Дата документу Справа № 311/1061/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1033/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №311/1061/16-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі:
прокурора ОСОБА_6
інспектора Василівського РВ КВІ ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Костянтинівського району Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановила:
З апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції звернувся засуджений ОСОБА_8 /а.п. 122-123/, в якій просить ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 06.05.2016 року скасувати, та відмовити у задоволенні клопотання інспектора Василівського MB КВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_7 про скасування щодо нього звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття покарання в місця позбавлення волі, вважаючи, що причини пропуску ним реєстрації в КВІ Василівського району є поважними.

В обґрунтування скарги апелянт послався на наступні обставини:

- він не міг з`являтись на реєстрацію, у зв`язку з триманням його з 22.06.2015 р. по 05.02.2016 р. під вартою по кримінальному провадженню, по якому вироком Василівського районного суду Запорізької області від 05.02.2016 р. він був виправданий за ч. 2 ст. 307 КК України та звільнений з-під варти в залі суду 05.02.2016 р.;

- суд не взяв до уваги те, що застереження у виді письмового попередження за неявку на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції 05.02.2016 р., тобто в день звільнення з-під варти, коли він практично не зміг би цього зробити, а також 12.02.2016 р., 19.02.2016 р., 04.03.2016 р., 11.03.2016 р., 18.03.2016 p., йому було винесено тільки 01.04.2016 р., коли він самостійно з`явився до Василівської КВІ, де від нього було відібрано декілька пояснень, при цьому, будь-яких письмових застережень йому не виносилось та будь-яких викликів він не отримував;

- суд не взяв до уваги те, що до взяття його під варту у нього не було жодного факту порушення тих зобов`язань, які були покладені на нього судом, а виникли вони лише після його звільнення з-під варти за виправдувальним вироком.

Також апелянт зазначив, що на його неодноразові усні прохання про ознайомлення зі справою, йому секретарем в усній формі було відмовлено, чим було порушено його право на захист.

Ухвалою суду задоволено подання інспектора Василівського відділення МВ КВІ ОСОБА_7 та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_8 , з направленням його в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Василівського районного суду Запорізької області від 29.12.2014 року, строком на п`ять років.

Строк покарання засудженому ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що ОСОБА_9 29.12.2014 року був засуджений вироком Василівського районного суду Запорізької області за ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. ст. 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України, остаточно до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти про зміну свого місця проживання.

Проте, будучи ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання з випробуванням і з можливими наслідками невиконання, протягом тривалого періоду часу умисно не виконував покладені на нього вироком обов`язки, а саме: неодноразово не з`являвся на реєстрацію до Василівського MB КВІ у визначені інспектором дні явок, зокрема: 13.03.2015 року, 10.04.2015 року, 05.02.2016 року, 12.02.2016 року, 19.02.2016 року, 04.03.2016 року, 11.03.2016 року, 18.03.2016 року, при цьому, причини неявок не повідомив, у зв`язку з чим, КВІ направлялися виклики на 25.03.2016 року та 01.04.2016 року, проте, ОСОБА_9 змінив місце проживання, не повідомив про це орган кримінально-виконавчої інспекції, та не надав документів на підтвердження поважності причин неявок на реєстрації до органу кримінально-виконавчої інспекції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просить її задовольнити, прокурора та інспектора КВІ із запереченнями проти доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, дослідивши додатково надані засудженим документи на підтвердження доводів апеляційної скарги та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Відповідно до даних провадження, ОСОБА_9 засуджений 29.12.2014 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, з випробувальним строком три роки (закінчується 29.12.2017 року), з покладенням обов`язків з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти про зміну свого місця проживання.

11.04.2016 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася інспектор Василівського MB КВІ УДПтС України в Запорізькій області з поданням, в якому передано для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_10 , обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_9 неодноразово (13.03.2015 року, 10.04.2015 року, а також у 2016 році після 05.02.2016 року) до інспекції для реєстрації не з`являвся, про причини неявок не повідомляв, документи, що підтверджують поважність причин неявок не надавав, місце проживання змінив, покладені на нього вироком суду обов`язки належним чином не виконував, яке з підстав, встановлених під час судового розгляду, задовольнив.

Під час апеляційного розгляду засуджений не спростував обставини, встановлені судом першої інстанції, і підтвердив, що він дійсно неодноразово, починаючи з 2015 року, змінював місце проживання без відповідного погодження з інспекцією по виконанню покарань. Також зазначив, що на теперішній час у нього теж є проблеми з місцем проживання, у зв`язку з чим, не має можливості надати суду довідку з місця його фактичного проживання, а також підтвердив, що він дійсно не ходив на реєстрацію з 22.06.2015 року по 05.02.2016 року, тому що знаходився під вартою по іншому кримінальному провадженню, а також після 05.02.2016 року до теперішнього часу більше не з`являвся до інспекції. Причиною неявки на реєстрацію назвав те, що йому ніхто не казав, що треба продовжувати ходити до інспекції. Апелянт підтвердив, що його неодноразово, у тому числі, як до 01.04.2016 року, так і в цей день, що узгоджується з даними його особової справи, письмово попереджували про наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, чим спростовуються доводи апеляційної скарги в цій частині.

На підтвердження поважності неявок в інспекцію для реєстрації у червні 2016 року і у подальшому надав довідку та характеристику від 15.06.2016 року про те, що він з 02.03.2016 року працює водієм та різноробочим на ПП «Конкорд» за адресою: Сумська область, с. Вільне, завірені печаткою фізичної особи ОСОБА_11 , які колегією суддів не враховуються, виходячи з їх змісту та місця розташування роботи, а також пояснень засудженого, який не зміг пов`язати ці докази з причинами неявок на реєстрацію та назвати адресу знаходження роботодавця за місцем його проживання.

Відповідно до вимог ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Засуджений не представив та не навів поважних документально підтверджених причин неявок для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію 13.03. та 10.04.2015 року, з 05.02.2016 року по 18.03.2016 року, а також після 01.04.2016 року по теперішній час. Також засуджений не спростував те, що він неодноразово у 2015 році, як і 01.04.2016 року, письмово попереджався про наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, та не зміг назвати адресу свого місця проживання.

Законодавцем у нормах ст. 166 (ч. 3) КВК України визначено, що невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Як під час судового розгляду в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, було встановлено систематичне невиконання засудженим обов`язків, покладених на нього у вироку, а саме: періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти про зміну свого місця проживання, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, що і було вирішено судом першої інстанції у відношенні засудженого з відповідним вмотивуванням рішення.

Виходячи з викладеного, колегія суддів не вбачає підстав по доводам, наведеним в апеляційні скарзі, які спростовуються доказами, дослідженими під час здійснення судового провадження в суді першої інстанції, і знайшли підтвердження під час здійснення апеляційного провадження, для скасування ухвали суду, яка підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга засудженого без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 06 травня 2016 року, якою задоволено подання інспектора Василівського відділення МВ КВІ ОСОБА_7 та скасоване звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_8 , з направленням його в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Василівського районного суду Запорізької області від 29.12.2014 року строком на п`ять років, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, проте на неїучасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4