Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

31 березня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Соломянського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и в:

Згідно з вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року, з урахуванням уточнень, внесених до вказаного вироку ухвалою цього ж суду від 12 листопада 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки.

На підставі ст. 71 КК України, суд визначив ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.10.2014 року, у виді позбавлення волі строком на чотири роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням засуджений ОСОБА_2 , після звернення вироку до виконання, 12 лютого 2016 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року по справі № 760/17812/15-к та повернути справу до суду першої інстанції для перегляду в зазначеному законом порядку, з додержанням прав та свобод, передбачених Конституцією України та Європейською конвенцією з прав людини.

Ухвалою судді-доповідача від 11 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 396 КПК України та встановлено строк для усунення виявлених недоліків 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Згідно розписки, яка надійшла зі слідчого ізолятора, де засуджений ОСОБА_2 перебуває під вартою, останній отримав копію зазначеної ухвали 12 березня 2016 року.

Протягом часу, який минув з моменту залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без руху, на адресу суду апеляційної інстанції від засудженого надійшли: апеляційна скарга, датована 13.03.2016 року, в якій, висуваючи ті ж самі вимоги, останній лише уточнив дату вироку, який ним оскаржується, а саме вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року, та заява, також датована 13.03.2016 року, яка надійшла 29 числа цього ж місяця, в якій засуджений, посилаючись на те, що він отримав копію вироку в другій половині січня 2016 року, просить поновити строк апеляційного оскарження цього вироку.

Перевіркою зазначених апеляційної скарги та заяви встановлено, що засудженим ОСОБА_2 , після отримання копії ухвали від 11 березня 2016 року, протягом 10 днів, не були усунуті основні недоліки поданої ним апеляційної скарги від 12 лютого 2016 року, яку було залишено без руху.

Зокрема, вказуючи на необхідність скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, засуджений так і не зазначив у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення та з яких підстав, виходячи з вимог, передбачених ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції повинен скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Більш того, при залишенні апеляційної скарги ОСОБА_2 без руху, суддею-доповідачем було залишено поза увагою той факт, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 було розглянуто в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким, у тому числі обвинуваченим, не оспорюються.

При цьому, суд роз`яснив учасникам судового провадження не лише зміст цих обставин, а й те, що у такому випадку вони, в тому числі ОСОБА_2 , будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Між тим, як в вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_2 , ним оскаржуються саме фактичні обставини кримінального правопорушення, в тому числі правова кваліфікація вчинених ним дій, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 394 КПК України про те, що судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що засудженим ОСОБА_2 не були усунуті недоліки апеляційної скарги, яку було залишено без руху в установлений строк, а також інші, наведені в ухвалі обставини, подана ним апеляційна скарга, у відповідності до положень, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, підлягає поверненню особі, яка її подала, з усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 399 КПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня винесення ухвали судом апеляційної інстанції.

Суддя апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_1

Справа № 11-кп/796/790/2016