1Справа № 335/2179/16-к 1-кп/335/194/2016
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2016 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.185 КК України,
Правова кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст.185 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті і умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена між потерпілим та обвинуваченим від 20.02.2016 року, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сторони погодились на призначення покарання, при цьому зазначили, що потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляє та відшкодування шкоди не бажає.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.
Судом роз`яснено ОСОБА_4 що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ст. 474 ч.5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
При проведенні підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він повністю згоден з підписаною угодою, йому зрозуміла суть обвинувачення, він розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, та просить суд затвердити укладену угоду.
Суд переконався поясненнями обвинуваченого, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Потерпілий не заперечує проти затвердження угоди, зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, матеріальних збитків їй не заподіяно, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення розуміє.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Прокурор не заперечує проти затвердження угоди, зазначивши, що умови угоди не суперечать КПК України та КК України.
Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин вчинений обвинуваченим згідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Щире каяття, визнання провини, згідно ст. 66 КК України, судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання. Обставиною, які обтяжує покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд
Угоду про примирення, укладену між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 20 лютого 2016 року, затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн).
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6-7 ст. 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч3 ст, 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1