Справа № 128/2322/16-к
ВИРОК
Іменем України
27 вересня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000676, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичів, Житомирської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженої, освіта середньо-спеціальна, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2016 року приблизно о 20:00 годині ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, зайшла на територію ТОВ «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна», що за адресою: с. Зарванці, вул. 0,5 км Хмельницького шосе, 16, Вінницького району Вінницької області. Перебуваючи у одному із торгових залів (одяг), переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу вчинила крадіжку особистого майна ТОВ «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна», а саме: футболку жіночу білого кольору марки «АН Донна» - артикуль 362976, вартість якої згідно довідки № 3 від 19.02.2016 року становить 349,90 грн.; футболку жіночу чорного кольору марки «АН Донна» - артикуль 362976, вартість якої згідно довідки № 3 від 19.02.2016 року становить 349,90 грн., які поклала у жіночу сумку чорного кольору та намагалась винести за межі торгового центру, не розплатившись, однак була помічена охороною торгового центру та в подальшому затримана з викраденими речами за касою ТОВ «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна», тому свій злочинний умисел ОСОБА_4 не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, та не дозволили покинути приміщення торгового центру.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні злочину вину визнала повністю при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Суду показала, що дійсно намагалася вчинити крадіжку кофточок. У вчиненому щиро розкаюється, їй дуже соромно за скоєне, просить її суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, попередньо подав суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність, в якій також зазначив, що матеріальні та моральні збитки відшкодовані, претензій до обвинуваченої не має; участі в судових дебатах приймати не бажає та покарання просить обрати на розсуд суду.

Враховуючи думки учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На досудовому розслідуванні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Тому при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, особу винної, яка раніше не судима, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої, суд встановив щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченої обставин, відомостей щодо особи обвинуваченої, тяжкість вчиненого нею злочину, позицію державного обвинувача щодо міри покарання обвинуваченій, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не представляє підвищену суспільну небезпеку та її виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і тому їй необхідно призначити покарання у виді громадських робіт, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності і справедливості.

Відносно обвинуваченої під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: компакт-диски марки «Вербатіум» з відеозаписами з камер-спостереження ТОВ «МЕТРО», які приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000676, - залишити в матеріалах даного кримінального провадження; дві футболки жіночі білого та чорного кольору марки «АН Донна», які передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 , залишити у власності ТОВ «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна».
При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 90 (дев`яносто) годин громадських робіт.

Речові докази: компакт-диски марки «Вербатіум» з відеозаписами з камер-спостереження ТОВ «МЕТРО», які приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000676, - залишити в матеріалах даного кримінального провадження; дві футболки жіночі білого та чорного кольору марки «АН Донна», які передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 , залишити у власності ТОВ «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна».
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1