Справа № 692/387/16-к
Провадження № 1-кп/692/43/16
31.05.2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2016 р. смт. Драбів
Драбівський районний суду Черкаської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 секретаря ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Митлашівка, Драбівського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, на утриманні неповнолітня дитина, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-
ОСОБА_4 1 квітня 2015 року близько 18 год. години в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на кухні власного домоволодіння, під час сварки, яка виникла на грунті особистих неприязненних стосунків, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя та декілька ударів дерев`яною табуреткою в голову потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді травми голови з струсом головного мозку, забійних ран голови,які згідно висновку судово-медичної експертизи №192 від 10.06.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 1 квітня 2015 року під час вечері між ним та його дружиною ОСОБА_6 виникла сварка в ході якої він ( ОСОБА_4 ), перебуваючи в нетверезому стані наніс удар кулаком в ліву частину її обличчя. Від удару ОСОБА_6 впала на підлогу. Після цього ОСОБА_4 наніс ще кілька ударів дружині по голові табуреткою. Вину визнає, кається.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у спричиненні легких тілесних ушкоджень вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.125 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, що передбачено ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та знаходження на утриманні неповнолітньої дитини.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку посягань на життя та здоров`я, вчинених шляхом спричинення легких тілесних ушкоджень, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у виді обмеження волі.
Однак, враховуючи конкретні обставини справи, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, кається у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Заявлений по справі цивільний позов про відшкодування завданих злочином матеріальних збитків на суму 2 тис. грн.. та моральної шкоди на суму 23 тис. грн. підлягає до часткового задоволення.
Суд вважає, що позивачем доведені витрати, пов`язані з лікуванням внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.
Безумовно, потерпілій завдана моральна шкода, пов`язана із спричиненням їй тілесних ушкоджень. При вирішенні питання щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги обставини справи, стан здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , вимушену необхідність, докладених зусиль для відновлення попереднього стану здоров`я. Крім того, суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 в даний час тимчасово не працює.
Виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості суд вважає, що розмір морального відшкодування повинен становити 10 тис. грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинять нового злочину і виконає покладені на них судом обов`язки. Іспитовий строк встановити 1 (один) рік.
Згідно пунктів 2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжні заходи кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 не обиралися.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2 (дві) тис. грн. в рахунок відшкодування завданих злочином матеріальних збитків та 10 (десять) тисяч гривень спричиненої моральної шкоди.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Черкаської області через Драбівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: