1-кп/381/144/16
381/1758/16-к
У Х В А Л А
«13» травня 2016 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в залі судового засідання в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000591 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Зугдіді (Грузинської РСР), зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , вказаного обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження: потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -

У С Т А Н О В И В:
Прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки на його думку, при його складанні і затвердженні були дотримані вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а сам акт підсудний цьому суду.

Інші учасники судового провадження підтримали думку прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_7 , погоджуючись із думкою прокурора про можливість призначення судового розгляду крім іншого пояснював суду і те, що внаслідок проживання на території України протягом останніх 13 років, він під час усного спілкування в основному розуміє українську мову, але читати тексти належним чином не може, оскільки за національністю є грузин, закінчував школу у Грузії, вивчав інші мови. Також обвинувачений за пропозицією суду не зміг в судовому засіданні належним чином прочитати українською мовою документ, який містився в справі.

Водночас, згідно до ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою, якою є українська.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою в кримінальному провадженні щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту.

Також згідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Аналіз та оцінка встановлених судом обставин, дають підстави для висновку, що ОСОБА_7 українською мовою володіє недостатньо, а на стадії досудового розслідування, про що свідчать відповідні данні обвинувального акту, послуги перекладача або участь захисника ОСОБА_8 не забезпечувалися, хоча сторона обвинувачення склала процесуальні документи українською мовою.

Водночас, п. 48 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 28 листопада 1978 року у справі «Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН» визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, хто не розуміє мову, яка використовується в судi, або не розмовляє нею, має право на отримання безоплатної допомоги перекладача, що здійснює письмовий і усний переклад усіх тих документів чи заяв у провадженні проти нього, розуміти які йому необхідно або які потрібно оголосити на суді мовою, що там використовується, для того, щоб здійснити своє право на справедливий судовий розгляд. Тобто, право на безоплатну допомогу перекладача застосовується не лише до усних виступів на судовому розгляді, а й до документальних матеріалів та досудового провадження.

В такому випадку прокурор та слідчий зобов`язані забезпечити учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою (не можуть розуміти мову або вільно нею розмовляти), право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК України, у тому числі ст. 68.

Більш того, п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» визначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 9091 рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України»). За необхідності захисника мають призначати офіційно. (п. 65 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1989 року у справі «Камазінскі проти Австрії.

З огляду на це, незабезпечення підозрюваному ОСОБА_8 , який недостатньо володіє державною мовою, права на захист під час досудового розслідування за умови обов`язкової участі захисника, нівелює докази на яких ґрунтується обвинувальний акт прокурора з точки зору їх належності та допустимості. При цьому призначення захисника у судовому провадженні у таких справах не може саме по собі відновити порушене право на захист.

Також згідно до усталеної практики ЄСПЛ інтереси правосуддя вимагають забезпечення представництва до того ж і у випадку, коли йдеться про позбавлення свободи.

Як при цьому видно зі змісту обвинувального акту прокурора, ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин в період іспитового строку, а тому призначати йому остаточне покарання, у разі визнання його винним, необхідно за правилами ст.ст. 78 ч. 3, 71 КК України.

Отже, судом встановлено, що обвинувальний акт прокурора ОСОБА_4 складений з порушенням права ОСОБА_7 на захист, передбачений п. 4 ч. 2 ст. 52 КПК України, що згідно до п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України є істотним порушенням прав і свобод людини.

Завданням кримінального провадження є захист будь-якої особи від кримінальних правопорушень, охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час здійснення досудового розслідування та звернення до суду прокурора з обвинувальним актом.

Недотримання цих принципів є перешкодою у встановленні істини в даному кримінальному провадженні, забезпечення дотримання законності, правильного правозастосування та винесення обґрунтованого судового вироку, а тому є неприпустимим.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даному провадженні справі суд визнає істотні порушення права ОСОБА_7 на захист.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, керуючись ст.ст. 5 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 9 ч. 5, 20, 52, 314, 369-372 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні (внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591) з додатками стосовно ОСОБА_3 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - повернути прокурору Фастівської місцевої прокуратури Київської області молодшому раднику юстиції ОСОБА_4 - внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_9 БОНЧЕВ