Кримінальне провадження №522/6589/16-к
УХВАЛА
18 квітня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
за участю захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
за участю обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Олександрівка, Великоолександрівського р-ну Херсонської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-09.06.2000 р. Великоолександрівським р/с Херсонської області за ч.2 ст.145, ч.3 ст.140, ч.2 ст.140 КК України до 4 років позбавлення волі. 14.02.2004 року звільнений Дарієвської ВК Херсонської області по відбуттю строку покарання;
-22.10.2007 р. Енергодарським м/с Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. 11.09.2009 р. Звільнений з Каменської ВК Запорізької області по відбуттю строку покарання;
-25.02.2013 року Ленінським р/с м. Севастополя за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі; -03.07.2013 р. Каменсько-Дніпровським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. 19.07.2013 року частково приєднано покарання за вироком Ленінського р/с м. Севастополя від 25.02.2013 року, з встановлення строку покарання до 1 року 7 місяців позбавлення волі. 24.04.2014 року звільнений з Каменської ВК Запорізької області по відбуттю строку покарання;
-12.02.2016 року притягнений до кримінальної відповідальності Енергодарською місцевою прокуратурою Запорізької області за ч.4 ст.358 КК України. 01.03.2016 року оголошений у державний розшук Енергодарським МВВС Запорізької області;
-15.02.2016 року притягнений до кримінальної відповідальності Орджонікідзевським відділом Ленінського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області за ч.3 ст. 185 КК України;
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Усольє Сибірське, Іркутської області, Російської федерації, громадянки України, українки, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_3 ,
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Новополтавка, Чернігівського р-ну Запорізької області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
13.04.2016 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001474 від 20.02.2016 року, відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просив суд призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, та просив суд продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 можуть переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, скоїти нові злочини. А також продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_10 .
Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та їх захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 . Також просили суд скасувати запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , так як доказів наявності вказаних прокурором ризиків немає, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також просили повернути обвинувальний акт прокурору відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із невідповідністю даного обвинувального акту вимогам КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_10 та її захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також просили повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку із невідповідністю даного обвинувального акту вимогам КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 , а також змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_11 .
Також вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього, вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України.
Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Тобто, обвинувальний акт та реєстр до нього повертається прокурору лише з підстав не відповідності цього акту діючому кримінально-процесуальному законодавству України, а саме ст. 291 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2008 року у справі «Абрамян проти Росії» даний суд зазначає, що у тексті підпункту «а» п.3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79).
Крім того, суд приймає до уваги положення підпункту «а» п.3 ст. 6 Конвенції, згідно якої необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34). Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Отже, відсутність в акті формулювання обвинувачення порушує право обвинуваченого на справедливий судовий розгляд, зокрема, право бути негайно поінформованим про причини пред`явленого йому обвинувачення і право мати час та можливість підготуватися до свого захисту.
Суд вважає за неприпустиме спрямування в суд обвинувального акту без формулювання конкретного обвинувачення відносно кожного обвинуваченого, оскільки це виключні повноваження сторони обвинувачення на стадії завершення досудового розслідування.
Суд не вважає за законне самостійно за сторону обвинувачення визначати формулювання обвинувачення.
При відсутності формулювання обвинувачення (повної та всебічної оцінки стороною обвинувачення усіх зібраних у справі доказів), суд не вбачає за можливе завершення підготовчого судового засідання у спосіб призначення судового розгляду, оскільки це призведе до судового розгляду справи по перевірці судом доведеності обвинувачення, хоча сторона обвинувачення ще не визначилась із формулюванням обвинувачення.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Суд не здійснює досудове розслідування, а перевіряє законність рішення сторони обвинувачення про пред`явлення обвинувачення.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд здійснюється в межах висунутого обвинувачення (сформованого обвинувачення), а не в межах викладених фактичних обставин і лише відповідно до обвинувального акту, а не відповідно до внутрішнього переконання слідчого, прокурора про причини обвинувачення, що не знайшло відображення в акті як процесуальному рішенні.
Проте, обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, висунутого проти ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України. Так, в обвинувальному акті не сформульований виклад фактичних обставин справи, не конкретизоване обвинувачення щодо кожного обвинуваченого, окремо не вказано його роль у скоєнні злочину, та які саме дії вчиняв кожний обвинувачений.
Відсутність цих даних в обвинувальному акті позбавляє обвинуваченого можливості зрозуміти висунуте йому обвинувачення, що говорить про не конкретність обвинувачення і тягне за собою порушення його права на захист та порушення вимог ст. 91 ч. 1 п.п. 1, 2 КПК України.
Тобто, в обвинувальному акті неконкретизоване місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно п.1 ч.1 ст.91 КПК України, підлягає обов`язковому доказуванню та від якого належить територіальна підсудність справи, в разі порушення якої, на підставі п.1 ч.1 ст.34 КПК України суд під час підготовчого провадження зможе передати кримінальне провадження на розгляд іншого суду.
Крім того, обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, та при яких обставинах, де саме обвинувачені вступили в злочину змову, хто був ініціатором скоєння злочину, а також інші обставини, висунуті проти ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не зазначені об`єктивна та суб`єктивна сторона кримінальних правопорушень, в тому числі час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінальних правопорушень.
Таким чином, сформульоване відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не відповідає диспозиції ч.3 ст. 185 КК України, і суперечить вимогам ст. ст. 110, 291 КПК України про зміст обвинувального акту, чим порушується право останніх на захист відповідно до ст. 42 КПК України, і позбавляє їх можливості захищатися від пред`явленого обвинувачення.
Тому, з урахуванням того, що в силу ст. 22 КПК України підтримання державного обвинувачення в суді здійснюється тільки прокурором, і з урахуванням зазначених вище порушень в обвинувальному акті, суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 337 КПК України щодо визначення меж судового розгляду.
Зазначені недоліки обвинувального акту можуть бути перешкодою для реалізації обвинуваченими права на захист від обвинувачення і на справедливий судовий розгляд, позбавити суд можливості ухвалення вироку, а у разі його ухвалення - потягнути скасування судами вищих інстанцій у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства.
Таким чином, в зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, зокрема п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, суд вважає, що він в силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору.
Також в обвинувальному акті, в порушення вимог ст. 291 ч. 2 п. 3 не вказанні всі данні потерпілої.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 інкримінується скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 6 років. На даний час, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд врахував при обранні обвинуваченим запобіжного заходу вигляді тримання під вартою зменшились, так як досудове слідство у даному кримінальному провадженні закінчено, обвинувачені та потерпілі, свідки вже допитані.
Можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_8 , у разі визнання його виним, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 є запобігання спробам переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Можливість призначення обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , у разі визнання їх виними, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про особу підозрюваних, які раніше не були засуджені, дають достатні підстави вважати, що підозрювані можуть переховуватися від суду, а тому зважаючи на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд врахував при обранні обвинуваченим запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, зменшились, так як досудове слідство у даному кримінальному провадженні закінчено, обвинувачені та потерпілі, свідки вже допитані, тому суд вважає, що відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 необхідно змінити на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Метою зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є запобігання спробам переховуватися від суду.

Прокурором не доведено, що підозрювані ОСОБА_9 та ОСОБА_11 будуть впливати та здійснювати тиск на потерпілих чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані доводи прокурора є припущеннями, які не підтверджуються наявними доказами. Проте, можливість призначення обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 покарання у вигляді позбавлення волі, свідчить про наявність ризику, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_11 можуть переховуватись від суду, у зв`язку із чим їм необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_11 обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_10 є запобігання спробам переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , не встановлено.
Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого та його майновий стан, вважаю за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 , а також змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .
Керуючись ст.ст. 110, 291,132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 291 314, 315, 334, 337 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні 0001474 від 20.02.2016 року, відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - повернути прокурору через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а також для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Одеському слідчому ізоляторі УДДВП в Одеській області на 60 діб, тобто до 17.06.2016 року
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 68 900 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот) гривень.
Обвинувачений або заставодавець має право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого; провадження по справі 1-кс/522/700/16.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду в розумні строки;
2)повідомляти прокурора, слідчого або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився до слідчого, прокурора або суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
2) не відлучатися за межі України без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити з під варти в залі суду, негайно.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою у розумні строки;
2) не відлучатися за межі України без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільнити з під варти в залі суду, негайно.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 діб, тобто до 17.06.2016 року.
Покласти на обвинувачену строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, у розумні строки;
2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , з 20:00 год. вечора до 08:00 години ранку без дозволу слідчого прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали судом, тобто з 19:00 години 18.04.2016 року.
Ухвала суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 17.06.2016 року.
Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси: ОСОБА_1
18.04.2016