12.05.2016 Справа № 756/1269/16-к
№1-кп/756/272/16
№756/1269/16-к
У Х В А Л А

12 травня 2016 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився в Сирдарїнській обл., Акалтинського району, с. Сардоба, Узбекистан, киргиза, громадянина України, не одруженого, не працюючого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 знаходиться в провадженні Оболонського районного суду м. Києва.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання, про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, вважаючи при цьому, що з врахуванням характеру протиправної поведінки обвинуваченого, інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть перешкодити йому у вчиненні нового злочину або забезпечити його явку в судове засідання, виконання ним інших процесуальних обов`язків. Прокурор також уточнив, що обвинувачений не має постійного місця проживання та реєстрації в м. Києві. Відповідно, державний обвинувач вважав, що ризики, що стали підставою для обрання запобіжного заходу продовжують існувати.

Захисник заперечував проти продовження терміну тримання під вартою, вважаючи при цьому його необґрунтованим, безпідставним, ризики на які вказував прокурор відсутніми, нові ризики не з`явилися, його підзахисний від суду скриватися, тиснути на свідків, перешкоджати правосуддю не збирається, має місце проживання. Уточнив, що постійне місце проживання не є обов`язковим, його підзахисний знімає кімнату, а відтак просив обрати останньому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання та повністю підтримав свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, думку обвинуваченого, захисника, вивчивши матеріали провадження в межах, достатніх для вирішення питання щодо запобіжного заходу, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 р. було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31.05.2016 р. включно.

Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою, визначений ст. 197 КПК України, стосовно ОСОБА_5 спливає, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, даних, що характеризують особу останнього, стану його здоров`я, суд не вбачає на час розгляду цього питання достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення суд враховує, що в судовому засіданні на час його розгляду не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, у тому числі за станом здоров`я. Також суду не надано ґрунтовних доказів того, що обвинувачений має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 р. за № 990/25767 і можуть бути підставою для звільнення особи з під варти.

Також, матеріали обвинувального акту дають суд достатньо підстав для продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що на даний час інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 177 КПК, та його належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_9 , враховуючи спосіб вчинення злочину, що йому інкримінуються, його наслідки, соціальну небезпеку, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; (ризик перешкоджання здійсненню правосуддя). Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, з огляду на його моральні якості, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а відповідно, суд, на час розгляду клопотання вважає за необхідне доцільним тримання обвинуваченого під вартою.

Також при цьому суд враховує, що міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Вирішуючи дане питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011 р.).

Під суспільним інтересом в даному конкретному випадку суд розуміє обставини даної конкретної справи, її наслідки та перебіг, суспільно-небезпечну криміногенну обстановку в державі.

Підсумовуючи вказане вище, суд приходить до висновку про те, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати на час розгляду клопотання, а відповідно приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, суд вважає необхідним не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 314 317, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такому, що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області, строком на 60 днів, тобто до 30.07.2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_11