Справа № 755/4949/16-к
В И Р О К
Іменем України
"02" червня 2016 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сушківка Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
24.07.2002 року Уманським міським судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;
15.03.2010 року Балаклавським районним судом м.Севастополя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.69, 70 КК України до 2 років 5 місяців 5 днів позбавлення волі;
28.12.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, 11.09.2013 року звільнений умовно-достроково, не відбутий строк покарання 1 місяць 14 днів,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
20.01.2016 року, приблизно о 05-00 годині, ОСОБА_4 знаходився біля будинку №32 по бульвару Перова в м.Києві, де побачив припаркований автомобіль «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна та обернення його в свою користь.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисних мотивів, з метою незаконного збагачення, підійшов до вказаного автомобіля, де за допомогою принесених із собою ножиців, відкрив замок передньої двері вказаного автомобіля, після чого із салону повторно таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме подарунковий набір, вартістю 300 гривень; зарядні пристрої для мобільних телефонів в кількості 2 штук, вартість кожного по 50 гривень, загальною вартістю 100 гривень; чохол для магазину від пістолету, вартістю 100 гривень, а всього на загальну суму 500 гривень.
Заволодівши у вказаний спосіб чужим майном ОСОБА_4 з місця злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Так, 20.01.2016 року, приблизно о 05-00 годині, він знаходився біля будинку №32 по бульвару Перова в м.Києві, де побачив припаркований автомобіль «Деу Ланос». Він підійшов до автомобіля, де за допомогою принесених із собою ножиців, відкрив замок передньої двері автомобіля та із салону викрав майно, а саме подарунковий набір, зарядні пристрої для мобільних телефонів в кількості 2 штук, чохол для магазину від пістолету. Після чого він, відійшовши недалеко, був затриманий працівниками поліції. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. В даний час він проживає разом з сестрою, та намагається офіційно влаштуватися на роботу.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк у межах санкції закону.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_4 злочину, дані про його особу, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, думку потерпілого, який в судовому засіданні просив суворо обвинуваченого не карати та не позбавляти волі, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

В ході досудового розслідування та у суді потерпілим цивільний позов заявлено не було, в судовому засіданні останній пояснив, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого він не має.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючисьположеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити заставу.
Після набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід заставу скасувати, повернувши заставодавцю ОСОБА_6 сплачені на підставі ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 30.01.2016 року грошові кошти у розмірі 13780 гривень.
Матеріали кримінального провадження №0000859 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/4949/16-к.
Речові докази:
- коробку чорного кольору з червоною смужкою, в якій знаходиться подарунковий набір, який складається з наступних предметів: фляга, кулькова ручка, брелок, візитниця; зарядні пристрої для мобільних телефонів в кількості 4 шт., чорного кольору; шкіряний чохол чорного кольору від магазину від пістолета, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити йому;
-металеві ножиці в кількості 2 шт.; 2 викрутки; канцелярський ніж чорного кольору; металевий розвідний ключ; автомобільну свічку; лупу; 1 пару будівельних рукавичок білого кольору, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві, - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1