У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06. 07. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України щодо не внесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР,
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України щодо не внесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР.
Скарга вмотивована тим, що 07. 06. 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Національного антикорупційного бюро України із заявою про вчинення злочину №С-5307 про вчинення злочину начальником Управління НБУ по м. Києву і Київській області ОСОБА_4 та Головою НБУ ОСОБА_5 , передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 192, ст.. 364, ст.. 365 КК України.
Скаржник зазначає, що в порушення вимог чинного КПК України відомості по заяві про вчинення злочину, яка була подана ОСОБА_3 . 07. 06. 2016 року уповноваженими службовими особами Національного антикорупційного бюро України до ЄРДР внесені не були, що порушує права скаржника.
В зв`язку із зазначеним скаржник просив слідчого суддю:
- зобов`язати уповноважену службову особу НАБУ внести відомості до ЄРДР згідно поданої заяви ОСОБА_3 від 07. 06. 2016 року №С-5307.
Скаржник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Представник НАБ України в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, просив відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення представника НАБУ, вивчивши та дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Скаржник при зверненні до суду з даною скаргою посилався на те, що 07. 06. 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Національного антикорупційного бюро України із заявою про вчинення злочину №С-5307 про вчинення злочину начальником Управління НБУ по м. Києву і Київській області ОСОБА_4 та Головою НБУ ОСОБА_5 , передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 192, ст.. 364, ст.. 365 КК України, однак в порушення вимог чинного КПК України відомості по заяві про вчинення злочину, яка була подана ОСОБА_3 . 07. 06. 2016 року уповноваженими службовими особами Національного антикорупційного бюро України до ЄРДР внесені не були, що порушує права скаржника, в зв`язку з чим скаржник просив слідчого суддю про задоволення скарги, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно з Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.
Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Проте, вивчивши подану скаргу та додані матеріали до скарги, вважаю, що подана ОСОБА_3 заява про злочин не містить об`єктивних ознак, що вказують на склад кримінального правопорушення та вчинення зазначеними у заяві ОСОБА_3 особами кримінального правопорушення, а тому вважаю, що скарга не є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1