Справа №345/3985/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.11.2016 року м. Калуш
ПТ «Просто Ломбард Владико С.В. і компанія» подало до суду скаргу, в якій просить визнати бездіяльність слідчого СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна незаконною; зобов`язати слідчого протягом 24 годин з моменту постановлення відповідної ухвали повернути тимчасово вилучене у ПТ «Просто Ломбард Владико С.В. і компанія» майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung J100H», с/н НОМЕР_1 .
Скаргу мотивує тим, що ухвалою слідчого судді від 17.10.2016 р. було надано дозвіл слідчому СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 на проведення обшуку в нежитловому приміщенні ПТ «Просто Ломбард Владико С.В. і компанія», яке знаходиться за адресою: м. Калуш, пр. Л.Українки, 74 з метою відшукання мобільного телефону марки «Samsung J100H», с/н НОМЕР_1 .
17.10.2016 року слідчим ОСОБА_4 в присутності керівника відділення №4 та працівника ПТ «Просто Ломбард Владико С.В. і компанія» було проведено обшук в приміщенні відділення №4 ПТ «Просто Ломбард Владико С.В. і компанія», яке знаходиться за адресою: м. Калуш, пр. Л.Українки, 74. В процесі проведення обшуку було вилучене заставне майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung J100H», с/н НОМЕР_1 .
Оскільки, слідчий у порядку, передбаченому процесуальним законом, з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене у підприємства майно до слідчого судді Калуського міськрайонного суду не звертався, відповідно жодної ухвали з приводу вирішення питання про арешт майна слідчим суддею не ухвалювалось, а тому представник ПТ «Просто Ломбард Владико С.В. і компанія» вважає, що тимчасово вилучене майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung J100H», с/н НОМЕР_1 , підлягає негайному поверненню слідчим ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України.
У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав з вищенаведених підстав. Наголосив, що слідчим вилучено не той телефон, на відшукання якого було надано дозвіл на відшукання ухвалою слідчого судді. На вилучений телефон арешт ухвалою слідчого судді не накладався і статус вилученого майна не визначено. Під час обшуку поняті не мали паспортів.
Слідчий в судове засідання не з`явився. Проте його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Першим заступником керівника Калуської місцевої прокуратури подано клопотання про розгляд даної скарги без участі представника прокуратури. Також зазначається, що підстав для повернення вилученого в ході обшуку майна чи накладення на нього арешту нема, оскільки майно, на відшукання якого надано дозвіл в ухвалі суду, не є тимчасово вилученим.
Вислухавши думку скаржника, дослідивши матеріали додані до скарги, приходжу до наступних висновків.
Згідно ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, уразі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
З аналізу наведених положень КПК вбачається, що статус тимчасово вилученого майна при обшуку набуває лише те майно, яке не було конкретно вказано в ухвалі про обшук і дозвіл на відшукання якого не надано в ухвалі про обшук. Майно, на відшукання якого надано дозвіл в ухвалі про обшук, не набуває статусу тимчасово вилученого, а тому не підлягає поверненню згідно з вимогами статті 169 КПК.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.10.2016 року (а.с. 4-5), надано слідчому СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 дозвіл на проведення обшуку в приміщенні ПТ «Просто Ломбард Владико С.В. і компанія», яке знаходиться за адресою: м. Калуш, пр. Л.Українки, 74 з метою відшукання мобільного телефону марки «Samsung J100H», с/н НОМЕР_1 . Цей телефон було вилучено слідчим під час проведення обшуку 17.10.2016 року (а.с. 6-7), і це й же телефон просить повернути представник скаржника.
Враховуючи, що в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку прямо надано дозвіл на відшукання мобільного телефону марки «Samsung J100H», с/н НОМЕР_1 , даний мобільний телефон не має статусу тимчасово вилученого майна.
Посилання представника скаржника на відсутність у понятих під час обшуку паспортів не впливає на статус вилученого під час обшуку майна і виходить за межі предмету дослідження в межах розгляду скарги на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна. Такі обставини можуть бути оцінені судом під час розгляду кримінальної справи з метою встановлення допустимості доказів, здобути під час проведення такої слідчої дії як обшук.
З огляду на вищевикладене, скарга є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 169-170, 234-236, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: