справа № 165/2860/15-к
провадження №1-кп/165/23/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
18 липня 2016 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі :
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 186,ч. 2 ст. 263, 395 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_5 06 квітня .2015 року, приблизно о 22 год. 10 хв., керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу із третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , таємно, повторно викрав раму з ходовою частиною від дитячого візка марки "Goobу", вартістю 1000 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім цього, 02 серпня 2015 року, близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку №1, що на мікрорайоні Шахтарському міста Нововолинська, керуючись корисливим мотивом та метою викрадення чужого майна, шляхом ривка, повторно, відкрито викрав золотий ланцюжок плетіння "Рембо", довжиною 50 см., 585 проби, вагою 8 г.- вартістю 7360 грн., із золотою підвіскою у вигляді іконки "Божої матері", 585 проби, вагою 2 г.- вартістю 1 840 грн., які знаходилися на шиї потерпілої ОСОБА_8 , спричинивши останній матеріальної шкоди на загальну суму 9200 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 11 серпня .2015 року, приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом і метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав мобільний телефон марки "HUAWEI G 7210" чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю - 400 грн., із сім карткою мобільного оператора "Київстар", вартістю - 40 грн. та флеш картою пам`яті об`ємом 2 Гб. вартістю - 50 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 490 гривень.
Крім цього, 17 вересня 2015 року, приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 51, що по вулиці Нововолинській міста Нововолинська, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом відкриття дверей за допомогою стороннього предмета, проник до салону автомобіля марки "ВАЗ 2106", д.н.з НОМЕР_2 , що належить громадянці ОСОБА_10 , звідки намагався, повторно, таємно викрасти бувшу у вжитку автомобільну магнітолу марки "Кеnwood», вартістю - 300 грн., однак з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був виявлений потерпілою та в подальшому затриманий її чоловіком ОСОБА_11 .
Обвинувачений ОСОБА_5 , 15 вересня .2015 року, близько 14 год. 53 хв. перебуваючи у приміщенні магазину "Міленіум", який знаходиться за адресою: м. Нововолинськ, бульвар Шевченка, 1, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав 3 (три) футболки вартістю - 200 грн. за одну штуку, завдавши потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 600 грн.
Крім цього, 23 вересня 2015 року, приблизно о 14 год. 50 хв. біля будинку АДРЕСА_2 , в ході проведення поверхневого огляду громадянина ОСОБА_5 , працівники міліції виявили та вилучили металевий предмет, який згідно висновку експерта № 821 від 28.09.2015 є виготовлений саморобним способом по типу кастетів і є холодною зброєю ударно-дробильної дії, яку останній носив без передбаченого законом дозволу.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 13.06.2014 року відносно ОСОБА_5 , встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, із встановленням заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання з 22 години до 06 години та обов`язком зявлятися на реєстрацію до РВ УМВС кожного 1-го, 10-го і 20 го числа місяця, який продовжений на шість місяців ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 15.06.2015 року із встановленням заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання з 22 години по 06 годину та обов`язком реєстрації в міліції один раз на місяць у дні визначені МВС. Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи ознайомлений 16.07.2015 року з ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 15.06.2015 року та попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, умисно, без поважних причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду,без дозволу та відома працівників міліції, в період з 01.11.2015 року по 07.11.2015 року, тобто під час дії відносно нього обмежень,встановлених ухвалою Нововолинського міського суду від 15.06.2015 року, залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та не проживав там приблизно сім днів, про нове місце проживання правоохоронні органи не повідомив, чим ухилився від адміністративного нагляду.
Обвинувачений ОСОБА_7 в суді повністю визнав вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна, незакінченому замаху на крадіжку, вчинених повторно, порушенні правил адміністративного нагляду, носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу та категорично заперечив свою причетність до вчинення відкритого викрадення чужого майна, що йому інкримінується органами досудового розслідування. При цьому показав, що у вечірній час на початку квітня 2015 року, зайшов в один із під`їздів будинку на АДРЕСА_2 , звідки викрав частину ходової від дитячої коляски, з якою його виявили працівники міліції під час здійснення перевірки дотримання правил адміністративного нагляду. Також пояснив, що в серпні місяці 2015 року близько обіду зайшов до своєї знайомої ОСОБА_13 , щоб позичити гроші, але її вдома не було. В приміщенні кухні, на столі лежав мобільний телефон білого кольору, якого він таємно викрав і хотів закласти на дві години. Пізніше мама повернула ОСОБА_13 викрадений телефон, оскільки його на той час вже затримали працівники міліції. Щодо вчинення незакінченого замаху на крадіжку пояснив, що у вересні 2015 року пізно ввечері йшов додому по вулиці Нововолинській, і біля одного з жилих будинків побачив автомобіль марки ВАЗ, в якому були привідкриті двері водія. З метою щось вкрасти, підійшов до вказаного автомобіля, потягнув з місця кріплення авто магнітолу, але не зміг її відєднати і відбіг до підїзду сусіднього будинку, де на п`ятому поверсі залишив свою кофту з капюшоном і рукавиці, що мав при собі. Коли вийшов звідти, то був затриманий подружжям ОСОБА_14 , які викликали працівників міліції. Також пояснив, що у вересні 2015 року в післяобідній час зайшов в комп`ютерний клуб «Міленіум», щоб скористатися інтернетом. Там, при вході побачив на вішаках футболки, викрав три штуки, заховав під куртку і продав на маленькому ринку біля стадіону в місті Нововолинську за 80 грн. Стосовно зберігання холодної зброї, то пояснив, що знайшов кастет на городі і носив його при собі для самооборони. При зустрічі з працівниками міліції, дав згоду на особистий поверхневий огляд, під час якого у нього виявили і в присутності понятих, вилучили кастет. Також пояснив, що з 01 по 07 листопада 2015 року перебував у свого приятеля в місті Володимир-Волинську на тимчасових роботах. Знав, що знаходиться під адміністративним наглядом, але не повідомляв працівників міліції про залишення постійного місця проживання, будучи впевненим, що його ніхто не відпустить. На заперечення обвинувачення у пограбуванні потерпілої ОСОБА_15 , стверджує, що не в його правилах вчиняти відкрите викрадення чужого майна, тим більше у жінки. Не заперечив, що дійсно пізно ввечері 02 серпня 2015 року був відсутній по місцю проживання, повертаючись куди зі сторони кафе «Кулінарія», зустрівся із працівниками міліції, які запросили його у відділ міліції для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення адміністративного нагляду. Пояснив, що відлучався з дому за сигаретами, а також в цей вечір домовлявся про зустріч із знайомою ОСОБА_16 , і телефонував їй на мобільний, повідомивши , що знаходиться на АДРЕСА_4 . Зазначив, що не міг бути на мікрорайоні Шахтарському, де був вчинений грабіж потерпілої ОСОБА_15 , а тим більше в межах тридцяти хвилин прибути до свого помешкання, оскільки після отриманої в квітні місяці 2015 року травми нижніх кінцівок, вже на початку серпня цього ж року швидко бігати був фізично не взмозі.
Окрім детальних, послідовних показань потерпілої ОСОБА_8 , винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, підтверджується зібраними досудовим розслідуванням і дослідженими в суді письмовими доказами.
Із протоколу заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.08.2015 року вбачається, що цього числа о 23 год.40 хв. ОСОБА_8 звернулася до міськвідділу міліції і повідомила про обставини події, зазначивши, що цього числа приблизно о 23 год. 20 хв. невстановлена особа чоловічої статі, високого зросту, худорлява, шляхом ривка, відкрито заволоділа золотим ланцюжком із золотою іконкою, яка знаходилась на шиї потерпілої, чим спричинила останній майнової шкоди.(а.м.п.223). У графі бланка вказаної заяви із запитанням: «чи бачила особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, чи може її впізнати, за якими прикметами?», потерпіла вказала: «так».
В зв`язку з тим, що потерпіла могла впізнати особу грабіжника, та з її згоди, в присутності понятих та за участі чотирьох осіб, 11 серпня 2015 року була проведена слідча дія пред`явлення особи для впізнання. З протоколу вказаної слідчої дії та фото таблиць до нього вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 , серед інших осіб, вказала на особу під № 4, що присвоювався гр. ОСОБА_5 як на особу, що відкрито викрала в неї ланцюжок з іконкою. При цьому зазначила, що впізнала його по рисах обличчя і тілобудові. Зауважень і доповнень учасників процесуальної дії не надійшло.
Проте, в суді, захисник обвинуваченого наголошував на недопустимості цього доказу, мотивуючи тим, що вказана слідча дія проведена з порушенням вимог статті 228 КПК України, зокрема наголосив, що особи, які пред`являлись потерпілій були без кепок і капюшонів, а в шортах, тому вважає, що цей доказ не може бути взятий до уваги судом.
Такі твердження сторони захисту, на думку суду, є безпідставними, оскільки у частині другій статті 228 КПК вказано, що особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох,і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. При цьому, вказана норма не містить вимоги про ідентичність одягу осіб, що пред`являються для впізнання з одягом, у якому був підозрюваний під час вчинення кримінального правопорушення стосовно особи яка впізнає.
Крім того, з фото таблиці до протоколу вказаної слідчої дії (а.м.п.42) судом встановлено, що осіб, які пред`являлися було четверо, всі вони чоловічої статі, з подібними стрижками, без різких відмінностей у віці, статурі, троє із них, в тому числі особа під № 4 ( тобто обвинувачений ОСОБА_5 ) одягнуті в штанах, а тому суд не вбачає підстав, передбачених ст. 87 КПК України, для визнання доказу сторони обвинувачення недопустимим.
Суд, заслухавши показання потерпілої, які вважає об`єктивними, правдивими, і такими, що узгоджуються з іншими доказами, не може взяти до уваги твердження обвинуваченого про те, що потерпіла ОСОБА_8 перед проведенням впізнання, бачила його фото у соціальних мережах чи зустрічала його у відділі міліції і вважає їх надуманими та необґрунтованими.
Допитаний в суді за клопотанням захисту свідок ОСОБА_18 , показав, що на початку серпня 2015 року був на пішому патрулюванні і отримав повідомлення від оперативного чергового міськвідділу міліції про грабіж в районі ринку на мікрорайоні Шахтарському. Зазначив, що зі слів потерпілої жінки і чоловіка який проживає на третьому поверсі одного із жилих будинків, де був вчинений грабіж, встановили, що злочинець був одягнутий у білі кросівки, куртку, бейсбольну кепку , капюшон. Кофта - капюшонка була темного кольору. Наголосив, що саме такий стиль одягу притаманний обвинуваченому ОСОБА_5 . Зазначив, що про патрулювали мікрорайон Шахтарський, і направились на вулицю Січових Стрільців до будинку АДРЕСА_5 , де в одній із квартир проживає ОСОБА_5 . В цю пору, незважаючи на обмеження виходу з квартири з 22 години до 06 ранку, його вдома не було. Вийшли на вулицю, і через хвилин приблизно десять ОСОБА_5 прямував з центру від школи № 4 та при зустрічі повідомив, що ходив за сигаретами. Його запросили у відділ міліції для складання протоколу за ст.187 КК України. Свідок ОСОБА_18 уточнив, що приблизно через 30 хвилин після пограбування ОСОБА_8 вони зустріли ОСОБА_5 біля місця його постійного проживання. Зазначив, що у обвинуваченого характерна швидка хода і за такий час він міг прибути з місця вчинення злочину додому.
Сам обвинувачений не заперечив, що вийшов з квартири приблизно о 23 годині і повернувся о 23 годині 45 хвилин, зустрівшись біля свого будинку з працівниками міліції.
Потерпіла ОСОБА_8 також ствердила в суді, що відразу після її пограбування, грабіжник швидко біг і втікав.
Такі показання свідка ОСОБА_18 і потерпілої ОСОБА_8 спростовують твердження обвинуваченого і його захисника про те, що ОСОБА_5 , будучи в квітні місяці 2015 року травмованим, маючи ушкодження ніг, на початку серпня місяця ще не міг фізично швидко бігати.
З наданої захисником медичної довідки вбачається, що ОСОБА_5 з 18.04. по 28.04.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні ЦМЛ з діагнозом: множинні забійні рани обох ніг. Про стан особи в серпні місяці 2015 року, зокрема його здатність чи не здатність вільно пересуватися, чи будь які обмеження ходи або потребу у використанні милиць протягом травня - липня 2015 року, у наданій лікарській довідці не вказано, тому, на думку суду, такий документ не може слугувати беззаперечним доказом того, що ОСОБА_5 не причетний до вчинення інкримінованого йому злочину, зокрема грабежу потерпілої ОСОБА_8 .
Не є таким доказом і показання свідка захисту ОСОБА_16 , яка в суді пояснила, що вона особисто з ОСОБА_5 02 серпня 2015 року пізно ввечері не зустрічалася, а лише з його слів під час телефонної розмови між ними, їй відомо, що приблизно о 22 годині 30 хвилин він знаходився на вулиці Ковпака в місті Нововолинську. Свідок зазначила, що зустріч між ними в цей вечір не відбулася, оскільки вона поверталася з роботи після 22 години в супроводі іншого чоловіка і не бажала, що б останній бачив ОСОБА_5 .
Наведені вище і проаналізовані в сукупності належні і допустимі докази дають суду підстави зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно і такі його протиправні умисні дії суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.
Суд за згодою учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_5 таємного викрадення чужого майна, незакінченому замаху на крадіжку, вчинених повторно, порушенні правил адміністративного нагляду, носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, які ніким не оспорюються і по вказаних епізодах обвинувачення допустив розгляд провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 в судове засідання не зявилися, подали суду письмові заяви про розгляд провадження у їх відсутності (а.м.п.23, 25, 80,82,108, 109), претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не мають, щодо покарання, то потерпілий ОСОБА_12 вважає, що таке має бути суворим.
Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердила, що приблизно о 23 годині 30 хвилин 17 вересня 2015 року, вона, через відчинене вікно своєї квартири, що розташована на другому поверсі в будинку по АДРЕСА_6 , почула, що хтось відкрив двері їхньої машини ВАЗ, яка стояла біля будинку. Це був характерний звук відкриття а не закриття дверей. Виглянула у вікно і побачила, що хтось відбіг. Відразу зійшла до низу і зауважила, як невідомий мужчина заховався за кут будинку. Тоді вона побачила, що дверка машини відкрита і вирішила пройти далі, щоб не налякати особу. По мобільному зателефонувала до чоловіка і попросила вийти з квартири на вулицю, повідомивши, що в машині відкриті двері. Злодій помітив чоловіка і почав тікати, забігши в під`їзд сусіднього будинку. Вони з чоловіком, знаючи, що іншого виходу у будинку немає, стали чекати невідомого, і зателефонували в міліцію. Через деякий час чоловік вийшов без курточки, і вони його затримали. Після цього курточку знайшли на п`ятому поверсі будинку, в який він забігав. Там також були рукавиці і запальничка з ввімкненим ліхтариком. Зазначила, що окрім відкритих дверей, в машині ще був привідкритий капот, авто магнітола зрушена з місця, але не вирвана, оскільки чоловік її добре прикрутив ззаду. Наголосила, що злодій був одягнутий в темно коричневу куртку, чорну кепку. Коли вийшов з підїзду в якому заховався, то був у кофейно-жовтій футболці і намагався пройти спиною попід стіну будинку. Зазначила, що чоловік відремонтував своїми силами замок на дверях машини і, закріпив авто магнітолу. Стверджує, що крадіжку автомагнітоли намагався вчинити обвинувачений ОСОБА_5 . Впізнає його по обличчю. Претензій до нього немає.
Суд визнає ОСОБА_5 винним у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно і кваліфікує умисні дії обвинуваченого по вказаному епізоду за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Суд визнає ОСОБА_5 винним у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно і кваліфікує його умисні дії по епізоду крадіжок майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 за ч.2 ст.185 КК України.
Суд визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні умисних дій, які виразилися в носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу і кваліфікує такі дії обвинуваченого за ч.2 ст.263 КК України.
Суд визнає ОСОБА_5 винним у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, порушенні правил адміністративного нагляду і кваліфікує дії обвинуваченого за ст.395 КК України.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчинених ним злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і звільнившись з місць позбавлення волі умовно достроково продовжив займатися протиправною діяльністю (а.м.п.230-235), не працює, є працездатним,(а.м.п.255), посередньо характеризується по місцю проживання, обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна в період розгляду судом даного провадження, і вважає, що для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі.
Суд частково задовольняє цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 і стягує з ОСОБА_5 на її користь 9200 грн. на відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином та 800 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.368,370,374 КПК України, - суд
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2. ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.263, ст.395 КК України і призначити покарання:
- за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;
- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців;
- за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;
- за ст.395 КК України у виді трьох місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.
Згідно ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 28 квітня 2010 року і призначити ОСОБА_5 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання за даним вироком обчислювати ОСОБА_5 з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 9200 грн. (дев`ять тисяч двісті) матеріальної шкоди та 800 грн. (вісімсот гривень) моральної шкоди завданої злочином.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 245,52 грн. (двісті сорок п`ять гривень 52 копійки) витрат на залучення експерта.
Речові докази предмет виготовлений кустарним способом по типу кастет знищити, куртку, рукавиці запальничку повернути ОСОБА_5 , раму від ходової частини дитячої коляски залишити у власності ОСОБА_6 , мобільний телефон марки "HUAWEI G 7210"- залишити у власності ОСОБА_9 .
На вирок може бути подано апеляції до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий