УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/340/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст.ст.537,539 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відео конференції в м. Житомирі кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Вироком Апеляційного суду м. Києва від 10.02.2005 року ОСОБА_7 засуджено за ст.ст. 185 ч.3 , 185 ч.5, 187 ч.4, 115 ч.2 п. 6,8,9,12, 262 ч.2, 263 ч.1, 70,71 КК України на 16 років 6 місяців позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Коростенській ВК №71 звернувся до суду з клопотанням в якому просив зарахувати йому строк попереднього ув?язнення з 08.04.2004 року по 06.07.2005 року включно до строку відбування покарання з розрахунку, що одному дню попереднього ув?язнення відповідає два дні позбавлення волі до строку відбування покарання.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 02 лютого 2016 року вказане клопотання задоволене, зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 08.04.2004 року по 24.05.2005 року у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме час перебування ним в СІЗО до отримання ухвали Верховного Суду України, час перебування в СІЗО до етапування його у виправну колонію, та час перебування ним в лікарні під час досудового розслідування по справі.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 про задоволення його апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
З матеріалів справи видно, що вироком Апеляційного суду м. Києва від 10.02.2005 року ОСОБА_7 засуджено за ст.ст. 185 ч.3 , 185 ч.5, 187 ч.4, 115 ч.2 п. 6,8,9,12, 262 ч.2, 263 ч.1, 70,71 КК України на 16 років 6 місяців позбавлення волі.Під час досудового розслідування та судового розгляду справи ОСОБА_7 тримався під вартою у період з 08.04.2004 року по 24.05.2005 року включно.
Розглядаючи клопотання засудженого, районний суд обґрунтовано зарахував йому час перебування під вартою у період з 08.04.2004 року по 24.05.2005 року включно до строку відбування покарання.
Доводи ОСОБА_7 про зарахування йому до строку позбавлення волі: часу перебування ним в СІЗО до отримання ухвали Верховного Суду України, часу перебування в СІЗО до етапування його у виправну колонію, та часу перебування ним в лікарні під час досудового розслідування по справі, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки положення ч.5 ст.72 КК України містять вичерпний перелік обставин за яких суд має зарахувати строк попереднього ув?язнення до строку відбування покарання. Час перебування в СІЗО після набрання вироком законної сили пов?язаний з отриманням копії судового рішення, час пов?язаний з етапуванням засудженого до виправно-трудової колонії та час перебування обвинуваченого в лікарні під час досудового розслідування кримінальної справи, відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України, не зараховуються до строку відбування покарання.
Ухвалу суду, є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі засудженого, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2016 року щодо нього - без зміни.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: