Справа № 127/21/16-к
Провадження №11-кп/772/552/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2016 року у кримінальному провадженні №0008345, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимог,
визнано винуватими і засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України, у виді двох років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, -

В С Т А Н О В И В:
07.11.2015 року приблизно о 10 годині ОСОБА_7 , перебуваючи на трамвайній зупинці «Стадіон Локомотив», що по вул. 50-річчя Перемоги в м. Вінниці, зайшов до вагону трамваю маршруту №4 «Залізничний вокзал - Барське шосе», де раніше невідома йому кондуктор ОСОБА_1 , з метою забезпечення порядку в громадському транспорті та дотримання правил поведінки, попередила ОСОБА_7 , щоб він належним чином себе поводив та не заважав іншим пасажирам.
Після чого, ОСОБА_7 , знаходячись у вагоні трамваю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та загальноприйнятих норм моралі та поведінки, що супроводжувалось особливою зухвалістю, підійшов ззаду до ОСОБА_1 та безпричинно кулаком руки наніс їй удар в область потилиці, від чого остання впала на жінку, що сиділа на пасажирському сидінні. Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_7 , керуючись вищевказаними мотивами, почав виражатися брутальними словами в адресу ОСОБА_1 .
Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_7 , ОСОБА_1 отримала тілесне ушкодження у вигляді садна на тлі синця на передній поверхні лівої гомілки. Згідно висновку експерта № 1832 від 14.12.2015 року, дане тілесне ушкодження могло утворитися від дії тупого твердого предмету, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, по давності утворення можуть відповідати вказаному строку.
Обвинувачений ОСОБА_7 не погоджуючись із вироком суду звернувся із апеляційною скаргою, в якій не оспорюючи доведеності своєї вини та кваліфікації дій просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2016 року, змінити та призначити йому покарання більш м`яке, оскільки призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого.
Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити і застосувати до нього вид покарання штраф, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто з застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 296 КК України, при обставинах, викладених у вироку суду та кваліфікація його дій за вказаними статтями, в апеляційних скаргах не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії легких, особу винуватого, та те, що він раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, а тому, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано призначив покарання у виді обмеження волі.
Твердження ОСОБА_7 про те, що винесений вирок відносно нього надто суворий і судом в повному обсязі не враховано наявність пом`якшуючих обставин є необґрунтованими, оскільки вказані обставини повністю були враховані судом при ухваленні обвинувального вироку та спростовуються наявними у справі доказами, що надані сторонами кримінальногно провадження і які підтверджують відсутність обтяжуючих обставин та наявність пом`якшуючих обставин.
Крім того, прохання обвинуваченого про застосування до нього більш м`якого виду покарання, а саме штрафу, апеляційний суд вважає безпідставним та таким, що не заслуговує на увагу, оскільки як встановлено в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду ОСОБА_7 не працюючий і постійного доходу немає, а отже призначення такого виду покарання є недоцільним та таким, що не буде нести в собі мету виправлення та перевиховання особи обвинуваченого.
Отже, підстав для зміни чи скасування вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційний суд не вбачає.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2016 року залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2016 року, в кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0008345 відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 296 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з її проголошення, безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді: