Справа № 314/2946/16-к
Провадження № 1-в/314/2135/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_2 ,
представника установи: ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ заяву засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), уродженця: місто Запоріжжя, громадянина України, українець, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, до засудження проживав: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:
1)21.01.1999 року за ст. 206 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою на 2 роки.

2) 25.05.1999 року за ст.ст. 141 ч. 2, 17 ч. 2, 206 ч. 2, 208, 42, 43 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 26.07.2002 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 7 днів.

3) 06.06.2003 року за ст.ст. 296 ч. 3, 186 ч. 2, 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 07.06.2005 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 7 днів.

4) 14.02.2008 року за ст.ст. 185 ч. 2, 3, 296 ч. 3, 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 17.09.2010 року по відбуттю строку покарання.

5) 05.07.2011 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Засуджений: 27.02.2012 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч. 3, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Знову засуджений: 17.05.2012 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського райсуду Запорізької області від 17.02.2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України в строк покарання зараховано в строк попереднє ув`язнення з 22.12.2011 року по 22.03.2012 рік з 18.04.2012 року по 15.06.2012 року із розрахунку 1 день у визначені відповідно 2 дня позбавлення волі.

Початок строку: 22.12.2011 року Кінець строку: 25.07.2016 року

про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), про можливість умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходився з 29.12.2011 року. Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі, характеризувався наступним чином: мав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 15.07.2012 року відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 101). За період відбування покарання характеризується наступним чином, вимоги встановленого режиму відбування покарання порушує, за що мав три стягнення правами начальника колонії, за сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався один раз правами начальника колонії.

До представників адміністрації установи належної поваги не проявляє, на зроблені зауваження реагує задовільно, належних висновків не робить.

Працевлаштований в Цеху № 1 слюсарем, надану роботу виконує, але під контролем адміністрації.

Підтримує зв`язки з родичами шляхом листування, отримує від них посилки та передачі.

За характером скритний, врівноважений. У відношенні до інших засуджених не конфліктний.

Санітарно-гігієнічних вимог не завжди дотримується.

Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», «Духовне відродження».

У скоєному злочині провину визнав, але з метою отримати поблажливість.

Адміністрація колонії заяву засудженого підтримала.

Прокурор заяву не підтримав і вважає, що заяву не належить задовольняти, оскільки твердження про доведеність виправлення засудженого є передчасним.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації установи, який підтримав заяву, засудженого, який просить суд застосувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 81 КК України, думку прокурора про заперечення, щодо задоволення подання, вважає заяву засудженого такою, що не підлягає задоволенню на підставі наступного:

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно зі ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

В силу ст. ст. 130,131 КВК України формою оцінкисумлінної поведінки та ставлення до праці є заохочення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сам факт працевлаштування засудженого не може свідчити про доведеність виправлення засудженого, а повинен визначатись безпосередньо з оцінкою ставлення засудженого до праці.

На підставі викладеного, оскільки засуджений роботу виконує під контролем адміністрації, за час відбування покарання має лише 1 заохочення, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, а отже в задоволені заяви про умовно-дострокове звільнення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені заяви засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

04.04.2016