Справа № 639/5764/16-к
Провадження № 1-в/639/1784/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до вимог ст. 82 КК України звернувся засуджений ОСОБА_4 .
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на те, що засуджений на теперішній час не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення, та вважав подане клопотання передчасним.
Вислухавши думку прокурора, пояснення засудженого, вивчивши матеріали судової справи та особової справи засудженого у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що вироком апеляційного суду Харківської області від 10.03.2006 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 187, п.п 6, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою Верховного суду України від 04.07.2006 року зазначений вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 04.07.2006 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.01.2016 року ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 28.10.2005 року по 04.07.2006 року за вироком апеляційного суду Харківської області від 10.03.2006 року зараховано за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання.
Початок строку 28.10.2005 року, кінець строку 22.02.2019 року.
Як вбачається з характеристики засудженого, ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.10.2005 року. За час перебування в Харківському та Київському слідчих ізоляторах характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав. З 27.07.2006 року відбуває покарання у Холодногірській ВК №18. За час відбування покарання режим тримання порушував, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності 15 разів, стягнення погашені у встановленому законом порядку, але під впливом виховних заходів з боку представників адміністрацією установи змінив свою поведінку на кращу. На теперішній час характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 13 разів. Працевлаштований на відділенні СПС №15 старшим днювальним. Доручену роботу виконує. У взаємовідносинах із засудженими неконфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законодавством вимоги персоналу установи. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться із розумною ініціативою. Вину у скоєнні злочину визнав повністю, згідно вироку суду позову та судових витрат не має. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія» та «Духовне відродження». Підтримує зв`язки з матір`ю та сестрою шляхом листування та побачень, отримує посилки та бандеролі. Бере участь у роботах самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Входить до складу ради колективу відділення.
Суд зазначає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Згідно довідки про заохочення та стягнення, ОСОБА_4 за час відбування покарання має 13 заохочень, проте мав 13 стягнень, а саме: 04.06.2007 року, 27.12.2007 року, 23.12.2011 року у виді догани та 25.05.2012 року, 02.04.2013 року у виді поміщення до ДіЗО за паління у невідведеному для цього місці; 24.09.2007 року у виді попередження за незаправлене спальне місце; 29.12.2008 року та 04.04.2009 року у виді поміщення до ДіЗО за зберігання заборонених предметів; 16.07.2009 року у виді поміщення до ДіЗО за порушення форми одягу; 27.12.2011 року та 31.12.2012 року у виді поміщення до ДіЗО за порушення режиму тримання установи; 09.06.2012 року у виді поміщення до ДіЗО за відмову зайняти своє спальне місце; 10.06.2012 року та 21.06.2012 року у виді догани за порушення режиму тримання у ДіЗО; 24.06.2012 року у виді переведення до ПКТ строком на 3 місяці за систематичне порушення режиму тримання установи.
Згідно ст.12 КК України злочини, за вчинення яких був засуджений ОСОБА_4 ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відносяться до особливо тяжких умисних злочинів.
Таким чином, суд враховує тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_4 умисних злочинів та форму вини, а саме: вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, систематичне порушення режиму тримання установи у період 2007 - 2013 років, значний строк невідбутого покарання, відтак приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 82 КК України, для заміни невідбутої частини покарання, а тому суд вважає дане клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладено, керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.
Згідно ч.6 ст.539 КПК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу заміни невідбутої частини покарання більш м`яким може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1