Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 04 серпня 2016 року касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 31 травня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджена не погоджується з постановленими щодо неї судовими рішеннями.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 3 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подає скаргу, та доводи на їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та думку особи, яка подає скаргу, з приводу її участі у касаційному розгляді.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Проте наведених положень процесуального закону засудженою не дотримано.

Так, засуджена у касаційній скарзі, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підстави для визнання ухвали апеляційного суду незаконною, доводів на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням положень статей 412-413 КПК не наводить. Натомість засуджена, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, касаційна скарга засудженої є суперечливою, оскільки у мотивувальній її частині вона наводить доводи щодо незаконності як вироку суду першої інстанції, так і ухвали апеляційного суду, тоді як у резолютивній частині формулює вимоги лише щодо ухвали.

При тому, що вимоги про закриття кримінального провадження після скасування лише ухвали апеляційного суду, якою вирок суду першої інстанції був залишений без зміни, не узгоджуються з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Також засуджена у скарзі не зазначила чи бажає вона брати участь у касаційному розгляді.

Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженої.

Оскільки касаційна скарга засудженої не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засудженою має бути підтверджено, що нею не пропущений встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду).
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 31 травня 2016 року щодо неї залишити без руху та надати їй строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута заявниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3