Справа № 357/9200/16-к
1-кп/357/797/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.09.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, судимого 1) 12.12.2005 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3,187 ч.2,70 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 17.10.2011 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 3 дні; 2) 2.11.2012 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2,71 КК України до 4 років позбавлення волі, 30.12.2015 р. звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 10 днів, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності,на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

3 квітня 2016 р. близько 10 години ОСОБА_5 перебуваючи всередині належного ОСОБА_4 будинку АДРЕСА_2 з метою збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з шухляди тумбочки, яка знаходилась в меблевій стінці у кімнаті, викрав фотоапарат марки «Олімпус АF-30» вартістю 95 грн. та золоту обручку 585 проби вагою 2,5 г вартістю 2625 грн., належні потерпілій ОСОБА_4 ..

Після цього він з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд спричинивши ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2720 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно має непогащену судимість. З місця позбавлення волі звільнений умовно-достроково. Злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення. 3 квітня 2016 р. близько 10 години він перебуваючи всередині належного ОСОБА_4 будинку АДРЕСА_2 з метою збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з шухляди тумбочки, яка знаходилась в меблевій стінці у кімнаті, викрав фотоапарат марки «Олімпус АF-30» та золоту обручку 585 проби вагою 2,5 г. Після цього він з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Він потерпілій відшкодував 1000 грн. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву викраденого майна та його вартість визнає, їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 185 ч.2 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Позов визнає. Просить суд суворо не засуджувати.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_5 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, потерпілої, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_5 раніше судимий: 1) 12.12.2005 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3,187 ч.2,70 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 17.10.2011 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 3 дні; 2) 2.11.2012 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2,71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 30.12.2015 р. умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 10 днів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 судом визнається: вчинення злочину щодо особи похилого віку потерпіла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 п.6 ч.1 ст. 67 КК України.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо.

На обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання, особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, у період умовно-дострокового звільнення вчинив новий злочин, що на переконання суду свідчить про порушення обвинуваченим умов умовно-дострокового звільнення, не виправдання довіри суду, вперте небажання стати на шлях виправлення, злочинну спрямованість поведінки, дійшов висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі у середній межі санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати: частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81,107 КК).

2.11.2012 р. Білоцерківським міськрайонним судом ОСОБА_5 засуджений за ст. 185 ч.2,71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 30.12.2015 р. умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 10 днів.

За таких обставин суд має призначити остаточне покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 71 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої (уточнений) про стягнення із обвинуваченого завданої злочином майнової шкоди у розмірі 1625 грн., на підставі ст.ст. 22,1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 127-129 КПК України, суд вважає він підлягає задоволенню.

Речовий доказ: фотоапарат повернутий за розпискою без дати потерпілій, слід вважати повернутим власнику.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді особисте зобов`язання. Під вартою він не утримувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 2.11.2012 р. відносно ОСОБА_5 , призначивши ОСОБА_5 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки шістдесят днів.

Змінити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід із особисте зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку покарання ОСОБА_5 обчислювати з 8 вересня 2016 р.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 завдані матеріальні збитки у розмірі 1625 (одна тисяча шістсот двадцять п`ять) грн.

Речовий доказ: фотоапарат повернутий за розпискою без дати ОСОБА_4 - вважати повернутим власнику.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області