Справа №589/4216/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/431/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000768 від 04 грудня 2014 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст. 89 КК України,

визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 115 КК України п`ятнадцять років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 194 КК України вісім років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено до відбування п`ятнадцять років позбавленні волі.

Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04 грудня 2014 року до набрання вироком законної сили відповідно до Закону України № 838-УІІІ від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в сумі 3847 грн. 61 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 159507 грн. та моральну 20 000 грн.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком, 04 грудня 2014 року близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_8 знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс легкі тілесні ушкодження співмешканці ОСОБА_13 , яка після побиття залишила будинок та малолітнього сина ОСОБА_14 , який проживав у вказаному домоволодінні. ОСОБА_8 з мотивів неприязних відносин, що виникли під час сварки, з метою знищення будинку та майна ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , яка є власницею будинку, умисно вчинив підпал житлового будинку. Після чого впевнившись, що підпалені речі розгорілися та достовірно знаючи, що в будинку залишилася малолітня дитина ОСОБА_14 , обвинувачений втік з місця вчинення злочину, свідомо допустивши настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_14 , яка настала згідно висновку судово-медичної експертизи внаслідок отруєння оксидом вуглецю.

В наслідок пожежі потерпілій ОСОБА_12 було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 159507 грн., потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1416 грн.

Не погоджуючись з ухваленим вироком, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить частково скасувати судове рішення та постановити новий вирок, визнавши його винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та виправдати у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки мотиви його дій були направлені на пошкодження та знищення майна співмешканки ОСОБА_13 , а не на вбивство неповнолітнього ОСОБА_14 . Смерть дитини сталася з необережності, внаслідок його не обачних дій вчинених в збудженому емоційному стані.

Захисник ОСОБА_10 у поданій апеляційній скарзі зазначає, що в діях обвинуваченого не було ніякого умислу, оскільки вчиняючи підпал, ОСОБА_8 не передбачав настання смерті малолітньої дитини, бо був впевнений, що він не знаходиться в будинку. У даному випадку була необережність, яка виразилась у злочинній недбалості, відповідно вчинене кримінальне правопорушення повністю охоплюється кваліфікацією за ч. 2 ст. 194 КК України. Суд першої інстанції призначив занадто суворе покарання, не знайшовши жодної пом`якшуючої обставини, а саме активне сприяння слідству, щире каяття, визнання вини.

Також під час судового розгляду в суді першої інстанції було допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, так суддя ОСОБА_15 , яка входила до складу колегії суддів, перебуваючи в нарадчій кімнаті по даній справі, 10 лютого 2016 року провела відкриті судові засідання по цивільних справах та ухвалила судові рішення. Враховуючи викладене, захисник просить скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В доповнення до апеляційної скарги захисник ОСОБА_10 додала витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень щодо судових рішень ухвалених суддею ОСОБА_16 10.02.2016 р. під час перебування в нарадчій кімнаті по даному кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_11 в зміненій апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із порушенням судом тайни нарадчої кімнати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого який підтримав свою апеляційну скаргу і частково апеляційну скаргу захисника, захисника на підтримку поданої апеляційної скарги та скарги обвинуваченого, прокурора, який прохав вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 371 КПК України вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Згідно положень ст. 367 КПК України під час ухвалення вироку ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім суду, який здійснює судовий розгляд. Суд вправі перервати нараду лише для відпочинку з настанням нічного часу. Під час перерви судді не можуть спілкуватися з особами, які брали участь у кримінальному провадженні. Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення вироку в нарадчій кімнаті.

Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального закону, таємниця нарадчої кімнати є однією з гарантій незалежності суддів при розгляді й вирішенні кримінального провадження, а також необхідною умовою вирішення усіх питань, пов`язаних із ухваленням законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, здійснювався колегією суддів Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Згідно журналу судового засідання та технічного запису судового засідання від 09 лютого 2016 року, для ухвалення судового рішення, суд видалився до нарадчої кімнати 09 лютого 2016 року о 12 год. 41 хв. та перебував в ній до 11 лютого 2016 року 09 год. 52 хв.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень, 10 лютого 2016 року суддями Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ухвалювались судові рішення по кримінальним провадженням, цивільним справам та справам про адміністративні правопорушення.

Наведене свідчить про порушення таємниці нарадчої кімнати, оскільки під час перебування в нарадчій кімнаті по ухваленню судового рішення в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 194, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, 10 лютого 2016 року ухвалено судові рішення в інших судових справах, що є порушенням вимог ст.. 322 КПК України щодо безперервності судового розгляду і відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та тягне за собою скасування судового рішення.

Отже судом першої інстанції, згідно до вимог ст. 412 КПК України, допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і які є відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Беручи до уваги той факт, що діючим КПК України, з одного боку, чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційних скарг учасників кримінального провадження, виходячи з того, що апеляційний суд не має можливості усунути зазначені порушення, з другого боку в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять порушення вищевказаних вимог кримінального процесуального закону, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме вимог п. 2, п. 10 ч. 1 ст. 7 КПК України та ст. ст. 9,17 КПК України, відповідно до яких до загальних засад відносяться законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, безперервність судового розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, а подані апеляційні скарги в цій частині задоволенню.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого та захисника по суті вироку, підлягають ретельній перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 411, 412, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 задовольнити частково, змінену апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , задовольнити у повному обсязі.

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у виді взяття під варту залишити без змін, продовжити строк тримання під вартою до 26 липня 2016 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5