Справа № 495/1373/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000216 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білгород-Дністровський, Одеської області, українки, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючої, раніше судимої:

-13.08.2008 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст. 185 ч.3, ст.190 ч.1, ст.198 КК України до 2 років позбавлення волі,

-19.10.2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України з випробуванням строком на 2 роки,

-29.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 71 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнилась із місць позбавлення волі 08.05.2014 року по відбуттю строку покарання, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2016 року приблизно о 19.00 годині, більш точний час встановити не представилося можливим, обвинувачена ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись по АДРЕСА_3 , через огорожу проникла до подвір`я та прослідувала до вказаного житлового будинку.

Далі діючи з корисливих мотивів, здійснюючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачена ОСОБА_3 , встановивши, що за нею ніхто не пильнує, проникла через вікно шляхом віджиму у вищезазначений житловий будинок, звідки таємно викрала кольоровий телевізор марки «Thomson», модель 32D12 чорного кольору розміром 32 дюйми, вартістю 3000 гривень, а також флеш накопичувач «Transent» 4 gb, вартістю 100 гривень, ковдру синього кольору вартістю 150 гривень, що належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_5 , а всього на загальну суму 3250 грн., тим самим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму. Після чого з місця скоєння правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_3 провину визнала у повному обсязі, щиро розкаялась у скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують її особистість.

Обвинувачена ОСОБА_3 погодилась з тим, щоб судовий розгляд обмежився її допитом, допитом потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують її особистість. Їй було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 пояснила наступне. 26.01.2016 року приблизно о 19.00 годині вечора вона проходила по АДРЕСА_3 та побачила, як два чоловіки вийшли із будинку АДРЕСА_3 . В цей момент вона вирішила проникнути до будинку та вчинити крадіжку майна. Вона потрапила через огорожу на подвір`я, через пластикове вікно шляхом віджиму потрапила до середини вищезазначеного житлового будинку. В одній із кімнат знайшла ковдру, в яку завернула телевізор та флеш накопичувач та винесла із будинку. В подальшому вона повернула потерпілій ковдру та телевізор, флеш накопичувач загубила, але потерпіла претензій до неї не має. У скоєному щиро розкаялась, попросила вибачення у потерпілої та просила її суворо не карати.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 26.01.2016 року вона, повернувшись з роботи до місця свого проживання, а саме, до будинку, що розташований по АДРЕСА_3 та виявила розбите вікно. Коли вона зайшла до приміщення то побачила, що в кімнатах все було перевернуто та викрадені кольоровий телевізор, флеш накопичувач та синя ковдра. Після чого вона одразу звернулась із заявою до співробітників поліції. Через декілька днів їй співробітниками поліції було повернуто ковдру та телевізор. Цивільний позов вона не заявляла, оскільки претензій будь-якого характеру до обвинуваченої не має. Просила призначити їй покарання на розсуд суду.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинувачену ОСОБА_3 у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні та кваліфікує її дії за ст. 185 ч. 3 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, негативну характеристику за місцем проживання, не заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше тричі засуджувалась за умисні корисливі правопорушення, звільнившись з міць позбавлення волі, маючи не зняту та непогашену у встановлені законом строки судимість, вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, щиро розкаялась в скоєному, відшкодувала завдану шкоду потерпілій ОСОБА_5 , яка претензій будь-якого характеру до потерпілої не має та просила призначити покарання на розсуд суду (а.с. 34-39).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки вона вчинила новий злочин, звільнившись з місць позбавлення волі, та маючи не зняту та не погашену судимість у встановленні законом строки, що характеризує її як особу, яка не має наміру ставати на шлях виправлення та схильна до вчинення правопорушень.

Речові докази: телевізор «Thomson» модель 32д12 чорного кольору, шерстяну ковдру синьо-бірюзового кольору, що передані під схорону розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити їй (а.с.39-40).

Цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і на підставі санкції даної статті призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: телевізор «Thomson» модель 32д12 чорного кольору, шерстяну ковдру синьо-бірюзового кольору, що передані під схорону розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити їй (а.с.39-40).

Цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