Справа № 523/9153/16-к
Провадження №1-кп/523/490/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2016 року м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , обвинуваченого, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в приміщенні суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000385 із звинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Казахстану, українця, громадянина України, працюючого водієм таксі «Просто бест», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно статті 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 18 травня 2016 року о 04 год. 00 хв., знаходячись в будівлі Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 31, діючи умисно, будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, подав заяву про вчинення злочину, яка була зареєстрована в ЖЄО за №5370 Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області, повідомивши при цьому, що 18.05.2016 року невстановлені особи знаходячись в салоні автомобіля марки «Мітсубіші Галант» д.з. НОМЕР_1 , який знаходився на вул. 7-а Пересипська, незаконно, погрожуючи застосуванням насильством, заволоділи вищевказаним транспортним засобом, який належить йому на підставі довіреності, після чого з місця скоєння зникли, чим заподіяли матеріальну шкоду у розмірі 72 000 гривень. Відомості про факт скоєння кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР за ч. 3 ст. 289 КК України.

Того ж дня, в ході допиту з використанням відеокамери в якості потерпілого ОСОБА_4 , будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, останній повідомив про те, що добровільно передав право керування автомобілем марки «Мітсубіші Галант» д.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не вчиняли відносно нього ніяких злочинів. Вказане підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та матеріалами кримінального провадження.

30.06.2016 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 383 КК України до трьох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, громадянина ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю два роки

ОСОБА_4 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати

докази, внаслідок чого ОСОБА_4 заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди.

Оскільки укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, не суперечить інтересам суспільства та не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також вимоги матеріального і процесуального законів, за відсутності заперечень прокурора суд вважає можливим її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

При цьому суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 вчинив:

-завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, поєднаного з обвинуваченням особи в особливо тяжкому злочині, у зв`язку із чим, кваліфікує вчинені ним дії за ч.2 ст.383 КК України;
При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б його обтяжували.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про особу, яка має на утриманні неповнолітню дитину, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.

На підставі викладеного, наявності вищезазначеної обставини, що пом`якшує покарання, з урахуванням особи винного, суд вважає можливим призначити узгоджене сторонами остаточне покарання у виді обмеження волі, із застосуванням положень ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 374, 474-475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 червня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, призначивши покарання у вигляді 3 (три) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, громадянина ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю два роки.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий