаційному порядку.

Як убачається зі змісту наданого засудженим ОСОБА_4 оскаржуваного судового рішення, він звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 5 червня 2015 року, за результатами розгляду якої ухвалою від 9 жовтня 2015 року його касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення зазначених у ній недоліків. На виконання зазначеної ухвали ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції зі скаргою та просив скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, за результатами розгляду якої ухвалою від 24 листопада 2015 року іі повернуто у зв'язку з тим, що ним не усунуто раніше зазначених недоліків касаційної скарги.

Наведене свідчить, що касаційна скарга засудженого не була предметом розгляду касаційної інстанції по суті, а отже відсутні підстави для відкриття провадження за заявою ОСОБА_4

Судове рішення касаційного суду, про перегляд якого подано заяву, не позбавляє заявника права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 445 КПК України (в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року) Верховний Суд України переглядає судові рішення, що набрали законної сили з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання).

Як убачається з заяви ОСОБА_4, останній порушує питання про суворість призначеного йому покарання, що з огляду на положення пункту 1 частини 1 статті 445 КПК не є підставою для перегляду Верховним Судом України рішення касаційного суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду України вважає, що подана засудженим ОСОБА_4 заява про перегляд судового рішення касаційної інстанції є необґрунтованою і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 445, 446, 451 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити ОСОБА_4 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 листопада 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_5ОСОБА_7