Єдиний унікальний номер справи 185/8889/16-к
Провадження № 1-кп/185/522/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0002471, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, судимого:

1) 09.09.1997 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 81, ст. 44 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання на 1 рік;

2) 03.09.1998 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 140, ст. 42, 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 18.08.2000 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 23 дні;

3) 01.10.2001 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 101, ч.2 ст. 189, ст. 128, 42, 43 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 07.02.2007 року умовно-достроково на 9 місяців 29 днів;

4) 23.09.2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 263 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;

5) 03.10.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 -

за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
17.09.2016 року приблизно о 10.00 годині обвинувачений ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме металевих воріт, які є власністю РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» в особі СП «Павлоградська дистанція сигналізації та зв`язку», з корисливих мотивів, з метою подальшого використання викраденого майна, підійшов до металевих воріт, які кріпились навісними петлями до бетонного забору, що огороджував територію контрольно-вимірювального пункту ПОНАБ по ст. Павлоград-1 РФ «Придніпровська залізниця», що розташований по вул. Залізничній в м.Павлоград Дніпропетровської області, при цьому маючи при собі палку та цеглу, які знайшов неподалік від вищевказаного підприємства з метою подальшого використання в ході вчинення злочину. Далі обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, за допомогою палки та цегли, які використовував як важіль, зняв з навісних петель вищевказані металеві ворота. Після чого обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» в особі СП «Павлоградська дистанція сигналізації та зв`язку» майнову шкоду на загальну суму 829.28 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 вину за ст.185 ч.2 КК України визнав повністю і пояснив, що вранці 17.09.2016 року, вигулюючи собаку по вул. Залізничній м.Павлограда, біля вокзалу побачив навісні металеві ворота. Оскільки в цей час в нього було скрутне матеріальне становище, він вирішив викрасти ці ворота та здати до пункту металобрухту. Повернувшись до вказаного місця о 10.00 годині, він знайшов неподалік цеглу та палку, за допомогою яких зняв металеві ворота з петель, та став їх тягти до пункту прийому металобрухту. Ворота були важкі, тому він прийшов до пункту, де попросив у невідомого громадянина тачку, за допомогою якої привіз ворота до пункту металобрухту. За здачу воріт у металобрухт отримав 270 гривень. У скоєному розкаявся. Просив суд розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини провадження, пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд провадження за його відсутності.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

До них відносяться:

витяг з кримінального провадження №0002471, постанова про визнання речовими доказами, розписка представника потерпілого про зберігання речових доказів, розписка гр. ОСОБА_6 про зберігання речового доказу, висновок судово-товарознавчої експертизи №4889-16 від 21.10.2016 року.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії злочинів середньої тяжкості згідно ст.12 КК України, обстановку і спосіб вчинення злочину, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисні злочини, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку в наркологічному диспансері, а також враховує повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття і повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисні злочини, за місцем проживання характеризується посередньо, пом`якшуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 була обрана у виді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід не підлягає змінам.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, згідно акту Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ на проведення криміналістичної експертизи було витрачено 176.20 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 176.20 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:

-металеві ворота, передані на зберігання представнику потерпілого СП «Павлоградська дистанція сигналізації та зв`язку» РФ «Придніпровська залізниця», - після набрання вироком законної сили підлягають залишенню останнім по приналежності;

-тачка, передана на зберігання власнику ОСОБА_6 , - після набрання вироком законної сили підлягає залишенню останньому по приналежності.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
У відповідності ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити обрану: домашній арешт.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи експертами Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ у розмірі 176.20 гривень.

Речові докази: металеві ворота, передані на зберігання представнику потерпілого СП «Павлоградська дистанція сигналізації та зв`язку» РФ «Придніпровська залізниця», - після набрання вироком законної сили залишити останнім по приналежності; тачку, передану на зберігання власнику ОСОБА_6 , - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1