Справа № 204/6091/16-к
Провадження № 1-кс/204/939/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року м. Дніпропетровськ
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, -

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2016 року до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора. В обґрунтування вимог зазначає, що 28 липня 2015 року він як заявник звернувся на ім`я прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська із заявою про кримінальне правопорушення за ознаками статей 190, 366, 367 КК України. Того ж дня реєстратором заступником прокурора району ОСОБА_5 у відповідності з вимогами ст. 214 КПК України відомості про це кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР і відкрито кримінальне провадження за № 000028. Проведення досудового розслідування було доручено слідчому Красногвардійського РВ ДМУ Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 . Виходячи зі змісту його заяви про кримінальне правопорушення, від слідчого вимагалося проведення фактично однієї-єдиної процесуальної дії, яка б підтвердила сам факт кримінального правопорушення. Адже зміст його заяви зводився до того, що коли ОСОБА_7 (нині покійний), який мешкав у кв. АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 , коли у 2007 році звернувся до нотаріуса щодо оформлення права власності на квартиру, у якій він жив від дня свого народження у 1944 році, виявилося, що цю квартиру відчужено начебто на підставі договору дарування між матір`ю ОСОБА_7 - ОСОБА_9 і громадянином ОСОБА_10 (обоє нині є покійними). При цьому підписи під цим договором дарування від імені ОСОБА_9 кардинально відрізняються від тих, які робила вона протягом усього свого життя. Під час його особистого спілкування з реєстратором його заяви про це кримінальне правопорушення вони визначилися, незважаючи на очевидність того, що підпис під договором дарування належить не ОСОБА_9 , що необхідно призначити почеркознавчу експертизу, яка б могла такий доказ закріпити. Але експерт-почеркознавець з копіями підписів не працює, а працює тільки з оригіналами. Виходячи з цього, він звернувся до слідчого ОСОБА_6 з клопотанням про його звернення до слідчого судді про витребування особових справ ОСОБА_9 на ВО «Південний машинобудівний завод», де вона працювала, та у Пенсійному фонді Красногвардійського району, де є оригінали її підпису, а також оригіналу вищезазначеного договору дарування з нотаріального архіву. Слідчий це клопотання задовольнив і підготував відповідне клопотання до слідчого судді про надання тимчасового доступу до вищезазначених матеріалів. Однак, як повідомив йому слідчий ОСОБА_6 , процесуальний керівник прокурор ОСОБА_4 почала чинити шалений спротив поданню такого клопотання до слідчого судді. Це ж підтвердила і ОСОБА_8 , яка особисто звернулася до ОСОБА_4 з тим, щоб вона пояснила свої дії, несумісні з високим званням працівника української прокуратури, який прийняв присягу прокурора, згідно з якою сумлінним виконанням своїх службових обов`язків сприяти утвердженню права, законності та правопорядку. Просив зобов`язати прокурора ОСОБА_4 вчинити певні дії, а саме звернутися до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про надання тимчасового доступу до особових справ ОСОБА_9 на ВО «Південний машинобудівний завод», де вона працювала, та у Пенсійному фонді Красногвардійського району її особових справ, де є оригінали її підпису, а також оригіналу вищезазначеного договору дарування з нотаріального архіву, які необхідні для призначення почеркознавчої експертизи, встановити прокурору ОСОБА_4 граничний строк для проведення вищезазначених слідчих дій - один тиждень з дня винесення судової ухвали за цією скаргою.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити, з підстав наведених у скарзі. Додатково повідомив, що до слідчого або прокурора з письмовою заявою про проведення будь-яких слідчих дій він не звертався. Про те, що прокурор чинить перешкоди йому відомо зі слів слідчого.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просила в задоволенні скарги відмовити. Додатково повідомила, що до неї не надходило клопотання слідчого про тимчасовий доступ до документів, слідчий не звертався до прокурора з офіційними заявами. Також зазначила, що скаржник також не звертався з письмовою заявою до неї.
В зв`язку з ненадходженням від учасників судового провадження відповідних клопотань, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Судом встановлено, що 28 липня 2015 року за заявою ОСОБА_3 було внесено відомості до ЄРДР за № 000028 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Щодо вимог скаржника про зобов`язання прокурора ОСОБА_4 вчинити певні дії, а саме звернутися до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про надання тимчасового доступу до особових справ ОСОБА_9 на ВО «Південний машинобудівний завод», де вона працювала, та у Пенсійному фонді Красногвардійського району її особових справ, де є оригінали її підпису, а також оригіналу вищезазначеного договору дарування з нотаріального архіву, які необхідні для призначення почеркознавчої експертизи, а також встановити прокурору ОСОБА_4 граничний строк для проведення вищезазначених слідчих дій - один тиждень з дня винесення судової ухвали за цією скаргою, суд зазначає наступне.

В ч. 1 ст. 36 КПК України зазначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

З аналізу наведених норм слід дійти висновку, що прокурор є самостійним учасником кримінального провадження, та при здійсненні своїх повноважень має право самостійно приймати процесуальні рішення, у тому числі щодо проведення слідчих дій, а тому підстав для зобов`язання прокурора вчиняти конкретні процесуальні дії, (тобто звернутися до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська про надання тимчасового доступу), суд не вбачає, оскільки це буде втручанням у діяльність прокурора.

Підсумовуючи наведене слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1