Справа № 182/3904/16-к
Провадження № 1-кс/0182/975/2016
У Х В А Л А
Іменем України
21.07.2016 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.04.2008 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки;

- 19.10.2009 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 190 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбутий строк 2 роки 1 місяць по вироку Нікопольського міськрайонного суду від 01.04.2008 року, до відбування покарання строком 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.08.2012 року звільнений умовно-достроково 23.08.2012 року з Криворізької виправної колонії № 80 на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 2 дні,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ст.186 ч.2 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 12.07.2016, приблизно о 17:45 год. ОСОБА_4 , знаходився в парку «Металург» в м. Нікополь, Дніпропетровської області, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , на шиї якої знаходився золотий ланцюжок з золотою підвіскою. Після цього, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення золотого ланцюжка з підвіскою, що належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та з шиї останньої, шляхом ривку, відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів зірвав та викрав золоту підвіску із зображенням «Божої Матері» 585 проби, вагою 3 грами, вартістю 3150 грн. та частину золотого ланцюжка 585 проби, вагою 2 грами, вартістю 2100 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5250 грн.

Після чого, з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Цими умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Вчинення вказаних заборонених Кримінальним Кодексом України дій ОСОБА_7 повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти зазначеним ризикам, слідчий і звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор за таких обставин наполягав на обранні запобіжного заходу саме тримання під вартою, оскільки очевидні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 визнав себе винним але заперечував проти застосування відносно нього такого запобіжного заходу, вказав обставини вчинення злочину та, що він має постійне місце проживання і місце реєстрації.

Вислухавши слідчого, прокурора та його доводи щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного, який заперечував проти задоволення клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишити клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 без задоволення, оскільки слідчий суддя не вбачає підстав для обрання саме такого запобіжного заходу.

Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З рішення Європейського суду від 06.12.2007 року, по справі «Попков проти Росії» вбачається, що ... підозрюваний, обвинувачений повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо вагомих підстав, що виправдовують його утримання під вартою ... Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого самого мінімального терміну утримання під вартою.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ., зі слів слідчого з`являється до поліції за викликом, вину визнає повністю та не має наміру впливати на потерпілу.

Отже, фактично існує ризик того, що підозрюваний може вчинити інший злочин, а тому, на думку слідчого судді необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення зазначеного ризика, визначеного ст. 177 КПК України, а також зі ступеня тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194,196 КПК України,-

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду з 20.00 години до 06.00 години.

Строк дії ухвали встановити два місяці, тобто до 20 вересня 2016 року, включно.

Ухвалу на виконання направити до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 діб.
Слідчий суддя ОСОБА_1