Зіньківський районний суд в Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/436/16-к
Номер провадження 1-кс/530/49/16

У Х В А Л А
іменем України
29.03.2016 р. м.Зіньків

Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Зіньківського ВП ГВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителяю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, раніше не судимому, розлученому, не працюючому,у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н ОВ И В :
Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 за ч.1 ст.115 КК України.

Заступник начальника СВ Зіньківського ВП ГВП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, погодженим із прокурором Миргородської місцевої прокуратури, юристом 2 класу ОСОБА_3 .

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що 31.01.2016 року ОСОБА_5 близько 10 години перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в спальній кімнаті будинку, за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , у ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, після спільного вживання алкогольних напоїв, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, умисно, завдав ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 20 від 16.03.2016 року, 1 удар тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею в область лівої потиличної ділянки голови, та не менше 7 ударів ножем в область грудної клітини та 3 ударів ножем по правій верхній кінцівці. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_6 помер на місці скоєння злочину.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 20 від 16.03.2016 року, на трупі ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження які можна розділити на групи:
А- крововилив лівої потиличної ділянки, який міг утворитися від не менше однієї травмуючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, виявлене тілесне ушкодження відносно живої особи кваліфікується як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження.
Б- множинні колото-різані поранення грудної клітини, проникаючі колото-різані рани в області передньої поверхні грудної клітини зліва раньовий канал яких проникає в плевральну порожнину та пошкоджує ліву легеню, наявність в лівій плевральній порожнині до 900 мл. рідкої темно-червоної крові, в правій плевральній порожнині до 200 мл. рідкої темно-червоної крові, малокрів`я внутрішніх органів, які ускладнились плевропульмональним шоком, та внутрішньою кровотечею, дані тілесні ушкодження за своїм характером є прижиттєвими, утворилися незадовго до настання смерті від не менше 7 травматичних дій колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, який діяв з достатньою для їх утворення силою. Вищевказані тілесні ушкодження в своїй сукупності по ступеню тяжкості відносно живої особи оцінюються як ТЯЖКІ тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку такі, що в короткий проміжок часу після їх нанесення призвели до смерті потерпілого.
В- колото-різані рани правої верхньої кінцівки, які за своїм характером є прижиттєвими, утворилися незадовго до настання смерті від не менше 3 травматичних дій колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, який діяв з достатньою для їх утворення силою і могли утворитися від самозахисту. Вищевказані тілесні ушкодження в своїй сукупності по ступеню тяжкості відносно живої особи оцінюються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Смерть ОСОБА_6 настала від плевропульманального шоку, який ускладнив перебіг множинних колото-різаних поранень грудної клітки, які проникають в плевральну порожнину з колото-різаним пошкодженням лівої легені та масивною внутрішньою кровотечею в плевральні порожнини.
02.02.2016 року громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

03.02.2016 року громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

04.02.2016 року згідно ухвали слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 2 місяці, в період з 02.02.2016 року по 01.04.2016 року.

25.03.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

28.03.2016 року строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000032 від 02.02.2016 року було продовжено заступником керівника Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 до трьох місяців в зв`язку з необхідністю завершення медико-криміналістичної експертизи, яка на даний час не завершена з об`єктивних причин, та необхідністю виконання вимог ст. 290 КПК України. 23.02.2016 року по даному кримінальному провадженню було призначено медико-криміналістичну експертизу з метою встановлення механізму утворення слідів крові на сорочці, светрі та штанах вилучених у ОСОБА_5 та чи могли сліди крові, виявлені на сорочці, светрі та штанах ОСОБА_5 утворитися шляхом попадання бризг крові потерпілого на одяг ОСОБА_5 , внаслідок активних дій останнього, зокрема при нанесенні травмуючих ударів потерпілому. Постанова про призначення медико-криміналістичної експертизи направлена до Полтавського обласного Бюро СМЕ, але на даний час медико-криміналістична експертиза не завершена і це потребує додаткового часу. Висновок медико-криміналістичної експертизи має доказове значення в провадженні, в тому числі і для судового розгляду.

Обґрунтовуючи своє клопотання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що він перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки на утриманні малолітніх дітей він не має, зловживає спиртними напоями, що свідчить про антиморальний спосіб життя. Крім того він може незаконно впливати на свідків, які давали свідчення під час досудового розслідування даного кримінального провадження, а також те, що суспільний резонанс даного злочину не стихнув, і тому підозрюваному ОСОБА_5 необхідно продовжитистрок запобіжного заходу. Крім того необхідно завершити досудове розслідування в період до 01.04.2016 року, тобто до закінчення дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , не представляється можливим.

