Справа № 152/386/15-к
іменем України
19 травня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
начальника Шаргородського
України у Вінницькій області ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду кримінальне провадження за поданням начальника Шаргородського РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого 24.03.2015 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.ч.1, 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням і іспитовим строком на два роки шість місяців, та з покладенням обов`язків, встановлених п.п.3, 4 ст.76 КК України,
20.04.2016 року начальник Шаргородського РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулася до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.03.2015 року.
В поданні начальник Шаргородського РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_4 зазначила, що вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.03.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч.ч.1, 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням і іспитовим строком на два роки шість місяців, та з покладенням обов`язків, встановлених п.п.3, 4 ст.76 КК України.
Відповідно до ст.76 КК України, суд зобов`язав ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання.
27.04.2015 року засуджений був поставлений на облік в Шаргородський РВ КВІ УДПтС України, після чого йому 30.04.2015 року роз`яснено умови перебування на обліку та попереджено, що в разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або порушення громадського порядку, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом. Крім того, було визначено дні явки для реєстрації: перший вівторок кожного місяця.
Засуджений ОСОБА_5 протягом іспитового строку порушив вимоги п.4 ст.76 КК України, без поважних причин не з`явився на реєстрацію, у зв`язку із чим 05.01.2016 року йому винесено письмове попередження
Проте, засуджений ОСОБА_5 в подальшому порушив покладені на нього обов`язки вироком суду, не з`явився без поважних причин на реєстрацію 02.02.2016 року, 01.03.2016 року, 05.04.2016 року, а також без відома інспектора КВІ змінив місце свого проживання. Теперішнє місце проживання засудженого ОСОБА_5 не відоме.
Зазначені порушення вважає підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання за вироком Шаргородського районного суду від 24.03.2015 року.
В судовому засіданні начальник Шаргородського РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_4 подання підтримала, повідомила суду ті самі обставини, просила подання задовольнити, оскільки засуджений ОСОБА_5 , маючи реальні можливості виконати покладені на нього вироком Шаргородського районного суду від 24.03.2015 року обов`язки, не виконує ці обов`язки, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів подання вбачається, що засуджений не з`явився для реєстрації в КВІ тричі без поважних причин, а також без відома інспектора КВІ змінив місце проживання, тобто не виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду, маючи реальні можливості їх виконати.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся належним чином (а.п.78).
Відповідно до вимог ч.4 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Вислухавши думки прокурора ОСОБА_3 та начальника Шаргородського РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_4 , вивчивши подання та додані до нього матеріали, суд прийшов до наступного висновку.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до вимог ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина, яка законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання... Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.
Вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.03.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч.ч.1, 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням і іспитовим строком на два роки шість місяців, та з покладенням обов`язків, встановлених п.п.3, 4 ст.76 КК України.

Відповідно до п.п.3, 4 ст.76 КК України, суд зобов`язав ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання.

Таким чином вказані обмеження щодо ОСОБА_5 у виді обов`язків повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання запроваджені згідно з законом за вироком суду, який вважав, що покладення цих обов`язків на засудженого необхідне, в тому числі, з метою запобігання вчиненню злочинів, як самим засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно із п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частиною першою статті 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом третім частини другої статті 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 8 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частинами 3-5 статті 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченого статтями 318-380 цього Кодексу. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляється орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що висловлена в ухвалі від 16.11.2006 року, при скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно із ч.1 ст.164 КВК України, на кримінально-виконавчу інспекцію покладено обов`язок вести персональний облік засуджених протягом іспитового строку, організовувати початковий розшук засуджених, місце знаходження яких невідоме, та надсилати матеріали до органів Національної поліції для оголошення розшуку таких засуджених.

Частиною 3 вказаної статті до поважних причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції віднесено несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості прибути за викликом і які документально підтверджені.

Згідно з ч.1 ст.166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання (ч.2 ст.166 КВК України).

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом (ч.3 ст.166 КВК України).

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності (ч.4 ст.166 КВК України).

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості прибути за викликом і які документально підтверджені (ч.5 ст.166 КВК України).

Судом встановлено, що вирок Шаргородського районного суду від 24.03.2015 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.ч.1, 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням і іспитовим строком на два роки шість місяців, та з покладенням обов`язків, встановлених п.п.3, 4 ст.76 КК України, 27.04.2015 року прийнятий на виконання в КВІ Шаргородського району (а.п.7).

30.04.2015 року у засудженого ОСОБА_5 відібрано підписку про ознайомлення із зобов`язаннями, покладеними на нього вироком Шаргородського районного суду (а.п.15).

В матеріалах подання (а.п.17) міститься постанова про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_5 від 30.04.2015 року, в якій інспектор КВІ визначив дні для реєстрації ОСОБА_5 перший вівторок кожного місяця. Вказана постанова оголошена засудженому ОСОБА_5 під розпис 30.04.2015 року.

З листка реєстрації вбачається, що засуджений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію в Шаргородський РВ КВІ 01.12.2015 року, 02.02.2016 року, 01.03.2016 року, 05.04.2016 року (а.п.18).

05.01.2016 року у зв`язку із неявкою на реєстрацію в КВІ 01.12.2015 року засудженому ОСОБА_5 начальником Шаргородського РВ КВІ ОСОБА_4 оголошено попередження про те, що у разі подальшого невиконання ним покладених вироком суду обов`язків, КВІ може направити до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого для відбування призначеного покарання (а.п.50). Вказане попередження оголошене засудженому під розпис.

Проте, в подальшому засуджений ОСОБА_5 не з`являвся на реєстрацію в КВІ, а також на запрошення (виклики) в РВ КВІ на 15.02.2016 року та на 25.02.2016 року, у зв`язку із чим до нього застосовано привід через органи поліції (а.п.53-55).

Привід засудженого ОСОБА_5 в Шаргородський РВ КВІ не виконано органом поліції через відсутність останнього за зареєстрованим місцем проживання (а.п.56).

Внаслідок початкового розшуку засудженого ОСОБА_5 Шаргородським РВ КВІ встановлено, що останній зареєстрований за тією ж адресою: АДРЕСА_1 (а.п.63), проте, за зареєстрованим місцем проживання відсутній (а.п.68); факту смерті засудженого ОСОБА_5 в КО «Шаргородський РЦПМСД» та Шаргородській ЦРЛ не зареєстровано (а.п.64, 66); до лав ЗСУ для участі в АТО ОСОБА_5 не призивався (а.п.65); серед затриманих чи адмінарештованих в ІТТ Шаргородського ВП ОСОБА_5 не перебуває (а.п.67).

При відвідуванні засудженого ОСОБА_5 інспектором поліції Шаргородського ВП 26.02.2016 року встановлено, що засуджений відсутній за зареєстрованим місцем проживання, зі слів матері останнього перебуває на заробітках в межах України, але контактів із сином матір не підтримує (а.п.57).

Проте, доводи матері про перебування ОСОБА_5 на заробітках, про що зазначено в рапорті інспектора, ніякими доказами не доводяться. Крім того питання про виїзд ОСОБА_5 на заробітки не погоджувалося із Шаргородським РВ КВІ, що вбачається із пояснень в судовому засіданні начальника РВ КВІ ОСОБА_4 .

Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , маючи реальні можливості виконувати покладені на нього вироком Шаргородського районного суду від 24.03.2015 року обов`язки, встановлені п.п.3, 4 ст.76 КК України, порушив ці обов`язки, зокрема, залишаючись зареєстрованим у с. Клекотина Шаргородського району, змінив місце проживання, не повідомивши про це кримінально-виконавчу інспекцію, а також, тричі протягом трьох місяців 2016 року не з`явився на реєстрацію в Шаргородський РВ КВІ, а саме: 02.02.2016 року, 01.03.2016 року, 05.04.2016 року та на запрошення (виклики) в РВ КВІ (а.п.53, 54).

У зв`язку із наведеним, суд вважає, що вказані обставини в сукупності свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, а тому наявні підстави для скасування звільнення від відбування покарання і направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно до вироку Шаргородського районного суду від 24.03.2015 року.

Таким чином, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Керуючись п.8 ст.537, ст.539, п.2 ч.2 ст.395, ст.372 КПК України, на підставі ст.78 КК України, ст.166 КВК України,

ухвалив:
Подання начальника Шаргородського РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання задовольнити.

Скасувати звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, призначеного вироком Шаргородського районного суду від 24.03.2015 року.

ОСОБА_5 , засудженого вироком Шаргородського районного суду від 24.03.2015 року за ч.ч.1, 3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, звільненого від відбування покарання із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України з випробуванням та іспитовим строком тривалістю у два роки шість місяців направити для відбування покарання, призначеного вказаним вироком, в місця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 вираховувати з моменту затримання останнього при зверненні вироку суду до виконання .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1