Номер провадження: 11-сс/785/1611/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

представника апелянта: адвоката ОСОБА_7 ,

в присутності слідчих: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ТОВ «Пандеон», на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 31 жовтня 2016 року, якою у рамках кримінального провадження №0007740 від 04.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, -

встановив:

Оскарженою ухвалою, у рамках кримінального провадження №0007740 від 04.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, яке вилучене у ході проведення обшуку контейнера ACCU5001466, а саме 2316 рулонів тканини та 271 картонну коробку зі змійками.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на вилучене в ході проведення 26.10.2016 року обшуку контейнера ACCU5001466 майно, оскільки зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою, в інтересах ТОВ «Пандеон» - адвокатом ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій він порушує питання про її скасування.

Так, адвокат вказує, що в клопотанні слідчого відсутні будь-які докази обставин, на які він посилається та містить лише домисли слідчого щодо злочинної змови службових осіб ТОВ «Пандеон» та приватного підприємства «АС-Форсаж» та службових осіб митниці ДФС України.
Крім цього, апелянт зазначає, що ТОВ «Пандеон» не має жодного стосунку до злочину, яке розслідується за кримінальним провадженням №0007740 за ознаками ч.1 ст.364 КК України, а посадові особи зазначеного товариства не є суб`єктами зазначеного правопорушення.
На твердження представника, тканина, яка знаходилась в контейнері, не є знаряддям або предметом кримінального правопорушення, а також не зберегла й не могла зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

Просить ухвалу слідчого судді, якою накладено арешт на майно, яке вилучене у ході проведення обшуку 26.10.2016 року контейнера ACCU5001466, а саме 2316 рулонів тканини та 271 картонну коробку зі змійками- скасувати та прийняти нову ухвалу, якою повернути власнику майно, яке вилучене у ході проведення обшуку 26.10.2016 року контейнера ACCU5001466.
Заслухавши доповідь судді-доповідача; представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; слідчих у проваджені яких перебуває кримінальне провадження; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, а клопотання слідчого поверненню прокурору для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

З тексту оскаржуваної ухвали вбачається, що приймаючи зазначене рішення, слідчий суддя обмежився лише перерахуванням в цій ухвалі встановлених під час досудового розслідування даних, які викладені у клопотанні слідчого та вказанням положень вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для прийняття рішення про накладення арешту на майно.

При цьому, приймаючи зазначене рішення, слідчий суддя послався лише на те, що вилучені предмети та документи, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, однак жодним чином не обґрунтував його, не зазначив яким критеріям, визначеними в ч.2 ст.167 КПК України, відповідає вилучене майно, на яке він наклав арешт та не зазначив жодних підстав задоволення клопотання слідчого.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді невмотивованою, та приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання та постановлення ухвали були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які унеможливлювали прийняття законного та обґрунтованого рішення та які у в відповідності до вимог ст.409 та 412 КПК України є підставою для його скасування.

Щодо розгляду апеляційним судом клопотання слідчого про накладення арешту на майно по суті, колегія суддів приходить до наступного.

В клопотанні про накладення арешту на майно слідчий послався на те, що вилучене в ході проведення обшуку 26.10.2016 року контейнера ACCU5001466, який тимчасово перебував на території Одеського морського торгового порту майно, а саме 2316 рулонів тканини та 271 картонну коробку зі змійками- можливо є речовим доказом кримінального правопорушення.

Разом з цим, слідчий в клопотанні, а прокурор в судовому засіданні апеляційного суду, не навели жодного доказу, що вилучене під час обшуку майно є предметом кримінального правопорушення, з урахуванням поняття предмету кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, а так само речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з п.1 ч. 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, 04.10.2016 року слідчим Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 були внесені дані про те, що службові особи ТОВ "Пандеон", в злочинній змові зі службовими особами експедиторської компанії ПП "АС-Форсаж" та митниці ДФС України зловживають службовим становищем, всупереч встановленим нормам Митного кодексу України, з метою одержання неправомірної вигоди, організували злочинну схему по заниженню вартості розмитнення товарів, в даному випадку тканини, яка ввозиться на митну територію України, що призводить до ненадходження до державного бюджету України обов`язкових митних платежів та завдає істотної шкоди державі та відкрито кримінальне провадження за №0007740 від 04.10.2016 року за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.364 КК України.

З наданих апеляційному суду представником ТОВ "Пандеон" документів вбачається, що згідно до укладеного з HAYROCK SALES L.P. (Шотландия) контракту, ТОВ "Пандеон" придбало у HAYROCK SALES L.P. (Шотландия) тканини на загальну суму 3 млн. доларів США.

Представник "Пандеон" підтвердив в апеляційному суді обставини про те, що контейнер ACCU5001466, у якому було проведено обшук та вилучено товар, на який в подальшому оскаржуваною ухвалою був накладений арешт, був ввезений на територію України для подальшого розмитнення та отримання наявного у ньому товару ТОВ "Пандеон" в м. Суми. При цьому, процедура розмитнення на час проведення обшуку контейнера не розпочалася, а зазначений контейнер перебував на території Одеського морського торгового порту в режимі транзиту, оскільки мав розмитнюватися в м. Суми.
Зазначені обставини також були підтверджені прокурором в апеляційному суді, який додатково пояснив, що для розмитнення та отримання наявного товару безпосередньо ТОВ "Пандеон" надійшло п`ять контейнерів, з частиною з яких була розпочата процедура розмитнення, а з зазначеним контейнером ACCU5001466 процедура розмитнення не була розпочата та він перебував на території Одеського морського торгівельного порту.
З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що в клопотанні про накладення арешту на майно слідчим не наведена правова підстава для арешту майна, яке було вилучене 26.10.2016 року в контейнері ACCU5001466, не зазначено яким чином наявне у контейнері майно, не яке слідчий просить накласти арешт, має відношення до вчиненого правопорушення, зокрема, за якими саме критеріями воно відповідає вимогам ч.2 ст.167 КПК України та за яких підстав, з урахуванням положень ч.1 ст.170 КПК України, на нього може бути накладено арешт.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя районного суду при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст.171 КПК України, та не виконав вимог ч.3 ст.172 КПК України, згідно яких слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, своєю ухвалою повертає прокурору клопотання з встановленням строку для усунення недоліків.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга представника ТОВ "Пандеон" підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, і з урахуванням положень ч.1 ст.173 КПК України з прийняттям апеляційним судом нової ухвали про повернення клопотання слідчого прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-173, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ТОВ «Пандеон» - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса 31 жовтня 2016 року, якою у рамках кримінального провадження №0007740 від 04.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, яке вилучене у ході проведення обшуку контейнера ACCU5001466, а саме 2316 рулонів тканини та 271 картонну коробку зі змійками- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, яке вилучене у ході проведення обшуку контейнера ACCU5001466, а саме 2316 рулонів тканини та 271 картонну коробку зі змійками - повернути прокурору, процесуальному керівнику у даному кримінальному проваджені для усунення недоліків та встановити строк у 72 години, з моменту отримання прокурором повного тексту ухвали апеляційного суду для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 . ОСОБА_10 .