АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1645/16 Справа № 205/9323/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003961 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: -08 жовтня 2012 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 203-2 КК України до штрафу у розмірі 170 000 гривень;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області просить скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 раніше судимий за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2012 року за ч. 1 ст.203-1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 гривень, який до теперішнього часу не сплачено, строки, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, не переривалися і формально минули, що унеможливлює його виконання. Однак суд першої інстанції, під час судового розгляду не вжив заходів для встановлення наявності чи відсутності підстав для прийняття процесуального рішення щодо закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_7 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2012 року, та призначив покарання, не ґрунтуючись на вимогах закону.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2012 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки зі сплатою штрафу в розмірі 170 000 гривень, виконуючи кожен вирок окремо, відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки з покладанням обов`язків, також вирішено питання щодо стягнення судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 04 жовтня 2014 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, знаходячись в районі вулиці Київської м. Дніпропетровськ, незаконно придбав у невстановленої слідством особи без мети збуту наркотичний засіб «опій ацетильований» у рідині масою не менше 1,199 г., який незаконно, зберігаючи при собі переніс до будинку АДРЕСА_2 , де був затриманий працівниками міліції, які в ході огляду виявили та вилучили у нього вищезазначений наркотичний засіб «опій ацетильований», маса якого в перерахунку на суху речовину склала 0,0552 г., який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Дані вимоги судом першої інстанції дотримано не в повному обсязі.

За вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2012 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.1 ст.203-2 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 170000 гривень з розстрочкою виплати та конфіскацією грального обладнання.

Суд першої інстанції, застосовуючи положення ст.71 КК України, у вироку суду, який оскаржується, вказав, що повністю приєднує до призначеного покарання у виді двох років позбавлення волі невідбуте покарання у виді штрафу в сумі 170000 гривень, не перевіривши належним чином, яке саме покарання було призначено обвинуваченому за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2012 року, та чи в повному обсязі призначене покарання не було виконане, не мотивувавши у вироку, чому всупереч вимогам ч.2 ст.53 КК України та правового висновку Верховного Суду України від 01 жовтня 2015 року №5-154кс15 розмір штрафу зазначено лише у грошовій сумі без вказівки на його розмір у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, а також чому суд не застосовує розстрочку виплати штрафу певними частинами відповідно до вимог ч.4 ст.53 КК України, та не звернув уваги, які настали наслідки у зв`язку з невиконанням обвинувального вироку суду, чи збіг строк давності його виконання з урахуванням положень ст.80 КК України та правового висновку Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року №5-324кс15 щодо правозастосування положень статті 80 КК України.

Колегія суддів позбавлена можливості перевірити зазначені обставини, оскільки відповідно до вимог ст.404 КПК України учасники судового провадження не заявляли відповідних клопотань, а матеріали кримінального провадження таких даних не містять.

Відповідно до ст.409 КПК України неповнота судового розгляду тягне за собою скасування або зміну судового рішення.

За положеннями ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Отже, зазначені порушення свідчать про допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду.

Крім того, надані матеріали кримінального провадження не містять журнал судового засідання за 29 грудня 2014 року та технічний носій інформації, на якому зафіксовано перебіг судового засідання від 03.03.2015 року.

Колегія суддів вважає, що на підставі ст.ст.409, 415 КПК України вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а апеляційна скарга - задоволенню.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону усунути недоліки, вказані в ухвалі суду апеляційної інстанції, перевірити доводи апеляційної скарги прокурора і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд в тому ж суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4