Справа № 308/9969/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:
З внесеного клопотання та матеріалів, доданих до нього, встановлено, що СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003374 від 24.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», зловживаючи своїми службовими повноваженнями юридичної особи приватного права, діючи з прямим умислом, з корисливими мотивом, з метою незаконного набуття права власності на предмет договору іпотеки № 0 від 19.09.2006, подали документи, необхідні для реєстрації права власності (у відповідності Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про нотаріат») нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , яка у подальшому зареєструвала право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого в АДРЕСА_1 .

Право власності на вказане майно засвідчується свідоцтвом про право власності від 18.07.2006 серії НОМЕР_1 , згідно якого власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_7 . Допитані в якості потерпілих (окрім ОСОБА_7 ) останні показали, що 15.09.2006 ОСОБА_7 з АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір споживчого кредиту № 0/2, а також договір іпотеки нерухомого майна №0 від 19.09.2006, згідно якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 . З протоколів допитів вбачається, що ОСОБА_7 у повній мірі виконував зобов`язання, покладені на нього вказаними правочинами, що засвідчується квитанціями про сплату заборгованості по кредиту.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що 23.09.2016 за вказаною адресою з`явились четверо невідомих осіб, які відрекомендували себе співробітниками ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та новими власниками об`єкту нерухомого майна, розташованого в АДРЕСА_1 . Перебуваючи у приміщенні квартири вказані особи пред`явили витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де зазначено, що вони є власниками цього майна. Поводили себе зухвало та погрожували примусовим виселенням з квартири.

Клопотання мотивоване тим, що з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості продовження вчинення злочину ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», зокрема, незаконної реалізації майна, розташованого в АДРЕСА_1 , необхідно накласти арешт на вказане майно до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами другою, третьою та четвертою ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України, а також на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що квартира АДРЕСА_2 є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки є об`єктом злочинного посягання, а тому підпадає під критерії, визначені в ст. 98 КПК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, зокрема, недопущення відчуження іншим особам (добросовісним набувачам) та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, а тому на об`єкт нерухомого майна, а саме на квартиру АДРЕСА_2 слід накласти арешт із забороною розпоряджатись таким майном.

Відповідно до ст. 376 КПК України, 27 вересня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст рішення складено та підписано 30 вересня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт та заборонити розпоряджатись квартирою АДРЕСА_2 , яка згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №68948342 від 26.09.2016 зареєстрована за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» () на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:29215577 від 12.04.2016 15:24:32, рішення внесене приватним нотаріусом ОСОБА_4 .

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).
Повний текст ухвали буде складено та проголошено 30 вересня 2016 року
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1