Провадження № 1-кп/643/545/16
Справа № 643/3845/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001019 від 05 лютого 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, що має середню освіту, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 30.01.2016 року приблизно о 16 год. 00 хв., знаходячись за місцем мешкання в кв. АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , спровокував сварку з потерпілою ОСОБА_5 яка являється його матірью, з побутових причин, маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , у зв`язку з виниклим між ними кофліктом, завдав останній приблизно 15 ударів в ділянку голови та обличчя. Коли ОСОБА_4 тримав лівою рукою за шию ОСОБА_5 яка знаходилася на підлозі та спричиняючи їй удари правою рукою по голові та обличю, його дії були припинені сусдікою ОСОБА_6 , яка почула крики про допомогу та зайшла до кв. АДРЕСА_2 .
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 , було заподіяно, згідно висновку судово-медичної експертизи №426-С від 17.02.2016 року, садно на голові, синець на шиї. Ці пошкодження утворилися від ударної (ударно-сдавлюючої) дії тупих твердих предметів, за винятком садна, яке утворилося за механізмом тертя-ковзання (удар-ковзання). За ступенем тяжкості синці та садно викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більшь 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2 "Б", 2.3.5 "Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджени наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкожень.
В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного вище злочину, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним вищезазначеного злочину за вказаних вище обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження та не заперечує висновки експертизи та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Також пояснив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.
Суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як - умисні легкі тілесне ушкодження.
Судом вивчалась особистість ОСОБА_4 та встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, скарг від сусідів на його поведінку не надходило, в зловживанні спиртними напоями не помічений.
Між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 на стадії судового розгляду укладено угоду про примирення. Відповідно до умов вказаної угоди потерпілій ОСОБА_5 збитки відшкодовані в повному обсязі, вона матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. З урахуванням того, що злочин, скоєний ОСОБА_4 не є тяжким, сторонами угоди узгоджено призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді двохсот годин громадських робіт. В судовому засіданні потерпіла та обвинувачений підтримали угоду про примирення, укладену між ними 29.03.2016 року.
Обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.
Потерпіла ОСОБА_5 просила затвердити угоду про примирення від 29.03.2016 року та призначити узгоджене сторонами покарання.
Прокурор зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні також з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Укладення угоди сторонами є добровільним, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного та засад диспозитивності кримінального провадження, суд приходить до висновку щодо можливості затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. 128-129, 349, 369-371, 373-376, 468-469, 471, 473, 474-476 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 29.03.2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001019 від 05 лютого 2016 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.
Апеляційну скаргу на вказаний вирок може бути подано через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя