Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/3242/16-к Слідчий суддя 1 інстанції
№ провадження 11сс/778/357/15 ОСОБА_1
Категорія ст. 196 Доповідач в 2 інстанції
КПК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2016 року.

Зазначеною ухвалою (з урахуванням ухвали від 30 травня 2016 року) задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 27 травня 2016 року по 25 липня 2016 року з одночасним визначенням розміру застави в 10 мінімальних заробітних плат, у сумі 14 500,00 гривень, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, (у разі внесення застави) стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше судимого:

-24 квітня 2003 року за ч. 3 ст. 185 України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

-04 жовтня 2006 року за ч. 3 ст. 186 КК України 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно визначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-14 грудня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжяза ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Органом досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, вчиненого за наступних обставин.

07 березня 2016 року, о 15 год. 40 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні магазину «Єва» ТОВ «Руш», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Руставі, будинок № 1-Д, на другому поверсі торгового центру «Бонус», вирішив викрасти креми для обличчя, які знаходилися в торгівельному залі з продажу товару у відділі догляду за шкірою магазину «Єва».

Знаходячись у вищевказаному приміщенні, ОСОБА_8 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до стелажу, де з полки, таємно взяв 3 коробки з кремами марки «Лореаль» на загальну суму 261 гривня 44 копійки, поклавши до лівої зовнішньої кишені своєї куртки.

Після цього, ОСОБА_8 , з викраденим майном, перетнув касову зону магазину «Єва» та перетнув систему захисту від крадіжок, якою обладнаний вищевказаний магазин, та не розрахувавшись за товар, намагався залишити приміщення торгового центру «Бонус», однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений співробітницею магазину «Єва».

08 березня 2016 року відомості про злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, внесені до ЄРДР за № 0001722.

16 травня 2016 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

27 травня 2016 року слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Запорізької прокуратури № 3 ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , в якому з дотриманням вимог ст. 184 КПК України викладені обставини, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з посиланням на докази, що підтверджують ці обставини, та обґрунтування неможливості запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При розгляді клопотання слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує слідчій, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі підозрюваний посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначаючи, що він має постійне місце проживання, неофіційно працює, скоїв замах на злочин, тобто відсутній матеріальний збиток, зобов`язується з`являтися за викликом до слідчих і судових органів, просить скасувати ухвалу слідчого судді і обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу підозрюваного; думку прокурора щодо законності ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги підстав для скасування або зміни судового рішення, передбачених ст. 409 КПК України, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 193 КПК України та перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, і, на думку колегії суддів, правильно прийшов до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_8 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується матеріалами провадження, та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі дані про особу ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів, судимість за які не знята та не погашена, підозрюється з вчинені злочину під час випробування за попереднім вироком, що дає підстави вважати, що ОСОБА_8 може знов вчинити кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, що в сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про наявність доходу спростовуються його показаннями, викладеними в протоколі допиту підозрюваного від 16.05.2016р., згідно яких у нього не має грошових коштів для забезпечення своїх потреб (а.с. 8, зв. бік).

Таким чином, висновки слідчого судді є обґрунтованими і відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2016 року (з урахуванням ухвали від 30 травня 2016 року), якою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 27 травня 2016 року по 25 липня 2016 року з одночасним визначенням розміру застави в 10 мінімальних заробітних плат, у сумі 14 500,00 гривень, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, (у разі внесення застави) стосовно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу, оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Судді: 1 2 3