Справа № 419/2856/16-к
Провадження № 11-сс/782/222/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

зацікавленої особи ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши 07 жовтня 2016 року в м. Сєвєродонецьку у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 30 вересня 2016 року про задоволення клопотання слідчого СВ Новоайдарського ВП ГУНП в межах кримінального провадження №0000652 від 01.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на насіння соняшника, яке засіяне на земельних ділянках: кадастровий номер :13:0:10:0066 загальною площею 21,2618 га та кадастровий номер :13:0:10:0077 загальною площею 113,4961 га, розташованих на території Дмитрівської міської ради Новоайдарського району Луганської області, заборонивши відчуження, розпорядження та користування.

З клопотання слідує, що наприкінці квітня 2016 року на території Дмитрівської міської ради Новоайдарського району Луганської області за межами населеного пункту невстановленими особами було незаконно засіяно соняшником вказані земельні ділянки. Також встановлено, що 29.07.2016 року між державою України в особі Головного управління Держгеокадастру в Луганській області та ОСОБА_6 укладено два договори №0082 та №0083 про надання в оренду зазначених земельних ділянок, які 19.09.2016 року були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 06.092016 року слідчим винесено постанову про визнання насіння соняшника, яке засіяне на земельних ділянках, речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна задоволено. Мотивуючи своє рішення при винесенні ухвали про арешт майна, слідчий суддя послався на те, що судовим розглядом не встановлено негативних наслідків для власника майна чи інших осіб внаслідок арешту зазначеного вражаю. Слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування не встановлено розмір шкоди, яка могла бути заподіяна самовільним зайняттям земельних ділянок. З огляду на вищезазначене слідчий суддя прийшов до висновку, що обмеження права власності на врожай з рослин соняшника, який зростає на цих земельних ділянках, є розумним та співмірним з завданнями кримінального провадження, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема факту незаконного використання земель сільськогосподарського призначення та наклав арешт на вражай соняшнику, що зростає на теперішній час.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити слідчому в задоволенні клопотання про арешт майна. Захисник ставить під сумнів, наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, оскільки стороною обвинувачення не встановлений розмір шкоди, який можливо завданий законному володільцю цих спірних земель. Окрім того, вказує, що оскільки ОСОБА_6 на теперішній час, як орендатор, має право використовувати ці землі, в його діях можливе є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП. Також, всупереч п. 4 ч.2 ст.173 КПК України, згідно з яким, суд повинен врахувати в тому числі, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя не повернув клопотання про арешт майна слідчому, з огляду на не додержання останнім вимог п. 4 ч. 2 ст. 171 КПК України. Вважає, що в оскаржуваній ухвалі не наведено конкретних ризиків, якими саме слідчий обґрунтовує своє клопотання, й не наведено конкретних доказів, якими обґрунтовуються будь-які ризики, будь-то ризик приховання, пошкодження чи відчуження соняшника. Висновки слідчого судді про не встановлення негативних наслідків для власника майна чи інших осіб внаслідок арешту зазначеного врожаю, об`єктивно не з`ясовані, не підтверджені доказами. На переконання захисника, заборона розпоряджатися та користуватися врожаєм соняшнику, не дає можливості ОСОБА_6 , як власнику, зібрати врожай, що безумовно призведе до його втрати через осипання в полі. На думку захисника, доводи слідчого судді про те, що врожай з рослин соняшника, який зростає на теперішній час на вказаних земельних ділянках, фактично є доказом самовільного зайняття зазначених земельних ділянок та здійснення їх незаконного використання, є безпідставними. Згідно з показаннями ОСОБА_6 посів соняшника на спірних земельних ділянках він вчинив приблизно з 30.07.2016 року по 03.08.2016 року, тобто після укладення договорів оренди земельних ділянок №№ 0082 і № 0083 від 29.07.2016 року.

При апеляційному розгляді:

- захисник і зацікавлена особа, висловлюючи доводи за апеляційною скаргою, підтримав її вимоги, пославшись на її доводи;

- прокурор, висловлюючи доводи за апеляційною скаргою, заперечував проти задоволення її вимог, пославшись на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, зазначивши, що захисник в інтересах ОСОБА_6 не має права оскаржувати ухвалу слідчого судді, оскільки він не подавав клопотання про скасування арешту майна, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника, зацікавленої особи та прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

Колегія суддів вважає, що доводи прокурора про відсутність у захисника права апеляційного оскарження ухвали слідчого судді є безґрунтовними. Згідно з ч. 7 ст. 173 КПК України, треті особи мають права на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна. При цьому кримінальним процесуальним законом не використання права подання клопотання про скасування арешту майна, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, не обмежує права апеляційного оскарження ухвали про арешт майна уповноваженою на це особою.

Колегія суддів вважає, що виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про арешт майна повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Однак слідчий суддя не дотримався цих вимог закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення, за ухвалою слідчого судді або суду, права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом злочину.

Як убачається з клопотання слідчого соняшник, який засіяний на спірних земельних ділянках, визнаний речовим доказом. Саме на насіння соняшнику, яке засіяне, слідчий просив накласти арешт, заборонивши його відчуження, розпорядження та користування, крім сторони обвинувачення.

Проте слідчий суддя, не мотивуючи своє рішення, наклав арешт на інше майно, а саме врожай соняшника, який зростає на теперішній час на цих земельних ділянках.

За таких обставин арешт накладено на об`єкт, який не визнаний речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України є земельна ділянка як об`єкт права власності. Земельна ділянка - це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст. 79 Земельного Кодексу України).

Посилання слідчого в клопотанні про арешт майна, що насіння соняшника, яке засіяне на спірних земельних ділянках зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є майном, набутим кримінально-противоправним шляхом необґрунтоване.

Доводи слідчого судді про не встановлення негативних наслідків для власника майна чи інших осіб внаслідок арешту зазначеного вражаю невмотивовані.

Слідчий в своєму клопотання не визначив розмір та вартість майна, його індивідуальні ознаки (сорт), що не узгоджується з вимогами ст. 171 КПК України, що позбавляє можливості визначити порядок виконання ухвали, проведення конкретних дій, направлених на збереження цілісності і вартості даного майна.

З урахуванням матеріалів кримінального провадження, не встановлення шкоди, що є обов`язковою ознакою складу, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, колегія суддів вважає що відсутня необхідність такого ступеню втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, що не враховано слідчим суддею.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає апеляційні доводи обґрунтованими, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі п.п. 1, 3 ч. 1 ст.409 та ч.1 ст. 412 КПК України, а клопотання слідчого про накладення арешту - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 30 вересня 2016 року про задоволення клопотання слідчого СВ Новоайдарського ВП ГУНП в межах кримінального провадження №0000652 від 01.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України про арешт на вражай з рослин соняшника, який зростає на теперішній час на земельних ділянках кадастровий номер :13:0:10:0066 загальною площею 21,2618 га. та кадастровий номер :13:0:10:0077 загальною площею 113,4961 га, розташованих на території Дмитрівської міської ради Новоайдарського району Луганської області скасувати.

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Новоайдарського ВП ГУНП в межах кримінального провадження №0000652 від 01.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України про арешт на носіння соняшника, який засіяний на земельних ділянках кадастровий номер :13:0:10:0066 загальною площею 21,2618 га. та кадастровий номер :13:0:10:0077 загальною площею 113,4961 га, розташованих на території Дмитрівської міської ради Новоайдарського району Луганської області.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _____________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3