про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Справа № 384/242/16-к
Провадження № 1-кс/384/12/2016
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,
Начальник слідчого відділу Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Вільшанського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання начальник слідчого відділу посилається на те, що ОСОБА_4 пред"явлено повідомлення про підозру у тому, що він 12 квітня 2016 року у вечірній час спільно з ОСОБА_7 на автомобілі ЗАЗ-968-М, реєстраційний № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 приїхали в с. Станкувате Вільшанського району Кіровоградської області, де при зустрічі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 попередньо домовились про спільне вчинення розбійного нападу в с. Мала Мазниця Вільшанського району Кіровоградської області. З метою реалізації свого спільного злочинного умислу ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 близько 22 години 30 хвилин на автомобілі ЗАЗ-968-М, реєстраційний № НОМЕР_2 НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 приїхали в с. Мала Мазниця Вільшанського району Кіровоградської області, де залишили автомобіль неподалік місця подальшого вчинення кримінального правопорушення, а самі прийшли до домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_3 .
Перебуваючи на території вказаного домоволодіння ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 замаскували свої обличчя масками, озброїлись дерев`яними палицями, а ОСОБА_7 додатково озброївся невстановленим пістолетом, після чого діючи умисно, спільно, переслідуючи корисливо-насильницьку мету, направлену на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, близько 23 години, вибивши віконні рами проникли до приміщення житлового будинку, де на той час відпочивали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Перебуваючи в приміщенні житлового будинку останні стали висловлювати погрози про застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , при цьому демонструючи вказаного пістолета, якого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 сприйняли реально, як справжню зброю, що становить небезпеку для їх життя та здоров`я. Долаючи опір потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_9 положив її на ліжко та став утримувати, накривши при цьому подушкою та ковдрою. В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стали відшукувати майно. В результаті зазначених спільних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволоділи ноутбуком марки «Асус», планшетом марки «Леново», зарядним пристроєм до мобільного телефону «Самсунг», відеокамерою марки «Соні», індуктивною електроплиткою та грошима в сумі 700 гривень, чим спричинили потерпілим матеріальних збитків, після чого з місця вчинення злочину зникли та майном розпорядились на власний розсуд.
13 квітня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
В судовому засіданні покурор висловив міркування про необхідність задоволення клопотання, вбачаючи для цього достатні підстави. Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Перевіривши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши підозрюваного та його захисника, з`ясувавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні. Як вбачається з матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання були досліджені в судовому засіданні, а саме: протокол огляду місця події (а.с.8-10), протоколи допиту потерпілих (а.с.11-16), протоколи допиту свідків (а.с.17-18). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ять років.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Проте, враховуючи обставини справи, слідчий суддя вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається. Крім того, слідчий суддя враховує обставини, визначені у ч.1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке вчинене із погрозою застосування насильства, щодо особи похилого віку, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я, репутацію та міцність соціальних зв"язків. Також, кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 є: умисним, корисливим, особливо тяжким, посягає на найвищі соціальні цінності, вчинене за попередньою змовою групою осіб, підозрюваний офіційно не займається суспільно -корисною працею, не має законного стабільного джерела доходу, за місцем проживання характеризується посередньо. Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_4 та його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, тому відносно підозрюваного не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, суд переконаний у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому та його спільникам змогу незаконно впливати на свідків та потерпілих. Перебування на волі спільників є реальною передумовою для ухилення його від явок до слідчого, прокурора і в суд, внаслідок чого стане можливим затягування розгляду кримінального провадження. Відсутність законного джерела доходу може бути підставою для вчинення нового кримінального правопорушення.
При цьому визнається, що хоча підозрюваний ОСОБА_4 раніше і не притягувався до кримінальної відповідальності, однак це не дає підстави вважати, що обрання відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та в подальших стадіях провадження, оскільки наявні вищевказані ризики.
Аргументи захисника про наявність у ОСОБА_4 місця проживання не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного та не можуть бути гарантіями його належної процесуальної поведінки на досудовому слідстві, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суспільну важливість об`єкту посягання, а також характер та обставини протиправних дій, в яких він підозрюється.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, приходжу до висновку, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Поряд з цим, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З урахуванням всіх обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану ОСОБА_4 , які вище перелічені, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, достатньою буде застава в розмірі 100 мінімальних заробітних плат. Згідно з ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою. З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 затриманий 13 квітня 2016 року о 13 год. 00 хв.. Саме з цього часу повинен рахуватися строк дії ухвали слідчого судді (60 днів), тобто він закінчується о 13 год. 00 хв. 12 червня 2016 року. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України слідчий суддя, -
Клопотання начальника СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 13 год. 00 хв. 12 червня 2016 року.
Строк дії ухвали визначити до 13 год. 00 хв. 12 червня 2016 року.
Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повідомити родичам арештованого ОСОБА_4 про взяття його під варту.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Кіровоградського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово начальника СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , що звернувся з клопотанням, прокурора Вільшанського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та слідчого суддю Вільшанського районного суду Кіровоградської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Уповноважена службова особа Кіровоградського слідчого ізолятора у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`яснити його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання слідчому, в провадженні якого перебуватиме кримінальна справа, паспорт громадянина України та закордонний паспорт (у разі наявності ).
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 13 год. 00 хв. 12 червня 2016 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1