Справа № 127/2559/16-к
Провадження №11-кп/772/733/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання за вироком Одеського обласного суду від 10 листопада 2000 року,
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2016 року у задоволенні клопотання засудженого було відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального закону.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, винести нову ухвалу, якою зарахувати ОСОБА_8 період тримання під вартою на стадії досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в новій редакції.
Заслухавши доповідача, виступ адвоката ОСОБА_7 , який просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, рішення суду вважає законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Одеського обласного суду від 10 листопада 2000 року, який змінений ухвалою Верховного Суду України від 21 червня 2001 року, за ч. 2 ст. 215, ч. 1 ст. 165, ч. 1 ст. 222, ст. 69, ч. 3 ст. 142, ст. 17 і п. «а», «г», «і» ст. 93, ст. 19, ст. 17 і п. «а», «з», «и», «і» ст. 93, п. «а», «г», «і» ст. 93 КК України та з урахуванням ст. 42 ч. 1 КК України йому призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією усього майна та позбавленням права займати посади в органах МВС терміном 3 роки.

Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у Вінницькій УВП № 1 УДПтС України у Вінницької області.
Ухвалою суду першої інстанції відмовлено ОСОБА_8 у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання, у зв`язку з тим, що вимоги вказаного закону не поширюються на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі.
В обґрунтування своїх доводів, суд послався на те, що правила, закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до таких покарань не відноситься.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8
24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, якою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст. 72 КК України.
Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Довічне позбавлення волі не є строковим видом покарання в розумінні норм КК України.
Стаття 51 КК України визначає вичерпний перелік покарань, які поділяються на: строкові, тобто такі, які мають визначений строк застосування, та безстрокові, а саме покарання, які не мають визначеного строку застосування, в тому числі це довічне позбавлення волі.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правила, закріплені у ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, доводи апеляційних скарг вважає необґрунтованими.
Керуючись ст. 405, 407 КПК України,
у х в а л и в:
Апеляційні скарги ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання, без змін.
Ухвала набирає чинності з дня проголошення.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення її копії.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Суддя: (підписи) ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно оригіналу.
Суддя: