Справа № 344/6782/16-к
Провадження № 11-сс/779/102/2016
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2016 року про продовження строку тримання під вартою,

за участю: прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати як необґрунтовану та безпідставну, постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у виді домашнього арешту. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що наведені прокурором ризики не підтверджено жодним доказом. Вважає, що суд не врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та сам факт тяжкості правопорушення, який інкримінується підозрюваному, не може бути підставою для його продовження. Вказує на те, що в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний не має на меті ухилятися від органів попереднього слідства, крім того, останній має постійне місце мешкання, позитивно характеризується, на обліку в обласному наркодиспансері не перебуває, а також має на утриманні непрацездатну бабцю 80 років, яка хворіє і потребує стороннього догляду. Також зазначає, що слідчим суддею не дано оцінки тій обставині, що по справі вже проведено більшість процесуальних дій та судових експертиз. Посилається на те, що суд не дав оцінки факту вилучення слідчим паспорту ОСОБА_7 ..

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.05.2016 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, злочин відносить до категорії середнього ступеню тяжкості, та наведені захисником та підозрюваним обставини не виключають наявність встановлених у судовому засіданні ризиків.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник підтримала доводи апеляційної скарги наполягала на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту;

- прокурор заперечував проти апеляційної скарги, вважав її безпідставною, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши всі обставини справи, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав продовження строку є обґрунтованим, у зв`яжу із чим в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, ухвалу слідчого судді належить залишити без змін з таких підстав.

Органом досудового розслідування встановлено, що 01.04.2016 ро о 03-00 годині в квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 із застосування фізичного насильства примусив ОСОБА_11 до задоволення статевої пристрасті неприродним способом.

02.04.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

04.04.2016 року обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30.05.2016 року.

Строк досудового розслідування продовжено до 4-х місяців, тобто до 02.08.2016 року.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги ст. 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У цьому контексті необхідно зазначити, що підхід Європейського суду з прав людини до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою впродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне клопотання про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

У справі Гавули проти України Європейський суд з прав людини висловив думку, що хоча спочатку взяття заявника під варту могло бути виправдано серйозністю висунутих проти нього обвинувачень, а також ймовірністю його втечі і перешкоджанні розслідуванню, «з плином певного часу суди зобов`язані були дати більш чіткі причини триваючого тримання під вартою», «в дійсності …вони неодноразово покладалися на ті ж самі підстави, без надання конкретних деталей і без аналізу того, чи були зміни у ситуації заявника».

У рішенні у справі Самойлович проти України (Samoylovich v. Ukraine, заява № 28969/04, рішення від 16 травня 2013 року) Європейський суд з прав людини висловив позицію щодо обґрунтування тривалого попереднього ув`язнення заявника, який не мав судимостей в минулому і обвинувачувався у вчиненні одного епізоду пограбування: «у випадку особливої тривалості тримання під вартою заявника підстави для цього мали б бути виключно серйозними» і визнав недостатність підстав для виправдання утримання заявника під вартою.

Зазначені положення закону були враховані слідчим суддею під час розглядку клопотання слідчого.

Суддя продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_7 , з урахуванням тих доводів що були наведені у клопотанні слідчого в обґрунтування ризиків, які існували як на момент затримання підозрюваного, та які не зменшились та існують на даний час.

Як вбачається з поданого до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , в ньому повно та всебічно викладені обставини, які свідчать про те, що підозрюваний у разі обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу може незаконно впливати на свідків, потерпілу з метою перешкоджання повного встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, для ухилення відповідальності.

Також, у зазначеному клопотанні докладно викладені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, а саме: необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій, долучити до матеріалів кримінального провадження роздруківки телефонних з`єднань потерпілої та підозрюваного, а також завершити проведення судових експертиз, що мають значення для встановлення істини по справі тощо.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, проаналізували свої висновки в контексті кримінального провадження та в співставленні з даними про особу підозрюваного, обґрунтовано дійшов висновку, що запобігти наявним у справі ризикам може лише найбільш суворий запобіжний захід.

Слідчий суддя при вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою належним чином перевірив особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, санкція статті передбачає покарання до п`яти років позбавлення волі, а також те, що підозрюваний ОСОБА_7 був раніше засуджений за корисливі злочини.

На підставі наведеного та враховуючи при цьому те, що з причин, які не залежать від слідчого, розгляд кримінального провадження не можливо було закінчити до спливу 2-х місячного строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , зазначене клопотання слідчого є обґрунтованим, оскільки прокурор довів, що викладені в ньому обставини виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою.

На думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано та відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, не визнав розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства або погрози його застосування.

Викладене вище, в свою чергу унеможливлює задоволення клопотання захисника про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на іншу міру запобіжного заходу домашній арешт, оскільки заявлений ризик щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшився.

Доводи апелянта відносно того, що судом не дано оцінки тій обставини, що слідчим у ОСОБА_7 вилучено паспорт, на думку колегії суддів, не є підставою для зміни останньому міру запобіжного заходу.

З огляду на наведене, підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає, внаслідок чого апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст. ст.ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2016 року про продовження строку тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4