Справа №577/2705/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/809/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Ввезення, виготовлення, збут і розповсюдження порнографічних предметів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження за № 0001044 від 26 травня 2016 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2016 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лозова Харківської області, мешканець АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

визнано винуватим в пред`явленому обвинуваченні з призначенням покарання: - за ч. 1 ст. 301 КК України в виді обмеження волі строком 2 роки; - за ч. 2 ст. 301 КК України в виді позбавлення волі строком 2 роки; - за ч. 3 ст. 301 КК України в виді позбавлення волі строком 4 роки із застосуванням ст. 69 КК України без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі нас трок 4 роки без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 881 грн. 08 коп. на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням судово-мистецтвознавчих експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 , який порушує питання про необхідність зміни вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

За судовим рішенням ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за наступних обставин.

ОСОБА_7 22 березня 2016 року в АДРЕСА_1 , використовуючи комп`ютерну техніку під`єднану до мережі Інтернет, здійснив розповсюдження 18 зображень порнографічного характеру, шляхом завантаження їх на свою персональну сторінку « ОСОБА_9 », вільно відвідуваного сайту соціальної мережі «Вконтакте», які були переглянуті користувачами.

Крім того, ОСОБА_7 в період часу з 26 березня 2016 року по 20 травня 2016 року, діючи повторно, використовуючи комп`ютерну техніку під`єднану до мережі Інтернет, здійснив розповсюдження зображень порнографічного характеру, шляхом завантаження їх на свою персональну сторінку « ОСОБА_9 », вільно відвідуваного сайту соціальної мережі «Вконтакте», а саме 26 березня 2016 року 6 зображень, 05 квітня 2016 року 2 зображення; 10 квітня 2016 року 54 зображення; 11 квітня 2016 року 16 зображень; 12 квітня 2016 року 8 зображень; 21 квітня 2016 року 32 зображення; 30 квітня 2016 року 4 зображення; 04 травня 2016 року 11 зображень; 16 травня 2016 року 2 зображення; 17 травня 2016 року 1 зображення; 20 травня 2016 року 1 зображення, які були переглянуті користувачами.

Також, ОСОБА_7 20 квітня 2016 року в АДРЕСА_1 , використовуючи комп`ютерну техніку під`єднану до мережі Інтернет, здійснив розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, шляхом завантаження її на свою персональну сторінку « ОСОБА_9 », вільно відвідуваного сайту соціальної мережі «Вконтакте», а саме 1 аудіовізуального твору порнографічного характеру, який був переглянутий користувачами.

У поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Сумської області ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з допущеним судом неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність відносно ОСОБА_7 , виключивши посилання на ст. 69 КК України щодо призначеного покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади чи займатись діяльністю, передбаченого ч.3 ст. 301 КК України, оскільки суд, при ухваленні вироку порушив вимоги закону та положення ст. ст. 55, 69 КК України. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 жодних посад не обіймав та на даний час не обіймає, а також не займається ніякою діяльністю, тому дана обставина є підставою для зміни вироку.

Інші учасники судового провадження апеляційних скарг не подавали.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, ОСОБА_6 , яка повністю підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 та вважала, що вирок суду підлягає зміні, обвинуваченого ОСОБА_7 , який поклався при прийнятті рішення на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом, та кваліфікація злочинних дій за ч.1 ст.301, ч.2 ст.301, ч.3 ст.301 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони на думку колегії суддів не є такими, що заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Санкція ст. 301 ч. 3 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років.

Відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від 2 до 5 років або як додаткове покарання нас трок від 1 до 3 років.

За конструкцією санкції ст. 301 ч. 3 КК України вбачається, що позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю віднесено до додаткового покарання.

Порядок призначення додаткового покарання залежить від особливостей конструкції самої санкції статті, вказана санкція статті додаткове покарання передбачає як обов`язкове.

Відповідно до ПП ВСУ від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» п. 17, якщо до постановлення вироку особа не обіймала посаду чи не займалася певною діяльністю, з якою було пов`язане вчинення злочину, це не є перешкодою для застосування цього покарання.

При застосуванні санкції, яка передбачає обов`язок призначення судом додаткового покарання, відмова від призначення обов`язкового додаткового покарання допускається лише за наявності підстав, передбачених ст. 69 КК України.

З вироку вбачається, що судом першої інстанції в повній мірі виконані вимоги закону та обґрунтовано застосовано положення ст. 69 КК України до додаткового покарання передбаченого ст. 301 ч. 3 КК України.

Що стосується призначеного покарання, то призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України.

Суд належним чином урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, відсутність попередніх судимостей, позитивні характеристики, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин і призначив покарання за ст.ст. 301 ч. 1, 301 ч. 2, 301 ч. 3 КК України в межах санкцій і не в мінімальному розмірі зазначеного виду покарання.

Звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суд, на думку колегії суддів, детально проаналізував можливість застосування ст. 75 КК України.

Зокрема, врахована тяжкість злочину, проте фактична тяжкість злочину судом конкретизована з урахуванням значущості об`єкта та предмета посягання із зазначенням про щире каяття, характеристику, утриманця, відсутність тяжких наслідків від скоєного. Судом також враховані обставини, що характеризують особу обвинуваченого раніше не судимий, його сімейний стан.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку колегії суддів, дали суду першої інстанції підставу для висновку про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідним чином мотивовано, виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.

Порушень чинного законодавства, які б істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 - залишити без зміни, апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 - без задоволення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4