Справа № 314/5048/16-к
Провадження № 1-кп/314/219/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0000809 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 30 жовтня 2000 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 81, ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 02 вересня 2003 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

2) 01 грудня 2004 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 23 серпня 2007 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

3) 22 грудня 2008 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 16 грудня 2011 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
03 червня 2016 року о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись поблизу Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), а саме поблизу продовольчого складу, заздалегідь знаючи, що склад не охороняється, підійшов до вхідної двері, яка була зачинена за допомогою замикаючого пристрою у вигляді навісного замку, за допомогою пилки по металу, яку ОСОБА_4 мав при собі, спилив замок та проник у приміщення складу, звідки таємно викрав 97 комплектів камуфляжного одягу, загальна вартість яких згідно інвентаризаційної довідки № 7/8-3048 від 06 червня 2016 року складає 12499 гривень 80 копійок, 10 ХБ простирадл, загальною вартістю 30 гривень 00 копійок, та 3 пари берців чорного кольору, загальна вартість яких згідно інвентаризаційної довідки № 7/8-3048 від 06 червня 2016 року складає 644 гривні 43 копійки, спричинивши тим самим Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55) майнову шкоду на загальну суму 13174 гривні 23 копійки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що 03 червня 2016 року він приїхав у м. Вільнянськ Запорізької області, підійшов до складу, розташованого на території Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), де за допомогою пилки спилив замок та потрапив у його приміщення, звідки викрав комплекти камуфляжного одягу, простирадла та кілька пар берців, частину майна у подальшому продав на ринку ОСОБА_6 , а частину - залишив собі. У вчиненому щиро покаявся.

Допитаний у судовому засіданні представник потерпілого пояснив, що 06 червня 2016 року співробітниками Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55) був виявлений факт крадіжки майна з продовольчого складу. В результаті інвентаризації встановлено факт викрадення 97 комплектів камуфляжного одягу, загальною вартістю 12499 гривень 80 копійок, 10 ХБ простирадл, загальною вартістю 30 гривень 00 копійок, та 3 пар берців, загальною вартістю 644 гривні 43 копійки. На цей час майнова шкода установі відшкодована шляхом повернення викраденого майна, претензії матеріального характеру до обвинуваченого відсутні.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та його правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно наявності діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , наявності в цьому діянні складу злочину та його правової кваліфікації, а також вини обвинуваченого у вчиненні злочину, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та представника потерпілого і вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинений ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, однак має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 залишити без змін.

Речові докази: 97 комплектів камуфляжного одягу, 10 ХБ простирадл та 3 пари берців, передані на зберігання потерпілому Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55) залишити останньому, як власникові.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

27.07.2016

27.07.2016