В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.09.2016 Справа №607/7727/16-к

Тернопільський міськрайонний суд

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі виділенні в окреме провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000951 від 14 березня 2016 року, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Гологори, Золочівського району Львівської області, проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянки України, з професійно- технічною освітою, не одруженого, не працює, судимого:

*23 грудня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України засуджений до позбавлення волі строком на термін 4 роки;

*08 липня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць невідбутого покарання у виді позбавлення волі згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду від 23 грудня 2010 року, всього до відбування покарання у виді позбавлення волі на 4 роки 1 місяць; 02 лютого 2016 року звільнений по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

встановив:

ОСОБА_3 10 квітня 2016 року приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , вирішив таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи даний намір, він, у вказаний час та у зазначеному місці, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів зайшов до житлової кімнати, звідки з шафи викрав ноутбук торгової марки «Dell» моделі «INSPIRON N5040», вартістю 3 290, 00 грн. Після цього пройшов на кухню, де з підвіконника викрав мобільний телефон «Nokia» моделі «ХЗ-02», вартістю 350,00 грн.

Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3 640,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

18 липня 2016 року у м. Тернополі між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, відповідно до якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у зазначеному діянні, відшкодував потерпілій заподіяні збитки.

Також, вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на три місяці.

Прокурор, обвинувачений, його захисник та потерпіла, кожен окремо, в судовому засіданні просили угоду затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення обвинуваченого з потерпілою, суд виходив з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд, переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 371, 373, 374, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

засудив:

затвердити, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , 18 липня 2016 року угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1 057 грн. 20 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченій. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча суддя ОСОБА_1