Справа № 135/1241/16-к
Провадження № 1-кп/135/58/16
ВИРОК
іменем України

29.07.2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, із середньою технічною освітою, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, раніше судимого:

- 21.09.1998 року Донецьким обласним судом за ст. 93 п. «А», 93 п. «И», ч. 3 ст. 142, ст. 42 КК України (1960 року) до 14 років позбавлення волі;

- 30.06.2011 року Арбузинськи районним судом Миколаївської області за ст. 391, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 15.10.2013 року вироком Апеляційного суду Миколївської області за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 03.11.2014 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 353, ч.1 ст. 70, ст.71 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Під час відбування покарання в Ладижинській виправній колонії № 39 УДПтС України у Вінницькій області на ОСОБА_4 протягом одного року накладалось дисциплінарне стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, яке ніким не оскаржене та не скасоване, а саме: 21.04.2016 року правами начальника установи Ладижинської ВК №39 ОСОБА_4 переведено до приміщення камерного типу строком на 1 (один) місяць за порушення розпорядку дня. Проте ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив.

07.06.2016 року близько 09 год. 30 хв., начальником відділення соціальної психологічної служби Ладижинської ВК №39, яка розташована у Вінницькій області с. Губник вул. Гранітна №15, старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 , разом із начальником відділення соціальної психологічної юлужби Ладижинської ВК №39 старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 та молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Ладижинської ВК №39 прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_7 , здійснювався обхід відділення спеціальної психологічної служби (СПС) локальної дільниці №7, з метою перевірки дотримання засудженими встановлених норм порядку відбування покарань.

О 09 год. 30 хв. відчинено та перевірено секцію № 17, в якій утримується засуджений ОСОБА_4 . Зайшовши до секції працівниками адміністрації проведено огляд та встановлено, що дана секція знаходиться в неохайному вигляді і в ній не здійснювалось вологе прибирання, а спальне ліжко засудженого ОСОБА_4 заправлене неналежним чином.

Згідно графіку чергувань Ладижинської ВК №39, ОСОБА_4 07.06.2016 року був черговим по секції №17 відділення СПС. ОСОБА_5 відповідно до розділу 3 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерством юстиції України №1656/26433 від 30.12.2014 року, засудженому ОСОБА_4 поставлено законну вимогу - здійснити вологе прибирання секції. Проте засуджений ОСОБА_4 відреагував негативно, висловлюючи своє невдоволення у відкритій зухвалій формі, категорично відмовився виконати законну вимогу. Після цього ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_4 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені розділом 3 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України. Роз`яснивши засудженому його права та обов`язки, працівники адміністрації пішли перевіряти інші секції відділення СПС дільниці №7.

О 09 год. 50 хв. працівники адміністрації повторно зайшли до секції №17, в якій утримується засуджений ОСОБА_4 . ОСОБА_5 повторно поставлено засудженому ОСОБА_4 законну вимогу - здійснити вологе прибирання секції. Проте засуджений ОСОБА_4 відреагував негативно, висловлюючи своє невдоволення у відкритій зухвалій формі, категорично відмовився виконати законну вимогу представника виправної установи, хоча був зобов`язаний і міг це зробити, але умисно не виконав вищевказану вимогу, незважаючи на попередження щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність у вчиненні злочину визнав повністю. Показав, що дійсно у вказаний у вироку час прийшли працівники адміністрації та запропонували йому прибрати, він відмовився, вимогу працівників адміністрації не виконав. В камері був сам. Повторну вимогу щодо прибирання також не виконав. Його попереджали про кримінальну відповідальність за невиконання законних вимог адміністрації установи. Вину свою визнає, розкаюється у вчиненому.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, будучи підданим протягом року за порушення вимог режиму відбування покарання стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, а тому ці дії кваліфікує за ст. 391 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який за місцем відбування покарання характеризується негативно, неодноразово піддавався дисциплінарним стягненням, згідно довідки начальника медчастини Ладижинської ВК № 39 на диспансерному обліку у психіатра та нарколога не перебуває, стан здоров`я задовільний.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст. 391 КК України у виді позбавлення волі, в розмірі, ближчому до мінімального, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Остаточне покарання ОСОБА_4 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за даним вироком. Оскільки він вчинив новий злочин після постановлення вироку Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області від 03.11.2014 року, невідбута частина покарання за яким становить 10 років 6 місяців 30 днів позбавлення волі, враховуючи те, що з довідки по особовій справі засудженого видно, що кінець строку відбування покарання 28.02.2027 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна, призначене за попереднім вироком, підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

З особової справи засудженого ОСОБА_4 видно, що він був етапований з Ладижинської ВК № 39, та прибув в слідчий ізолятор Вінницької установи виконання покарань 12.07.2016 року. Відтак, оскільки ОСОБА_4 з 12.07.2016 року по 29.07.2016 року, будучи засудженим і відбуваючи покарання за попереднім вироком, перебував в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому засіданні по даному кримінальному провадженні, тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції чинній на час ухвалення вироку), вказаний строк має зараховуватись з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, суд враховує те, що строк з 12.07.2016 року по 29.07.2016 року (сімнадцять днів позбавлення волі) враховано судом при визначенні невідбутої частини покарання за попереднім вироком. А відтак у строк відбування покарання ОСОБА_4 має зараховуватись строк сімнадцять днів позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік один місяць.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.11.2014 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком десять років вісім місяців з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання рахувати з 29.07.2016 року.

Строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, який рахувати з 12.07.2016 року до 29.07.2016 року зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: