АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/3717/14-к
Справа №654/3717/14-к Головуючий у І інстанції
Провадження №11-кп /791/19/16 ОСОБА_1
Категорія: ст..185 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді:ОСОБА_2
Суддів:ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
При секретарі: Прокурора: Адвоката: ВиправданогоОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001632 за апеляційними скаргами прокурора зі змінами та потерпілої ОСОБА_9 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 12 вересня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працюючого, проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

16.12.2003 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.З, 70 КК України на строк 3 роки позбавлення волі;

19.08.2010 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.2 КК України на строк 6 місяців арешту;

10.04.2012 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ст. ст. 186 ч.2, 70 ч.4 КК України на строк 5 років позбавлення волі,

звільнився із місць відбування покарання 04.04.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 22 дні,

Вироком суду ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та виправдано за відсутністю складу злочину.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - скасовано.

Вирішено питання про долю речового доказу.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 10 липня 2014 року близько 10.00 години, знаходячись в с. Кохани Голопристанського району Херсонської області, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, повторно, таємно, умисно, із корисливих спонукань, шляхом вільного доступу з території - колишнього підприємства «Комунарів» викрав велосипед марки «Україна» вартістю 300 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитків на вказану суму.

Діяння ОСОБА_8 кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Прокурор в апеляційній скарзі зі змінами до неї посилається на невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, з неповнотою судового розгляду, оскільки судом не взято до уваги докази, які мали істотне значення для ухвалення обґрунтованого рішення, що призвело до істотних порушень вимог КПК України.

Зазначає, що судом безпідставно не прийнято до уваги докази вини ОСОБА_10 , а саме покази свідків, потерпілої, протокол огляду предмета від 18.07.2014 року, довідку про вартість майна.

Вважає, що суд допустився неповноти судового розгляду не встановивши факт перебування ОСОБА_8 в осудному стані, чим порушив вимоги ст.ст. 242, 509 КПК України.

В змінах до апеляційної скарги вказує на те, що суд під час підготовчого провадження не звернув уваги на невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст..291 КПК України та призначив кримінальне провадження для розгляду.

З цих підстав просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд;

Потерпіла ОСОБА_9 посилається на порушення її прав як потерпілої, оскільки суд не повідомивши її належним чином про судові засідання, позбавив її права приймати участь у судових засіданнях, а також позбавив права приймати участь в судових дебатах. Просить вирок скасувати як незаконний.

Перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги зі змінами, заслухавши прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, виправданого ОСОБА_11 і його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора й апеляційної скарги потерпілої, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, в останньому слові ОСОБА_8 просив вирок залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора зі змінами й апеляційна скарга потерпілої підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Тобто, оцінка кожного доказу судом повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, та точки зору належності, допустимості, достовірності, а за сукупністю зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Проте, суд першої інстанції вказаних положень закону не дотримався, допустив неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, не вирішив питання про відповідність обвинувального акта вимогам закону, та сам допустив суперечності, у вироку.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Мотивувальна частина виправдовувального вироку має бути викладена таким чином, щоб при ознайомленні з вироком виключалась можливість виникнення найменших сумнівів у невинуватості виправданого.

В обґрунтування висновку про відсутність складу злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України в діях ОСОБА_8 суд послався лише на відсутність в матеріалах провадження висновків товарознавчої експертизи щодо встановлення розміру матеріальних збитків, та вказав, що у зв`язку з цим суд позбавлений можливості визначитися чи містять діяння ОСОБА_8 ознаки кримінального (ст.185 КК України) чи адміністративного (ст.51 КУпАП) правопорушення та відкинув надані стороною обвинувачення інші докази вини ОСОБА_8 , при цьому не навів жодних мотивів та підстав з яких ці докази обвинувачення не були прийняті до уваги, що не відповідає вимогам п.1 ч.3 ст.374 КПК України, оскільки включати у виправдовувальний вирок формулювання, які ставлять під сумнів невинуватість виправданого не допускається.

Слушними є доводи апеляційної скарги прокурора в яких він ставить питання про порушення судом вимог ст.ст. 242, 509 КПК України, щодо встановлення осудності виправданого ОСОБА_8 ..

Виправданий в судовому засіданні винним себе у вчинені крадіжки не визнав, пояснивши, що не пам`ятає подій, що відбувались 10.07.2014 року, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, а потім проходив стаціонарне лікування в Херсонській обласній психіатричній лікарні.

Така поведінка виправданого, дає підстави вважати, що він 10.07.2014 року перебував в неосудному або обмежено осудному стані, з цих підстав відповідно до матеріалів кримінального провадження суд своєю ухвалою від 23.02.2015 року призначив амбулаторну судово-психіатричну експертизу, хоча доречно було б призначити стаціонарну, проте матеріали кримінального провадження 14.07.2015 року було повернуто за вимогою суду до районного суду без проведення такої експертизи.

Незважаючи на відсутність даних щодо встановлення факту осудності виправданого ОСОБА_8 , судом першої інстанції 12.09.2015 року проведено судовий розгляд за його участю та постановлено вирок.

Крім того, відповідно до довідки КП «Голопристанська центральна районна лікарня» ОСОБА_8 11.09.2015 року було госпіталізовано до неврологічного відділення з діагнозом «Епісиндром. Розлади психіки та поведінки через вживання алкоголю. Стан відміни з судомами», що також ставить під сумнів його адекватність можливість усвідомлювати свої дії або керувати ними під час судового розгляду.

Таким чином, питання осудності ОСОБА_8 залишилося нез`ясованим, а встановлення цієї обставин має суттєве значення для провадження і правильного його вирішення.

Заслуговують на увагу й доводи викладені в апеляційній скарзі потерпілої ОСОБА_9 , оскільки вона з`являлась у суд, була допитана під час одного з судових засідань. Незважаючи на це про дати наступних судових засідань в порушення вимог закону належним чином повідомлена не була. Судові засідання та судові дебати проведені без участі потерпілої.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.412 КПК України здійснення судового провадження за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання є істотним порушенням вимог КПК і безумовними підставами для скасування вироку.

Обґрунтованими на думку колегії суддів також є доводи змін до апеляційної скарги прокурора, про невідповідність обвинувального акту вимогам ст..291 КПК України.

Так згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обстави кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті, що міститься в кримінальному провадженні вказано, що ОСОБА_8 лише підозрюється у таємному, повторному викраденні майна потерпілої ОСОБА_9 .

Така вказівка в обвинувальному акті не містить формулювання обвинувачення висунутого ОСОБА_8 , що не відповідає положенням ст.291 КПК України, але суд під час підготовчого судового засідання не звернув уваги на такі порушення вимог Кримінального процесуального закону та призначив кримінальне провадження до розгляду, натомість як відсутність висунутого та сформульованого обвинувачення унеможливлює судовий розгляд, який відповідно до положень ст.337 КПК України здійснюється лише стосовно особи в межах висунутого їй обвинувачення.

Крім того, злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України є злочином з матеріальним складом і відповідно до ч.2 п.6 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру заподіяних матеріальних збитків, однак суд на порушення цих вимог КПК під час підготовчого засідання також не звернув уваги.

З чого слідує, що судом належним чином не перевірені всі обставини кримінального провадження, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так як чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, крім випадків, передбачених ст..ст.412, 415 КПК України, не регулює питання подальшого спрямування кримінального провадження, коли апеляційний суд повинен скасувати вирок суду першої інстанції через його незаконність, при цьому ухвалити новий вирок не має права, тому керуючись загальними засадами кримінального провадження на підставі ст.9 ч.6, ст.7 ч.1 КПК України, мають бути застосовані правила ст.ст.412, 415 КПК України, тобто вирок має бути скасований та призначений новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання, при якому необхідно усунути зазначені істотні порушення КПК та постановити судове рішення, яке б відповідало вимогам закону.

Керуючись ст..ст.404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора зі змінами до неї та апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 12 вересня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження зі стадії підготовчого судового засідання в тому ж суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 25 травня 2016 року
Ухвала набрала законної сили 25 травня 2016 року
Судяд Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2