н/п 1-кс/640/7402/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході виконання Головним відділом контррозвідки Управління контррозвідувальних заходів отримані фактичні дані про наявність в діях громадянина однієї з Ісламських Республік, який проживає у м. Харкові, ознак вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114 «Шпигунство» КК України. Так, вказаний іноземець на території м. Харкова здійснює збір з метою передачі відомостей, що становлять державну таємницю в сфері оборони представникам технологічного університету, розташованому у одній з Ісламських Республік, який використовується національними спецслужбами при проведенні розвідувальної діяльності стосовно України. За наявними достовірними даними, вказаний іноземець провів декілька неформальних зустрічей, з елементами конспірації, з одним зі співробітників вітчизняного інституту, розташованого на території м. Харкова, який має допуск до державної таємниці за формою № 3, в ході яких намагався отримати від вітчизняного секретоносія інформацію, яка містить відомості, що становлять державну таємницю зі ступенем секретності «таємно». З урахуванням викладеного, в діях вказаного громадянина Ісламської Республіки Іран (далі ІРІ), є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 КК України «Шпигунство».
31.08.2016 року слідчим було проведено огляд місця, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , місцевість біля першого під`їзду, за результатом якого виявлено та вилучене вище вказане майно.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вважає необхідним повернути клопотання з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 2. ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, всупереч ч.2 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна не зазначено місце зберігання тимчасово вилученого майна, на яке слідчий планує накласти арешт та клопотання належним чином не завірене процесуальним керівником.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в 72 години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя - ОСОБА_1