1-КП/204/15/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0000314 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Джартас Карагандинської області Республіки Казахстан, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 26 лютого 1996 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 141, ст. 114, ст. 42 КК УРСР 1960 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 25 червня 1999 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 141 КК УРСР 1960 року до 3 років позбавлення волі;

- 25 листопада 2002 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 19 жовтня 2007 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2008 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та ОСОБА_5 направлений для відбування покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2007 року у вигляді 2 років позбавлення волі. Звільнений 11 січня 2011 року з Солонянської ВК № 21 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

- 06 листопада 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України до 3 місяців арешту;

- 22 травня 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ст. ст. 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 13 жовтня 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі,

проживаючого: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, повторно вчинив умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_5 , приблизно о 20.00 годині 22 травня 2014 року, знаходячись на станції «Дніпропетровськ-Південний» Придніпровської залізниці, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, що виник раптово, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, вчиняючи злочин повторно, підійшов до світлофору, який знаходився в парній горловині станції, та, діючи з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили вирвав руками та таємно викрав муфту УКМ-12, що знаходилась на світлофорі М-4 станції «Дніпропетровськ-Південний», що належить відокремленому структурному підрозділу «Дніпропетровська шоста дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця», вартістю 521,36 гривень, після чого з викраденим майном з місця злочину зник, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном, тим самим заподіяв відокремленому структурному підрозділу «Дніпропетровська шоста дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця» матеріальний збиток на вищевказану суму.
Крім того, 01 серпня 2014 року, приблизно у період з 10.00 до 10.20 годин, ОСОБА_5 , знаходячись на станції «Обвідна» Придніпровської залізниці, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, що виник раптово, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, вчиняючи злочин повторно, підійшов до світлофору, який знаходився між третьою і четвертою коліями станції, та, діючи з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили вирвав руками та таємно викрав два трансформатори типів «СТ 4» і «СТ 2 А», що знаходились на світлофорі Ч-4 станції «Обвідна» Придніпровської залізниці, що належать відокремленому структурному підрозділу «Дніпропетровська шоста дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця». Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 109/38 від 11 серпня 2014 року залишкова вартість трансформатору СТ-4 станом на 01 серпня 2014 року становить 223,13 гривень, залишкова вартість трансформатору СТ-2 А станом на 01 серпня 2014 року становить 199,14 гривень. Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця злочину зник, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном, тим самим заподіяв відокремленому структурному підрозділу «Дніпропетровська шоста дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця» матеріальний збиток на суму 422,27 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і пояснив, що приблизно о 19.30 годин 22 травня 2014 року, він з метою збору металобрухту прибув на залізничну станцію «Дніпропетровськ-Південний» та підійшов до світлофора, де він вирішив таємно викрасти металеву деталь світлофора. З цією метою він, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, руками вирвав металеву деталь від світлофора, після чого він пішов з залізничної станції. Крім того, 01 серпня 2014 року, приблизно о 10.00 годині, він прибув на залізничну станцію «Обвідна» з метою збору металобрухту. Він підійшов до світлофора та вирішив таємно викрасти металеві деталі світлофора. З цією метою він, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, руками вирвав від світлофора два трансформатори, після чого він пішов з залізничної станції. У скоєному кається.

У порядку ст. 349 КПК України судом не допитувалися свідки та представник потерпілого, а також не досліджувалися письмові докази по кримінальному провадженню.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому злочині знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, кількість епізодів злочинної діяльності, особу винного, а також обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання. Вчинений злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 за місцем попереднього відбування покарання характеризується задовільно, раніше неодноразово судимий. Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує його щире каяття. Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує рецидив злочинів.

Оскільки злочин вчинений ОСОБА_5 до ухвалення вироків Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2015 року та Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року, при призначенні йому покарання суд також керується положеннями ч. 4 ст. 70 КК України. Також суд враховує, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року остаточне покарання ОСОБА_5 призначене з урахуванням вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2015 року.

З огляду на викладене суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

В ході досудового розслідування представником ДП «Придніпровська залізниця» був заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди в розмірі 720,50 гривень, а саме вартості викраденого ОСОБА_5 майна, який підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 належить стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме 393,12 гривень за проведення судової товарознавчої експертизи № 109/38 від 11 серпня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі частини 4 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року, визначити остаточне покарання у вигляді одного року одного місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дати затримання - 13 жовтня 2015 року.
Стягнути з обвинуваченого ЛУЧКІНА ВОЛОДИМИРА ІЛЛІЧА 393 (триста дев`яноста три) гривні 12 (дванадцять) копійок за проведення судової товарознавчої експертизи № 109/38 від 11 серпня 2014 року на користь держави (Науково-дослідний експертно-криміналістичний центр, УК у Кіровському районі м. Дніпропетровська (24060300), № рахунку 0007 у банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, ).
Цивільний позов ДП «Придніпровська залізниця» задовольнити повністю.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 720 (сімсот двадцять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок на користь ДП «Придніпровська залізниця» (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108, , МФО 322959, р/р НОМЕР_1 в АБ «Експрес-Банк»).

Речові докази: два трансформатори типу СТ-2А та типу СТ-4, що знаходяться на зберіганні у старшого електромеханіка СЦБ ШЧ6 станції «Обвідна» Придніпровської залізниці ОСОБА_7 , - повернути законному власнику - Відокремленому структурному підрозділу «Дніпропетровська шоста дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця»; частину муфти, що знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів ЛВ на станції Дніпропетровськ УМВС України на Придніпровській залізниці (квитанція № 001774) - повернути законному власнику - Відокремленому структурному підрозділу «Дніпропетровська шоста дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця»; CD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту від 29 серпня 2014 року за участю ОСОБА_5 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1