Справа № 627/270/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.04.2016 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора Краснокутського відділу Дергачівської міської прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ кримінальне провадження № 0000084 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області, українки, громадянки України, маючої професійно - технічну освіту, тимчасово не працюючої, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно виконавчого листа Краснокутського районного суду № 627/323/15-ц від 22 травня 2015 року зобов`язана сплачувати аліменти на користь громадянки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Але, ОСОБА_4 , злісно ухиляючись від сплати аліментів, на обліку в Краснокутському районному центрі зайнятості не перебувала, працюючи на тимчасових роботах і отримуючи грошові кошти не сплачувала аліменти та не надавала будь - якої матеріальної допомоги ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_7 , в результаті чого, внаслідок умисних дій ОСОБА_4 , в період з 13.03.2015 по 31.01.2016, сума заборгованості по аліментам склала 5015 грн. 22 коп.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованому їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю та в скоєному щиро розкаялася.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
В судовому засідання потерпіла вважала за необхідне притягти ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності як таку, що ухиляється від сплати аліментів.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованому їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачену, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме:
?злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря - нарколога та не перебуває на обліку у лікаря - психіатра.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання можливе без ізоляції її від суспільства, та вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.1 ст.164 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
По провадженні цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати не понесені.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити їй покарання за цим законом у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1