Справа № 344/3889/16-к
Провадження № 1-кп/344/286/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 03.06.2015 року приблизно о 21.30 год. водій ОСОБА_6 керуючи мопедом «Aprilia», який незареєстрований у встановленому законом порядку, рухався по правій смузі проїзної частини дороги вул. Чорновола у напрямку вул. Довженка в м.Івано-Франківську. Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, які розділено між собою дорожньою розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України. На момент руху проїзна частина дороги освітлювалась ліхтарями вуличного освітлення. У попутному напрямку попереду ОСОБА_6 рухався невстановлений автомобіль, який наблизившись до нерегульованого пішохідного переходу поряд із будинком № 121 А по вул. Чорновола, зупинився та надав дорогу пішоходу ОСОБА_7 , яка розпочала перетинати проїзну частину дороги по пішохідному переході з права наліво, відносно напрямку руху автомобіля. При наближенні до невстановленого автомобіля, водій ОСОБА_6 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на ділянці дороги не справився з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та продовжив рух прямо, де на пішохідному переході допустив наїзд на ОСОБА_7 . При цьому, водій ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3., б), відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 18.4., згідно якого, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. У результаті порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою лівого колінного суглоба з розривом внутрішньої зв`язки і синцем в ділянці внутрішньої поверхні суглоба, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як таких що викликали тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєному визнав частково та суду показав, що 03.06.2015 року приблизно о 21.30 год. керуючи мопедом «Aprilia» рухався по вул.Чорновола у напрямку вул. Довженка в м.Івано-Франківську. Попереду нього рухався автомобіль, який почав раптово гальмувати перед пішохідним переходом. Тоді об`їхав даний автомобіль з лівої сторони і здійснив наїзд на пішоходному переході на потерпілу ОСОБА_7 . Визнав, що порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого вчинив інкриміновану йому дорожньо-транспортну пригоду. Проте не визнає інкриміновану йому тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених потерпілій внаслідок цього ДТП. Вважає, що потерпіла ОСОБА_7 не могла отримати розриву зв`язок, оскільки потерпіла ОСОБА_7 ходила після ДТП. У вчиненому розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується показаннями потерпілої.

Так, потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 03.06.2015 року приблизно о 21.30 год. разом з своїми дітьми ОСОБА_8 , 2008 р.н. та ОСОБА_9 , 2013 р.н. рухалась пішохідною доріжкою по вул.Чорновола в м.Івано-Франківську. Підійшовши до пішохідного переходу, що знаходиться поряд із стадіоном «Рух», з метою перейти дорогу на протилежну сторону вулиці, зупинилась біля пішохідного переходу. Переконавшись, що немає транспортних засобів разом з дітьми почала переходити проїзну частину дороги по пішохідному переходу. Пройшовши приблизно до середини проїзної частини дороги, побачила, як ліворуч із-за автомобіля, який зупинився перед переходом і пропускав їх - виїхав на великій швидкості мопед. Даний мопед не зупиняючись здійснив наїзд на неї, вдарив її в грудну клітку, внаслідок чого впала на дорогу. Через деякий час її було госпіталізовано до лікарні. Вказані тілесні ушкодження отримала безпосередньо внаслідок цієї ДТП. Просила суд задовольнити її цивільний позов.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується також наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Протоколом огляду місця події (а.с.93-94), схемою (а.с.95) та фототаблицею до нього (а.с.96-98) встановлено, оглянуто і описано місце дорожньо-транспортної пригоди - проїзна частина дороги біля будинку № 121 А по вул. Чорновола в м. Івано-Франківську.

Відповідно до висновку експертизи № 09/17-325 від 01.07.2015 року (а.с.105-108), на момент експертного огляду та дослідження, рульове керування та робоча гальмівна система мопеда «Aprilia» знаходились у працездатному стані.

Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи №09/17-210 від 25.03.2015 року (а.с.116-117), у заданій дорожньо-транспортній ситуації, у відповідності до пункту 18.4 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_6 повинен був, з технічної точки зору, зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія ОСОБА_6 вимогам п.18.4 Правил дорожнього руху України.

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи №006 від 23.02.2016 року (а.с. 119-122), у потерпілої ОСОБА_7 виявлено: забій лівого колінного суглоба з розривом внутрішньої зв`язки і синцем в ділянці внутрішньої поверхні суглоба, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я; велике інфіковане садно верхньої, середньої та нижньої третини передньої поверхні правої гомілки відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, і зазначені тілесні ушкодження можуть відповідати часу вчинення ДТП.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 щодо того, що інкриміновані йому тілесні ушкодження не могли бути заподіяні потерпілій ОСОБА_7 внаслідок даної ДТП, суд відкидає, оскільки його показання в цій частині є неправдивими і такими, що спростовані послідовними свідченнями потерпілої ОСОБА_7 , яка прямо вказала на те, що встановлені висновком експертизи виявлені у неї тілесні ушкодження були спричинені саме внаслідок наїзду обвинуваченим ОСОБА_6 на неї мопедом. Дані показання потерпілої, у свою чергу, узгоджуються з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема висновком комісійної судово-медичної експертизи.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме порушив вищенаведені вимоги п. 18.4 Правил дорожнього руху України. Також у судовому засіданні встановлено, що згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи потерпіла ОСОБА_7 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Судом встановлений причинний зв`язок між зазначеними порушеннями правил безпеки дорожнього руху і наслідками у виді отримання середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Суд, дослідивши всі зібрані у кримінальному провадженні докази та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який раніше несудимий, його часткове визнання вини та каяття у вчиненому, злочин вчинив з необережності та обставини, які обтяжують і пом`якшують його покарання. Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід обрати покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів - у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.286 КК України. Крім того, враховуючи всі наведені обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно призначити додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , в частині спричинення матеріальної шкоди, завданої злочином, слід задовольнити частково на суму, витрачену на лікування, підтверджену в судовому засіданні документально - 1162 гривні. У частині решта позовних вимог щодо витрат на придбання ліків на суму 3838 гривень - слід відмовити, оскільки в судовому засіданні не представлено жодних доказів понесення таких витрат. Суд також вважає, що потерпілій ОСОБА_7 , вчиненим злочином спричинено моральну шкоду: внаслідок одержаних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, вона перенесла, як фізичну біль, так і психологічні страждання з-за втрати здоров`я, звичного нормального способу життя. Тому, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, те, що злочин вчинений з необережності, характер та глибину моральних страждань потерпілої ОСОБА_7 , їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок отриманих середньої тяжкості тілесних ушкоджень, суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити частково та з врахуванням вимог розумності і справедливості розмір відшкодування моральної шкоди визначити у розмірі 20000 гривень. Дані суми на користь потерпілої ОСОБА_7 слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання - штраф у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 - 1162 гривні матеріальної шкоди та 20000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави (а.с. 104, 115) - 1053 гривні 60 копійок судових витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1