Провадження № 1-КП/534/41/16
Справа № 534/111/16-К

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 cічня 2016 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
- за ч.1ст.190 КК України,
29.12.2015р. близько 10 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 прийшов до магазину «Скарбничка», який розташований за адресою : Полтавська область м. Комсомольськ, проспект Героїв Дніпра,70«В» до своєї знайомої ОСОБА_4 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном останньої. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном ОСОБА_5 , діючи таємно з корисливих мотивів та мети , шляхом зловживання довірою , під приводом дзвінка , заволодів мобільним телефоном «Lеnоvо А850+» білого кольору,ІМЕІ: НОМЕР_1 згідно висновку експерта від 12.01.2016р. вартістю 2943 грн з встановленим флеш накопичувачем марки «Кіngstоn», вартістю 230 грн ,які належать ОСОБА_4 , завдавши потерпілій майнової шкоди на загальну суму 3173 грн.
14.01.2016р. між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ст. 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Відповідно до даної угоди сторони кримінального провадження дійшли згоди , щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого. Останній беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.190 КК України в обсязі підозри.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, у виді громадських робіт строком 120 годин .
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій .
Розглядаючи у порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений просив затвердити угоду про примирення з потерпілою і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.190 КК України. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, яке до нього буде застосовано у результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні даної угоди.
Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснила , що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Прокурор у судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, вважає за можливе затвердити дану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між обвинуваченим потерпілою відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд дійшов висновку, що мало місце діяння в якому обвинувачується ОСОБА_5 передбачене ч.1ст.190 КК України. Обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді громадських робіт строком 120 годин .
Питання про речові докази вирішено судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення від 14 січня 2016року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 14 січня 2016р. покарання у виді громадських робіт строком на 120 годин.
Речовий доказ мобільний телефон «Lеnоvо А850+» переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_4 залишити останній , як їй належний.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Суддя підпис ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_1