Справа № 536/1058/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 17 червня 2004 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.15, ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.1 статті 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, з застосуванням статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

2) 08 квітня 2005 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України, на підставі ч.1 статті 70, статті 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

3) 19 травня 2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, на підставі ч.1 статті 70 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, звільненого від відбування покарання 08 жовтня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 12 днів на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2014 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 статті 185, ч.3 статті 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В денний час доби 29 травня 2016 року ОСОБА_4 знаходився у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_6 , де гостював у останнього. ОСОБА_4 побачив у приміщенні будинку належну ОСОБА_6 пральну машину Samsung S803J, внаслідок чого у нього виник умисел на її таємне викрадення.

Реалізуючи свій намір, приблизно о 14 годині, 29 травня 2016 року ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю мешканців будинку, діючи таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу повторно вчинив крадіжку вказаної вживаної пральної машини Samsung S803J, вартістю 750 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився цим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, в цей же день, 29 травня 2016 року, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні вказаного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , побачив на полиці серванту в кімнаті будинку паспорт на ім`я останньої, внаслідок чого у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним документом.

Реалізуючи свій намір, 29 травня 2016 року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю мешканців будинку, впевнившись, що його дії не помітні для оточуючих, діючи таємно, шляхом крадіжки незаконно заволодів паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 10.11.2006 року на ім`я ОСОБА_7 , після чого з місця скоєння злочину зник.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України визнав повністю та щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень пояснив так, як викладено вище в мотивувальній частині вироку, в скоєному щиро розкаявся.

Фактичні обставини справи як обвинуваченим, так ніким з інших учасників судового розгляду не оспорюються, а тому докази за згодою учасників судового розгляду не досліджувалися судом відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує по ч.2 статті 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Також його дії суд кваліфікує по ч.3 статті 357 КК України, оскільки він вчинив незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до статті 12 КК України за класифікацією є злочинами середньої тяжкості та невеликої тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

ОСОБА_4 був неодноразово судимий, вчинив повторні злочини в період умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19.05.2010 року, за місцем проживання характеризується посередньо, повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у скоєному та пояснив суду, що має вади здоров`я, йому лікарі у місцях позбавлення волі поставили діагноз: виразка шлунка.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є повне визнання ним своєї вини та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, є рецидив злочинів.

Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі Бакланов проти Росії (рішення від 09 червня 2005 року), як і у справі Фрізен проти Росії (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини вказав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У справі Ізмайлов проти Росії (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд зазначив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

За таких обставин обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді позбавлення за правилами ч.1 статті 70, статті 71 КК України за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.2 статті 185, ч.3 статті 357 КК України, призначивши йому покарання:

за ч.2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за ч.3 статті 357 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Відповідно до ч.1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до статті 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 травня 2010 року і визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 20 липня 2016 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1