печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.05.2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
захисників: адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
свідка ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про надання дозволу на відібрання біологічних зразків периферичної крові та кісткового мозку у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
В С Т А Н О В И В :
27 квітня 2016 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про надання дозволу на здійснення відібрання біологічних зразків у примусовому порядку для проведення експертизи при проведенні досудового розслідування в кримінальному провадженні за № 02832 від 24.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Головна військова прокуратура Генеральної прокуратури України здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002832 від 24.12.2015 року за ч. 1 ст. 366 КК України за фактом підроблення висновків про стан аналізів підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_9 , як таких, що свідчать про наявність у останньої ознак онкологічного захворювання.

Зазначають, що під час досудового розслідування встановлено, що у 2014 році лікарі Київської міської лікарні № 7, Київської міської лікарні № 9 та ДУ «Інституту гематології та трансфузіології АНМ України», використовуючи відповідні аналізи невстановленої реально хворої на онкологічне захворювання особи, підробили висновки про стан аналізів ОСОБА_9 як таких, що свідчать про наявність у останньої ознак «онкологічної» хвороби. На підставі документів, наданих вказаними медичними закладами у Національному інституті раку ОСОБА_9 встановлено діагноз хронічний лімфолейкоз.

Крім того, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000438 проведено комісійну судово-медичну експертизу у відношенні підозрюваної ОСОБА_9 (висновок експерта № 266/14 від 23.10.2014.). Відповідно до висновку, членами комісії, в результаті вивчення медичної документації з Київської міської клінічної лікарні № 8 та Національного інституту раку, підтверджено встановлений ОСОБА_9 у Національному інституті раку на підставі медичних документів, наданих Київською міською лікарнею № 7, Київською міською лікарнею № 9 та ДУ «Інститут гематології та трансфузіології АНМ України» діагноз «хронічний лімфолейкоз».

Проте, відповідно до відповідей, наданих Київською міською лікарнею № 7 (за вих. № 297 від 04.03.2016, за вих. № 331 від 18.03.2016), Київською міською лікарнею № 9 (за вих. № 222 від 10.03.2016, за № 252 від 21.03.2016) та ДУ «Інститут гематології та трансфузіології АНМ України» (за вих. № 76 від 03.03.2016, за вих. .№ 93 від 22.03.2016) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за медичною допомогою у вказані медичні заклади у період з 01.01.2014 по теперішній час не зверталася та на лікуванні не перебувала.

Тобто на даний час виникла потреба призначити комісійну судово-медичну експертизу.

Постановою прокурора від 05.04.2016 року для встановлення дійсного стану здоров`я ОСОБА_9 та з`ясування наявності у неї захворювання «хронічний лімфолейкоз» призначено комісійну судово-медичну експертизу.

Відповідно до клопотання експерта для надання відповіді на питання, зазначенні у постанові про призначення комісійної судово-медичної експертизи, необхідно відібрати у ОСОБА_9 зразки біоматеріалу (периферичної крові та кісткового мозку).

Також вказує, що згідно з положеннями ст. 245 КПК України прокурором винесено постанову про відібрання біологічних зразків периферичної крові та кісткового мозку у ОСОБА_9 у добровільному порядку, з якою ознайомлено останню. Проте, ОСОБА_9 відмовилася надавати біологічні зразки крові та кісткового мозку у добровільному порядку.

У судовому засіданні прокурори та слідчий клопотання підтримали з викладених в ньому підстав, просили клопотання задовольнити.

Свідок ОСОБА_9 та її захисники проти задоволення клопотання заперечували та просили відмовити в його задоволенні, вказавши на його безпідставність та передчасність. Крім того зазначали, що процес відібрання таких біологічних зразків є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_9 , а тому у відповідності до Конституції України, Загальної декларації прав людини, Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, не може бути проведений під час досудового розслідування.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За вимогами ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Слідчий суддя, враховуючи пояснення сторін кримінального провадження, правове обґрунтування клопотання, прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення та надання дозволу на відбирання біологічних зразків периферичної крові та кісткового мозку у примусовому порядку у свідка ОСОБА_9 , оскільки зазначені в клопотанні обставини та надані до нього документи не містять достатніх підстав вважати, що іншим способом неможливо довести важливі обставини у кримінальному провадженні. Також органом досудового слідства не доведено необхідності примусового відібрання біологічних зразків на даному етапі кримінального провадження, тобто клопотання є передчасним.

Крім того суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

У деяких випадках, у процесі досудового розслідування, надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків суперечить практиці Європейського Суду з прав людини. Біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа. Враховуючи практику та рішення Європейського Суду (справа "Яллох проти Німеччини") доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Разом з цим ст. 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Проте, у клопотанні прокурор вказує на те, що висновок експерта, за результатами проведення судово-медичної експертизи з використанням зразків біоматеріалу ОСОБА_9 , суттєво впливає на результати досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000438, у якому ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, і наявність вказаного висновку, має вирішальне значення для встановлення вини останньої, що є недопустимим з огляду на положення ст. 87 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки його задоволення призведе до необґрунтованого порушення прав ОСОБА_9 - свідка у кримінальному провадженні № 02832 від 24.12.2015 року, оскільки у судовому засіданні встановлено відсутність передбачених КПК України підстав для надання дозволу на відбирання біологічних зразків примусово у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 160-166, 245, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про надання дозволу на відібрання біологічних зразків периферичної крові та кісткового мозку у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1