Справа № 562/1429/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
14.09.2016 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000357 про обвинувачення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плоске Острозького району Рівненської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого востаннє 25 грудня 2014 року Костопільським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
13 травня 2016 року близько 23.00 години ОСОБА_5 , перебуваючи на неохоронюваній території ВП «Локомотивного депо Здолбунів» ДТГО «Львівська залізниця» по вул.Гончара 1 в м.Здолбунів Рівненської області та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу через незачинені двері проник у вагон №333-06 електропоїзда ЕР9п, звідки таємно викрав кабель ПВ-35 в кількості 200м/п вартістю 27000 грн., чим спричинив підприємству матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 22 травня 2016 року близько 01.00 години ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу через незачинене вікно проник у вагон електропоїзда ЕР9м №554-02, звідки намагався таємно викрасти кабель ПВ-1,5 в кількості 120 м/п вартістю 1310,40 грн. та кабель ПВ-70 в кількості 30 м/п вартістю 5472 грн., однак свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місці працівниками залізниці.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та по суті пояснив, що дійсно він 13 травня 2016 року близько 23.00 години ОСОБА_5 знаходився на території ВП «Локомотивного депо Здолбунів» ДТГО «Львівська залізниця» та через незачинені двері проник у вагон електропоїзда, звідки таємно викрав кабель. Аналогічний злочин він намагався вчинити 22 травня 2016 року, залізши через незачинене вікно електропоїзда у вагон, звідки також намагався викрасти кабель, який мав намір здати на металобрухт, однак був затриманий на місці. У вчиненому щиро кається, цивільний позов визнає повністю.

Його показання щодо обставин скоєного повністю узгоджуються з показаннями допитаного у судовому засіданні представника потерпілого, яка просить позов ПАТ «Укрзалізниця» задоволити повністю.

У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним, і проти цього вони не заперечують. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна та у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненими повторно, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 та ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує, що злочин, в якому він обвинувачуються, згідно ст.12 КК України є середньої тяжкості, думку представника потерпілого, особи обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини.

Так, вироком Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_5 25 грудня 2014 року був засуджений за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту, це покарання останній не відбув та вчинив нові злочини.

За таких обставин виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, а покарання йому слід призначити з урахуванням положень ст.ст.71, 72 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, не вбачається.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

А тому, з приводу заявленого ПАТ «Укрзалізниця» у порядку ст.128 КПК України цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, яка полягає у завданих діями ОСОБА_5 збитків на загальну суму 49825,49 грн., який останнім визнаний повністю та підтверджується матеріалами справи, суд, з урахуванням обставин справи, приходить до висновку про те, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню повністю.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.128, 368-371, 374-376, 395 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання

-за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 /один/ рік 1 місяць,

-за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вчинених злочинів визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити у виді обмеження волі строком 1 /один/ рік 1 /один/ місяць.

На підставі ч.1 ст.71 та ч.1 ст.72 КК України остаточне покарання визначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року, остаточно визначивши ОСОБА_5 покарання у виді 1 /одного/ року 2 /двох/ місяців обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу обрати у виді особистого зобов`язання.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» 49825 (сорок дев`ять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 49 (сорок дев`ять) коп. завданої злочином матеріальної шкоди.

Речові докази по справі, а саме:

- кабель чорного кольору різної довжини та виду, які зберігаються у кімнаті речових доказів Здолбунівського ВП ГУНП в Рівненській області та належать ВП «Моторвагонне депо Здолбунів» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», повернути законному володільцю;

- два металеві предмети, схожі на ніж з дерев`яною ручкою, викрутка з частково відсутньою рукояткою, металеві кусачки, сікаторні ножиці, плоскогубці, металева трубка, гайкові ключи, частина магніту, фомка, які зберігаються у кімнаті речових доказів Здолбунівського ВП ГУНП в Рівненській області, знищити.

Документи кримінального провадження №0000357 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: