ун. № 759/7312/16-к
пр. № 1-кп/759/510/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року Святошинський районний суд міста Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003235 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Карлівка, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_10 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_11 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 25 березня 2016 року, приблизно в 20.50 годин, проходячи повз будинку № 6-а по пров. Рубежівському в м. Києві, помітив ОСОБА_11 , який прямував в напрямку будинку № 6 по вул. Г.Наумова в м. Києві, за місцем свого проживання, майном якого вирішив заволодіти шляхом вчинення на нього нападу, поєднаного із насильством небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_11 попереду та рукою, стиснутою в кулак, наніс останньому удар в область обличчя, від чого ОСОБА_11 , втративши рівновагу, впав на асфальтове покриття та втратив свідомість. Подолавши таким чином опір ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , продовжуючи далі свої злочинні дії, перевірив вміст кишень одягу ОСОБА_11 та, виявивши в зовнішній кишені одягу ОСОБА_11 мобільний телефон «Самсунг Дуос», IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 930 гривень, із сім-картками операторів мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 15 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 40 гривень та «МТС», вартістю 25 гривень, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, заволодів вказаним майном.
Заволодівши чужим майном, яке належить ОСОБА_11 , на загальну суму 1010 гривень, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, завдавши ОСОБА_11 майнову шкоду, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
У результаті розбійного нападу ОСОБА_4 , ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лицьового черепу: синця на повіках правого ока з переходом на правий скат та спинку носу, перелом кісток носу; саден на ліктьовій поверхні правого передпліччя в середній третині, передньої поверхні правого колінного суглобу та правої гомілки в нижній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1060 від 19 травня 2016 року, відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менше ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я) та до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України не визнав та показав, що 25 березня 2016 року, приблизно після 20.00 годин, він, повертався додому від метро «Академмістечко». Не маючи на той момент грошей, сплачуючи відсотки за ноутбук, який він заклав в ломбард, він хотів зайняти в магазині пачку цигарок, проте магазин вже був закритий і він направився до гуртожитку, де на той час проживав. Дорогою додому по пров. Рубежівському, назустріч йому прямував раніше незнайомий йому ОСОБА_11 , який перебував в нетверезому стані та який запитав у нього цигарку. Відмовивши потерпілому в його проханні, оскільки він сам не мав цигарок, ОСОБА_11 почав його ображати, запитував хто він такий та чому лазить у нього на районі, при цому розмахував руками. Зрозумівши що буде бійня, він взяв потерпілого рукою та прижав за обличчя, спиною до землі, давши йому зрозуміти що не бажає з ним бійки. Після чого розвернувся та направився додому, проте ОСОБА_11 піднявся, зняв із себе жилетку наздогнав його і ставши у боксерську стійку почав пригати, спричинивши йому один удар рукою в область скроні. Спровокувавши його такими діями, він не розрахувавши сили, наніс ОСОБА_11 серію ударів (3-4) правою рукою, стиснутою в кулак в область обличчя потерпілого, від яких останній впав на землю та знепритомнів. Він бачив як до них наближається якийсь чоловік. Злякавшись за здоров`я потерпілого, який втратив свідомість, лежав із закритими очима, в крові, з розбитим носом, він автоматом підняв мобільний телефон, який випав з кишені потерпілого і в цей час, до нього підійшов чоловік, який відразу прижавши його до дерева, та утримуючи за куртку, почав його бити, при цьому казав, що «зараз йому ноги переб`є за кума». Утримуючи в правій руці мобільний телефон потерпілого марки Самсунг, білого кольору, він вивернувся з куртки, яка залишилась у чоловіка та став тікати. Чоловік його наздоганяв, проте він від нього утік. У куртці залишились його паспорт та телефон. Прибігши до гуртожитку, він дізнався адресу де на той час проживав АДРЕСА_3 та з телефону, який належав потерпілому, викликав працівників поліції, яким повідомив що виник конфлікт та у нього забрали куртку та телефон. Приїхавшим на його виклик працівникам поліції він повідомив, що вони з чоловіком побилися та він із землі підняв його мобільний телефон. Перебуваючи в салоні поліцейського автомобіля та проїхавши вулицю де відбулася сутичка, він побачив потерпілого та його кума, на яких зазначив поліцейським, в руках у кума потерпілого знаходилась його куртка. Поліцейські зупинились біля потерпілого, проте він з автомобіля не виходив. Він запропонував потерпілому повернути телефон, проте останній відповів, що йому телефон не потрібен, що він буде писати заяву. В подальшому його та потерпілого доставили в управління поліції, де він надав пояснення. Перебуваючи в приміщенні поліції, потерпілий втрачав свідомість та йому викликали швидку медичну допомогу. Заяву про вчинений відносно нього злочин він в поліції не писав, оскільки потерпілий та його кум залякували його що посадять його в тюрьму. Також він вважає що у потерпілого є підстави його обмовляти, оскільки той бажає заробити на ньому через суд гроші. Телефон та паспорт, що знаходились в його куртці, працівниками поліції йому повернуті. Визнає, що спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження, зазначені у висновку еспертизи, проте вважає що це був самозахист. Умислу заволодіти телефоном потерпілого, до та після бійки, у нього не було.
25 березня 2016 року він був одягнутий в куртку, сині джинси та зелені кросівки.
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України не визнав, його вина повністю підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що обвинуваченого ОСОБА_4 він раніше не знав.
25 березня 2016 року він перебував в гостях у свого кума ОСОБА_12 де вживав спиртні напої. Того ж дня, приблизно в 20.40 годин, повертаючись додому в напрямку будинку 6 по вул. Г.Наумова в м. Києві, проходячи по провулку Рубежівському біля будинку № 6, який в деяких місцях освітлювався ліхтарями, він побачив що назустріч йому йшов силует людини, якою вподальшому виявився ОСОБА_4 , який підійшов до нього та без будь-яких пояснень, відразу наніс йому неочікуваний удар кулаком в голову, яким зламав йому ніс та після якого він відразу втратив свідомість. Яким чином він падав на асфальтове покриття не пам`ятає. Проте він чув обривки фраз, зокрема як хтось кричав «дядьку не бийте мене - я все віддам». При ньому в зовнішній кишені його куртки знаходився мобільний телефон «Самсунг Дуос», вартістю 930 гривень, із сім-картками операторів мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 15 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 40 гривень та «МТС», вартістю 25 гривень. До тями він прийшов після того, як ОСОБА_12 , намагався його підняти. У нього усе обличчя було в крові, також він виявив відсутність свого мобільного телефону. Кум довів його до дому. Коли вони підходили до його будинку, то приїхала поліція, працівники якої повідомили їх що шукають нападників на ОСОБА_4 , якого пограбували та викрали паспорт, курточку та який знаходився в їх автомобілі. Вони пояснили поліцейським ситуацію та передали останнім куртку, що належала ОСОБА_4 . В подальшому його, ОСОБА_12 та його дружину доставили до відділку поліції де вони надали пояснення після чого їх відпустили.
Він категорично виключає, що телефон міг випасти з кишені, оскільки кишеня куртки в якій знаходився його мобільний телефон досить глибока.
Вважає що підставою виклику ОСОБА_4 поліції було лише те, що у куртці залишився його паспорт. Також наполягає що напад на нього здійснив саме ОСОБА_4 , якого ОСОБА_12 затримав на місці злочину, саме в ОСОБА_4 виявили належний йому мобільний телефон з якого той викликав працівників міліції та в поліції останній казав «бити бив, а красти не крав».
У результаті нападу на нього ОСОБА_4 , йому були заподіяні тілесні ушкодження, з приводу яких він перебував на стаціонарному лікуванні.
Про обставини, які відбувалися після того, як він втратив свідомість, йому стало відомо зі слів ОСОБА_12 , який затримував ОСОБА_4 на місці злочину та у якого залишилась куртка останнього.
Викрадений у нього мобільний телефон слідчим йому було повернуто.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що обвинуваченого він раніше не знав.
Приблизно в кінці березня 2016 року він разом зі своїм кумом ОСОБА_11 знаходились за його місцем проживання в будинку АДРЕСА_4 , де святкували придбання ним автомобіля, вживали спиртні напої. Приблизно в 21.00 годин вони вийшли на вулицю та ОСОБА_11 пішов додому, а він стояв біля свого будинку, спостерігаючи за рухом останнього, який постійно знаходився в полі його зору. Коли ОСОБА_11 проходив навпроти будинку АДРЕСА_5 він побачив що йому назустріч йде чоловік, як в подальшому йому стало відомо на прізвище ОСОБА_4 , який підійшов до ОСОБА_11 . Вони зупинились, під ліхтарем, розмовляли, проте про що саме, він не чув, оскільки відстань до них була близько 100 метрів. Після чого ОСОБА_4 почав бити ОСОБА_11 . Побачивши, що останній лежить на землі, а ОСОБА_4 схилившись над ним, щось шукає в його кишенях, він направився до ОСОБА_11 . Коли він підходив до ОСОБА_4 , який відійшов від ОСОБА_11 метрів на 30 та прямував йому назустріч, то ОСОБА_4 намагався витягнути з телефону акумулятор, проте виронив кришку від телефону чи сам мобільний телефон Самсунг білого кольору, який належить ОСОБА_11 , після чого їх підняв та відразу поклав в кишеню брюк. В цей час він затримав ОСОБА_4 , схопивши останнього руками за куртку та притуливши до дерева. Проте ОСОБА_4 почав чинити опір, кричав: «дядьку не бийте», став вириватися від нього та піднявши вгору руки, вислизнув з куртки, яка залишилась у нього в руках, після чого з місця злочину втік.
Він підійшов до ОСОБА_11 , який без свідомості лежав на землі, в останнього був зміщений ніс та усе обличчя було у крові. Він намагався його підняти, привести до тями, та той через кілька секунд прийшов до тями, піднявся, не пам`ятаючи що з ним сталося. На його запитання де телефон, ОСОБА_11 оглянув свої кармани, проте телефону не виявив. Залишивши ОСОБА_11 куртку ОСОБА_4 , він побіг за останнім, проте його не знайшов та повернувся до будинку в якому проживає ОСОБА_11 , який чекав його на подвір`ї разом з дружиною. В цей час біля будинку проїжджав автомобіль працівників міліції, який вони стали зупиняти, всередині якого знаходився ОСОБА_4 .. Працівники поліції їм пояснили що шукають особу, яка зняла куртку з ОСОБА_4 . На що вони передали працівникам поліції куртку, яка належала обвинуваченому та повідомили обставини нападу ОСОБА_4 на ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_4 повідомив що в куртці відсутній його паспорт. В подальшому на прохання працівників поліції він показав місце затримання ним ОСОБА_4 , де під деревом було виявлено паспорт обвинуваченого. В присутності працівників поліції він з обвинуваченим не спілкувався. У відділку поліції куди їх усіх доставили, він надав пояснення щодо обставин погарбування ОСОБА_11 . До зазначених подій він з обвинуваченим не був знайомий. Вважає, що якщо б обвинувачений не загубив паспорт то поліцію обвинувачений не викликав.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що обвинуваченого та потерпілого раніше не знав. Він працює поліцейським ППОП №1 ГУНП в м. Києві. Весною 2016 року, точну дату не пам`ятає, при несенні чергування в складі автопатруля по охороні громадського порядку в Святошинському районі м. Києва, у ввечері від чергового по місту було отримано виклик про те що на вулиці чекає громадянин, якого побили та забрали речі куртку, телефон, паспорт. Прибувши за вказаною черговим адресою, до них звернувся громадянин ОСОБА_4 , який пояснив, що кілька хвилин тому його побили і забрали особисті речі, при цьому будь-яких видимих тілесних ушкоджень даний громадянин не мав. Вони посадили ОСОБА_4 в автомобіль та направились шукати нападників в напрямку, який вказав ОСОБА_4 . Проїжджаючи біля одного з будинків, що розташований неподалік від місця нападу на ОСОБА_4 , яке останній їм зазначив, біля двору стояло троє людей, один з яких в руках тримав куртку. На їх запитання ОСОБА_4 повідомив що це вони. ОСОБА_4 залишився в автомобілі, а він підійшов до зазначених ОСОБА_4 людей, які зазначили що це не їх куртка, що вони збиралися викликати міліцію та повідомили обставини нападу, зокрема, що кум проводжав кума, дивився як той іде додому. Дорогою на зустріч куму йшов чоловік, який напав на кума, забрав мобільний телефон. Кум затримав нападника, проте останній вирвався від нього та втік, залишивши в його руках свою куртку. Після спілкування з даними громадянами, вони підійшли до автомобіля в якому знаходився ОСОБА_4 , у якому вони впізнали особу, яка вчинила напад на ОСОБА_11 . Також він показав потерпілому ОСОБА_11 мобільний телефон Самсунг білого кольору, що знаходився у ОСОБА_4 , який зазначив що це його телефон. В подальшому зазначений мобільний телефон було передано слідчо-оперативній групі та з`ясовано що саме з даного телефону ОСОБА_4 викликав наряд поліції.
На місці події знаходилось два автопатруля та слідчо-оперативна група. Також пам`ятає, що на місці пригоди знайшли паспорт ОСОБА_4 , який випав з куртки та мобільний телефон у розібраному вигляді. В подальшому ОСОБА_4 та інших осіб, було доставлено до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, для з`ясування обставин.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надав суду показання аналогічні показанням допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , додатково зазначивши, що заявником виклик було здійснено з вул. Робітнича, 2 в м. Києві, з телефону особи, яка пограбувала заявника. Приїхавши на місце виклику заявник ОСОБА_4 повідомив, що його пограбували, нападник забрав у нього куртку, в якій знаходився паспорт, а він у нападника забрав мобільний телефон. Серед осіб на яких вказав ОСОБА_4 , що знаходились біля будинку потерпілого було два чоловіка та жінка. Коли ними було з`ясовано що дві сторони є заявниками, мобільний телефон який знаходився у ОСОБА_4 вони поклали в автомобілі, до приїзду слідчо-оперативної групи. Паспорт на ім`я ОСОБА_4 знайшли не в самій курточці. Від виклику швидкою медичної допомоги заявники відпомились.
Протоколом огляду місця події від 25 березня 2016 року, згідно з яким, в присутності двох понятих, оглядалась ділянка місцевості біля будинку № 6-а по пров. Рубежівському в м. Києві, розміром 2 м на 2 м, з асфальтованим покриттям, яка штучно освітлена ліхтарем на електроопорі. Під час огляду на асфальті виявлено каплі речовини бурого кольору. На момент огляду поруч із зазначеною ділянкою знаходився чоловік, який назвався ОСОБА_12 , в руках якого знаходилась осіння чоловіча куртка світлого кольору з хутром темного кольору, виявлено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час огляду місця події вилучено змиви РБК з асфальту та куртку чоловічу с паспортом на ім`я ОСОБА_15 (а.с. 48-49).
Висновком спеціаліста щодо вартості викраденого майна, а саме: мобільного телефона марки «Самсунг Дуос», вартістю 930 гривень (а.с. 61).
Висновком експерта КМКБСМЕ від 28 березня 2016 року № 824, відповідно до якого, при судово-медичній експертизі ОСОБА_11 виявлено наступні тілесні ушкодження: синець на повіках правого ока з переходом на правий скат та спинку носа; садна на ліктьовій поверхні правого передпліччя в середній третині, передній поверхні правого колінного суглобу та правої гомілки в нижній третині. Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 25 березня 2016 року, внаслідок не менш 4-х травматичних впливів та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (а.с. 56-57).
Висновком експерта КМКБСМЕ від 19 травня 2016 року № 1060, відповідно до якого, при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_11 при обстеженні і вивченні медичної документації на його ім`я виявлені ушкодження: а) закрита травма лицьового черепу: синець на повіках правого ока з переходом на правий скат та спинку носа, перелом кісток носу; б) садна на ліктьовій поверхні правого передпліччя в середній третині, передній поверхні правого колінного суглобу та правої гомілки в нижній третині. Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворились від не менш 4 (чотирьох) дій тупим (тупими) предметом (предметами), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну вказаному у постанові, тобто, 25 березня 2016 року.
Тілесне ушкодження, вказане в п. а) даних Підсумків відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спрчинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п.п. 4.6. та 2.3.3. «Правил».
Тілесні ушкодження, вказані у п. б) даних Підсумків, відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно до п.п. 2.3.5. та 4.6. «Правил».
Всі вищевказані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними доказами. Також суд приймає до уваги та визнає належними та допустимими доказами, показання потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , дані ними під час судового розгляду, які суд визнає достовірними, оскільки вони є об`єктивними, послідовними, узгоджуються не тільки між собою, а й з іншими зібраними в кримінальному провадженні доказами, висновками судово-медичної експертиз № 824 від 28 березня 2016 року та № 1060 від 19 травня 2016 року, й не вірити їм, у суду немає підстав, а тому кладе їх в основу свого вироку.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в частині що умислу здійснити напад на потерпілого з метою заволодіння його майном, він не мав; легкі тілесні ушкодження, спричинив потерпілому самозахищаючись; що телефон у потерпілого випав з кишені та він його автоматично підібрав, а потерпілий його обмовляє, оскільки бажає заробити на ньому через суд гроші; що із заявою про вчинений відносно нього злочин він до правоохороних органів не звертався, оскільки потерпілий та свідок ОСОБА_12 погрожували йому що він буде сидіти в тюрьмі, суд оцінює критично, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, з усією очевидністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , щодо обставин вчинення обвинуваченим нападу (розбою) на потерпілого, під час якого саме ОСОБА_4 підійшов до потерпілого та без будь-яких пояснень, відразу наніс йому неочікуваний удар кулаком в голову, яким зламав йому ніс та після якого потерпілий відразу втратив свідомість, після чого ОСОБА_4 забрав у потерпілого мобільний телефон, який знаходився в кармані куртки останнього та, на місці вчинення злочину був затриманий свідком ОСОБА_12 , після здійснення опору якому, втік, цілеспрямованістю дій обвинуваченого, показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , показання яких є послідовними, логічними, підтверджуються висновками судово-медичних експертиз та сукупністю доказів досліджених в даному кримінальному провадженні, які суд визнав достовірними й, не вірити їм, у суду немає підстав. Потерпілим ОСОБА_11 цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся. Крім того, перед початком допиту, потерпілий та свідки попереджалися судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, судом було з`ясовано що до 25 березня 2016 року потерпілий та свідки з обвинуваченим не були знайомі, і зазначене не заперечувала сторона захисту, та підстав для обмови обвинуваченого не мають. Враховуючи обрану під час досудового розслідування ОСОБА_4 міру запобіжного заходу, суд вважає що останній мав можливість звернутись до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення відносно нього злочину, проте наданим йому правом не скористався.
Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_4 суд розцінює, як спосіб захисту, обраний ним із метою пом`якшити, а при можливості уникнути відповідальності за скоєне, усвідомлюючи всю тяжкість скоєного ним злочину.
Таким чином, суд дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази надані стороною обвинувачення та стороною захисту, оцінивши зібранні по справі докази в їхній сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена й кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 187 КК України є правильною, оскільки він, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин проти власності, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він неодружений, має сина, 2012 року народження, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно, раніше не судимий, його відношення до скоєного, стан його здоров`я, позицію потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, та, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України в межах санкції даної частини ст. 187 КК України.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 187 України в межах санкції вказаної частини ст. 187 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Підстав для застосування ст. ст. 69,75 КК України суд не вбачає.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
До вступу вироку в закону силу, обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу, у виді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі судового засідання.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за даним вироком рахувати з 15 серпня 2016 року.
Строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, який рахувати з 15 серпня 2016 року, до набрання вироком законної сили, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Речові докази по справі: чоловічу куртку світлого кольору, передану на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві повернути ОСОБА_4 ; паспорт на ім`я ОСОБА_4 , який залишено при матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_4 ; мобільний телефон «Самсунг Дуос», IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_11 залишити ОСОБА_11 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: