Справа № 201/4046/16-к
Провадження № 1-кс/201/2468/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 від 30 січня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000201, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2014 -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000201.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення прийнято фактично без проведення належного досудового розслідування.

Заявник надав заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглядати її за його відсутності, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржників, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор ОСОБА_5 надав для вивчення у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000201, просив скаргу залишити без задоволення та розглянути справу за його відсутністю.

Суд, безпосередньо дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування № 0000201, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 від 30 січня 2016 року кримінальне провадження № 0000201, відомості стовно якого були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 30 січня 2016 року не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України.

Так, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий обґрунтував його тим, що Законом України № 1261 від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України», внесені зміни до Кримінального кодексу України, відповідно до яких обов`язкової умовою наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, є завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Згідно із приміткою до ст. 364 КК України, істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факт спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам ОСОБА_3 не встановлений.

Також під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні в діях співробітниками правоохоронних органів Дніпропетровської області не встановлено ознак будь яких інших кримінальних правопорушень.

Крім того, в ході досудового розслідування не здобуто будь яких об`єктивних даних, які б підтверджували доводи ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та вказували, на наявність в діях старшого слідчого Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , начальника ІТТ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , оперуповноваженого СБНОН Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , оперуповноваженого СКР Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , будь якого складу злочину.

Проте, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що органом досудового розслідування у прийнятій постанові взагалі не зазначено та не проаналізовано доводів заявника, викладених у його заяві про вчинення кримінального правопорушення, не вказано чим доводяться або спростовуються факти зазначені у заяві, яким чином слідчим їх перевірено.

У прийнятій постанові не вказано доводів щодо перевірки відомостей заявника про необхідність проведення певних слідчих дій, викладених в ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2015, не зазначено чи є можливим проведення цих дій, та які заходи вжито для їх виконання з метою спростування доводів заявника. До того ж, слідчим взагалі не перевірено яке кінцеве процесуальне рішення прийнято у кримінальному провадженні № 0000536, у якому ОСОБА_3 пред`явлено підозру, матеріали кримінального провадження містять лише фотокопії з цього провадження, і слідчим не перевірено всіх обставин кримінальних правопорушень, про вчинення яких під час розслідування цього кримінального провадження заявлено ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000201, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367 КК України, не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову від 30 січня 2016 року, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 від 30 січня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000201, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2014, скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000201, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2014, направити до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1