Іллінецький районний суд Вінницької області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2012 року м. Іллінці.

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

з участю прокурора Струся О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченнюОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України-,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 1999 року без реєстрації проживав у свого діда ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, в с. Зозів, по вулиці Визволення, Липовецького району Вінницької області, доглядав за дідом та домогосподарством у якому утримував дві собаки породи ротвейлер та їх розводив, при цьому продаючи цуценят жителям села. 11 березня 2006 року, біля 8 годин 30 хвилин, ОСОБА_1 порушив вимоги ст.9 Закону України №3447-IV від 21.02.2006 року „Про захист тварин від жорстокого поводження, згідно якого дозволяється утримувати домашніх тварин у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на привязі або без неї, дані собаки безперешкодно вибігли на вулицю, де в той час проходила ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, напали на неї і покусавши її причинили тілесні ушкодження у вигляді „множинних забитих (рваних) ран на правому плечі з синцем та саднами, в ділянці правого ліктьового суглобу, на лівому плечі, на лівому передпліччі з синцем, в правій підколінній ямці з синцем, на правій ступні, в ділянці лівої пяти, в лівій підколінній ямці, на лівій гомілці та синця на правому передпліччі, які виникли від дії тупого твердого предмета, предметів (до яких належать і зуби собаки), згідно висновку СМЕ №1609 від 31.07.2006 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки рана на лівій гомілці ускладнилась інфікуванням та обумовила необхідність проведення операції-пересадки шкіри, спричинила тривалий розлад здоровя (понад 21 день).

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв злочин, передбачений ст. 128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні підсудній надав суду заяву, в якій просить суд закрити кримінальну справу відносно нього в звязку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву підсудного про закриття кримінальної справи в звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_1 в звязку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши думку прокурора, потерпілої, підсудного, який не заперечує в тому щоб відносно нього була закрита кримінальна справа в звязку з закінченням строків давності притягнення х до кримінальної відповідальності, дослідивши всі зібрані по справі докази та давши їм оцінку в сукупності, вважає що заява підсудного підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинений злочин, передбачений ст.128 КК України 11.03.2006 року, тобто з часу його вчинення минуло більше пяти років. Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі. Санкція ст.128 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт від ста пятидесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років. Таким чином, згідно ст.12 КК України злочин, який вчинений ОСОБА_1, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Крім того, потерпілою було заявлено цивільний позов, який підлягає залишенню без розгляду, оскільки відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 „Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна в якому зазначено, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі вирішуються в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст.ст. 7-1, 11-1, 282 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, в звязку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальну справу порушену 09.06.2006 року по факту причинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за ознаками злочину передбаченого ст. 128 КК України.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_1 підписку про невиїзд скасувати.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_3 залишити без розгляду, розяснивши їй право про звернення щодо відшкодування матеріальної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд.

Головуючий: