Ухвала іменем україни 07 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання зазначених положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

У порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, зазначаючи про незаконність ухвали апеляційного суду, засуджений у касаційній скарзі не посилається на жодну з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, для скасування оскаржуваного судового рішення та не наводить обґрунтування своїх вимог з урахуванням відповідних положень статей 412414 КПК.
Також він не зазначив, які його клопотання всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний суд безпідставно не задовольнив, а також які конкретно доводи апеляційної скарги у порушення ст. 419 цього Кодексу належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Вимоги касаційної скарги засудженого в частині скасування ухвали апеляційного суду із зобов`язанням цього суду скасувати примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_4 та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції не узгоджуються зі згаданими положеннями та зі змістом оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 28 липня 2016 року, відповідно до якої кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК не розглядалося за правилами глави 39 КПК «Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру». Отже засуджений не дотримався вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК.

Всупереч п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК ОСОБА_4 не долучив до касаційної скарги її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.

Крім того, він не вказав, чи бажає брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення наведених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3