Справа № 296/5506/16-к
У Х В А Л А

30 червня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , поданим в межах кримінального провадження №0000047 від 22.06.2016, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про накладення арешту на майно, вилученого під час проведення обшуку приміщення: квартири АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира звернувся слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 із клопотанням про накладення арешту на майно, вилученого під час проведення обшуку приміщення: квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 16.06.2016 за заявою ОСОБА_6 Житомирським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004058 за фактом спричинення заявнику ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, шляхом здійснення пострілу в область шиї з пневматичної зброї, з хуліганських спонукань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

16.06.2016 у кримінальному провадженні №0004058 визначено прокурора, який здійснюватиме нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва за досудовим розслідуванням прокурора Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 .

Здійснюючи процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, у ОСОБА_8 виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності та маючи повноваження, згідно ст. 36 КПК України, як прокурор у кримінальному провадженні на складання та повідомлення підозри та подання до суду клопотання про обрання запобіжного заходу, з корисливих мотивів, створив умови для отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становище, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились в співучасті у виді пособництва в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

24.06.2016 ОСОБА_9 затримано за підозрою в співучасті у виді пособництва в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

24.06.2016 ОСОБА_9 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

24.06.2016 прокурора Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 затримано за підозрою в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становище, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

24.06.2016 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

24.06.2016 проведено обшук приміщення квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 . Під час проведення обшуку вказаної квартири виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2100 грн., з яких 14 шт. купюр номіналом по 100 грн., одна купюра номіналом 200 грн., одна купюра номіналом 500 грн. з наступними серіями та номерами: КИ 2204874, КЕ 4276409, КН 4257444, КБ 4130393, МП 9800980, ЕН 2922167, ГЖ 3606398, ЗБ 9163961, СА 8551129, МА 3670672, ЗЄ 3292065, КЕ 5531569, ЕВ 6116002, ЗБ 5543583, ВБ 0061981, ЗЗ 0786652.

Таким чином, у слідства є достатні підстави вважати, що вилучене майно під час проведення обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 відповідає вимогам п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України, оскільки зазначені речі є предметом кримінального правопорушення, доказом злочину, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ вчинення кримінального правопорушення, а отже мають значення для кримінального провадження. їх повернення володільцю надасть можливість останньому приховати, пошкодити, знищити, відчужити вилучене майно, тобто унеможливить належне забезпечення кримінального провадження, а також з метою забезпечення у майбутньому вироку суду щодо можливої конфіскації майна, у зв`язку із чим сторона обвинувачення просить накласти арешт на вилучене майно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що майно є тимчасово вилученим.

Власник майна був повідомлений про розгляд клопотання, однак не з`явився в судове засідання, що не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя при вирішенні клопотання виходить з наступного.

Згідно ст. 167 КПК України, передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час затримання особи, обшуку або огляду.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В судовому засіданні встановлено, що майно було вилучене під час обшуку 24.06.2016 року, а клопотання про його арешт надійшло 29.06.2016 року, тобто на наступний робочий день після вилучення майна.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 168, 170 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення 24.06.2016 обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в сумі 2100 грн., з яких 14 шт. купюр номіналом по 100 грн., одна купюра номіналом 200 грн., одна купюра номіналом 500 грн. з наступними серіями та номерами: КИ 2204874, КЕ 4276409, КН 4257444, КБ 4130393, МП 9800980, ЕН 2922167, ГЖ 3606398, ЗБ 9163961, СА 8551129, МА 3670672, ЗЄ 3292065, КЕ 5531569, ЕВ 6116002, ЗБ 5543583, ВБ 0061981, ЗЗ 0786652.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області на протязі 5 діб з дня її винесення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання

Слідчий суддя ОСОБА_1