печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1599/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою і просить зобов`язати відповідальну службову особу Генеральної прокуратури України внести відомості до ЄРДР згідно поданої ним заяви від 13 та 14 січня 2016 року. Скарга обґрунтована тим, 13 та 14 січня 2016 року заявник звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про кримінальне правопорушення, при цьому у встановлений строк подана ним заява до ЄРДР внесена не була.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся у спосіб встановлений КПК України.

Прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вимог заявника, вказуючи на те, що заяви розглянути відповідно до вимог чинного законодавства.

Вивчивши скаргу, долучені до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, до Генеральної прокуратури України надійшли заяви ОСОБА_3 13 та 14 січня 2016 року про кримінальні правопорушення . Згідно відповіді Генеральної прокуратури України від 22 січня 2016 року заяви ОСОБА_3 від 13 та 14 січня 2016 року розглянуті та спрямовані до військової прокуратури сил антитерористичної операції, оскільки події, як наведені у заявах, відбувались на території проведення антитерористичної операції в Луганській області. Також з`ясовано, що 18 січня 2016 року до ЄРДР були внесені відомості військовою прокуратурою Луганського гарнізону за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч3 ст.187 КК України.

Вирішуючи подану скаргу слід виходити з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) на слідчого, прокурора, іншу службову особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення покладається обов`язок їх прийняти та зареєструвати, а також внести відповідні відомості до ЄРДР.

Водночас кримінальним процесуальним законодавством України не встановлюється порядок і зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях, тому законом не обмежується зміст і не встановлюється форма даних щодо повідомлень фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК серед відомостей, які вносяться до ЄРДР, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Тобто внесенню в ЄРДР підлягають відомості не з будь-яких заяв, а із заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, зміст яких має відповідати вимогам кримінального процесуального законодавства.

При цьому положення частин 4, 5 ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 Кримінального кодексу України (КК), згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину , є невід`ємною складовою заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз пунктів 3,5,10,13,19 ч1 ст. 3, ст.91 КПК України свідчить, що доказування всіх елементів складу кримінального правопорушення перед визнанням діяння злочином покладається на сторону обвинувачення лише з початку кримінального провадження, стадією якого є досудове розслідування.

Крім того, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належить публічність.

Так, ст. 25 КПК передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

З огляду на викладене, визначена ч. 4 ст. 214 КПК пряма заборона на відмову у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не стосується заяв (повідомлень) про вчинення кримінального правопорушення, в яких відсутні фактичні дані, що вказують на ознаки складу злочину, передбаченого КК, як підстави внесення відомостей до ЄРДР.

Імперативно встановленим ст. 25, ч. 4 ст. 214 КПК обов`язкам кореспондує обов`язок повідомити заявника про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, визначене складом злочину в ст. 383 КК.

Так, п. 1.4. розділу П Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Слідчим суддею, при розгляді даної скарги не встановлено порушення прокуратурою вимог ст. 214 КПК України, оскільки у поданих заявах від 13 та 14 січня 2016 року відсутні відомості визначені п.4 та п.5 ч5 ст.214 КПК України, а обставини щодо вчинення злочину на території Луганської області розслідуються відповідно до положень КПК України , тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1