Заслухавши обґрунтування клопотання заступника начальника СВ Зіньківського ВП ГВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , який підтримав своє клопотання, доводи заявленого клопотання прокурора, який просить задовольнити клопотання, ОСОБА_5 , який спочатку вказав, що згідний з даним клопотанням, а потім через деякий час вказав, що частково згідний з даним клопотанням, а потім скористався своїм правом і відповідно до ст.. 63 Конституції України відмовився давати свідчення, захисника-адвоката ОСОБА_8 , який просить відмовити по клопотанню, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, суд приходить до висновку:

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

-протоколом огляду будинку в АДРЕСА_2 , де було виявлено труп громадянина ОСОБА_6 ;

-протоколом проведення обшуку будинку ОСОБА_5 , де було вилучено його одяг зі слідами РБК;

-висновком імунологічної експертизи № 256, згідно якої на сорочці ОСОБА_5 виявлена кров людини;

-речовим доказом ножем зі слідами крові, вилученого в ході проведення ОМП;

-висновком судово-медичної експертизи № 20 від 16.03.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 отримав 1 удар тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею в область лівої потиличної ділянки голови, та не менше 7 ударів ножем в область грудної клітки та 3 ударів ножем по правій верхній кінцівці;

-протоколом затримання особи;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , в присутності захисника-адвоката, згідно якого він повністю визнав свою вину;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який вказав, що коли ОСОБА_5 випиває, то стає «придирливим і через це його дуже не люблять…. А коли я почав говорити то він мене перебивав та говорив, щоб я мовчав, а то він дасть мені «чиліна».;

Аналізуючи доведеність прокурором обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 КК України в контексті положень п.1 ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що виходячи з показань свідка ОСОБА_9 , показань підорюваного ОСОБА_5 що додані до клопотання, а також протоколи огляду місця подій, прокурором в судовому засіданні при розгляді вказаного клопотання, в межах предмету його розгляду, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор довели, що маються реальні ризики, передбачені п.п. 1,5.ч.1ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно вимоги про судимість, ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст..115 ч1 КК України передбачено покарання від семи до п`ятнадцяти років. Згідно ст.. 12 КК України, даний злочин віднесено до особливо тяжких злочинів. Згідно медичного висновку від 03.02.2016 року «обмежено працездатний. Потребує обов`язкового протиалкогольного лікування. Лікування за станом здоров`я не протипоказане», намагався приховати ніж, належне йому майно достатнє для сплати застави при його реалізації відсутнє, обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, проживає в невеликому населеному пункті де має неприязні відносини з односельцями які можуть помститися за його дії.

Також суд бере до уваги, що відповідно до протоколу огляду місця події від 01.02.2016 року (а.с.25) вказано, що у потерпілого ОСОБА_6 « верхня частина черепу відсутня, мається фрагмент верхньої щелепи…. Лицевий череп майже повністю відсутній…» (а.с.3).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 20 від 16.03.2016 року, судово-медичний експерт відповідаючи на запитання вказав, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлено: Г- значна відсутність м`яких тканин обличчя та шиї, відсудність вушних раковин, носа, очних яблук. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії предмета, який має на своїй поверхні гострий край, і яким міг бути ніж), в термін після настання смерті, і являються посмертними, в зв`язку з чим не оцінюються по ступені тяжкості…». «Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень групи Г малоймовірно їх утворення від дії зубів тварини ( собаки)», що вказує на те, що дані тілесні ушкодження міг причинити ОСОБА_5 ..
Згідно протоколу допиту підозрюваного, ОСОБА_5 в присутності захисника (а.с.17-18), вказав, що після нанесення ушкоджень ножем « я перевірив пульс у ОСОБА_6 , але пульсу не було, я зрозумів, що ОСОБА_6 помер». Також він вказав, що після цього пішов переспати до ОСОБА_10 , а не до себе додому.

Також, встановлюючи та аналізуючи наявність поданих доказів про обставини, які передбачені п.2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що при розгляді даного клопотання обставини, є доведеними, а тому вважаю за необхідне задоволити клопотання і продовжити строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, так як викладені обставини свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених п. 1-4 ч.1 ст.176 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст.. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати або визначити розмір застави у кримінальному провадженню.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись п.3 ч.5 ст.182 КПК України, визначаю розмір застави в розмірі 150 розмірів мінімальної заробітної плати, при внесенні якої підозрюваному ОСОБА_5 буде змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, під умовою звернення внесених заставних коштів в дохід держави, в разі невиконання ним обовязків передбачених п.п. 2,3,5,6 ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.176,177,179,184,186,187,193, 194, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання заступника начальника СВ Зіньківського ВП ГВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою задоволити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляду тримання під вартою строком на 30 ( тридцять ) днів.

Строк дії запобіжного заходу рахувати з часу затримання з 29 березня 2016 року по 28 квітня 2016 року.

При внесенні застави в розмірі 150 розмірів мінімальної заробітної плати, ОСОБА_5 підлягає звільненню під заставу і на нього покладаються обовязки передбачені п.п. ,2,3,5,6 ч.5ст.194 КПК України:

- з`являтись за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

- пройти курс лікування від алкогольної залежності;

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника СВ Зіньківського ВП ГВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та сторонам.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1