АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/3285/16-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1747/16
Категорія: ч. 5 ст. 72 КК України
Іменем України
19 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року, відповідно до якої клопотання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 26 жовтня 2015 року Апеляційним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі,
про зарахування строку його тримання в місцях попереднього ув`язнення з 14 грудня 2015 року по 28 березня 2016 року в строк відбування покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України залишено без задоволення.
Приймаючи таке рішення за клопотанням засудженого ОСОБА_7 та його матері ОСОБА_8 суд в ухвалі зазначив, що ОСОБА_7 був засуджений 04 лютого 2015 року Черавонозаводським районним судом м. Харкова на 3 роки позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 26 жовтня 2015 року попередній вирок в частині призначеного покарання скасовано і постановлено новий, яким ОСОБА_7 призначено 3 роки 4 місяці позбавлення волі. За цим вироком строк покарання рахується з 15 вересня 2014 року. Вирок набрав законної сили 26 жовтня 2015 року. Знаходження засудженого під вартою в місцях попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили не є попереднім ув`язненням.
Крім того, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2016 року в строк відбування покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Харківської області від 26 жовтня 2015 року, зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 15 вересня 2014 року по 26 жовтня 2015 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , по суті, просить оскаржувану ухвалу змінити та зарахувати відповідно до ч. 5 ст.72 КК Уккраїни в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 27 січня 2016 року по 28 березня 2016 року, оскільки він в цей час перебував у слідчому ізоляторі для участі в Касаційній інстанції.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1996 року зі змінами та доповненням, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним законом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України передбачають, що зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Виходячи з наведених положень Закону, КПК України та з огляду на матеріали особової справи засудженого, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 складає з 15 вересня 2014 року - з дня його затримання по 26 жовтня 2015 року дня набрання вироком законної сили.
Будь-який інший строк перебування засудженого ОСОБА_7 у слідчому ізоляторі, у тому числі для його участі у розгляді кримінального провадження в касаційній інстанції, не є строком попереднього ув`язнення, оскільки це перебування відбувалось за межами цього строку, визначеного ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», а тому зарахуванню в строк відбування покарання засудженому у виді позбавлення волі в межах цього кримінального провадження, відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України, не підлягає.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, зарахувавши засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 15 вересня 2014 року по 26 жовтня 2015 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 правильності цього висновку не спростовують. Тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року про залишення без задоволення клопотання ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 про зарахування в строк покарання, як попереднього ув`язнення, часу знаходження в СІЗО з 14.12.2015 року по 28.03.2016 року відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий -

Судді: