Справа № 712/8615/16-к
Номер провадження 1кс/712/4188/16
про скасування арешту майна
10 серпня 2016 року м. Черкаси
Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретері ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , начальника слідчого відділення СВ УСБУ в Черкаській області ОСОБА_4 , представника власників тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про скасування арешту на майно,
03.08.2016 року до суду надійшло клопотання від представника володільців тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 від 26.07.2016 року.
В судовому засіданні представник власників тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_5 клопотання про скасування арешту підтримав, слідчий та прокурор повністю заперечили проти нього.
Заслухавши думки слідчого, прокурора та захисника, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання належить до задоволення виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України: «клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено».
Клопотання про арешт грошових коштів, вилучених 08.04.2016 року за місцем проживання сім`ї ОСОБА_11 , подано до суду більше ніж через три місяці.
Відповідно до ст.ст. 113, 115, 116, 117 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом. Клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку на подання клопотання про арешт майна до суду слідчим та прокурором не подавалося, отже пропущений процесуальний строк не поновлювався.
У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна наряду з іншим повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У внесеному клопотанні зазначено, що до клопотання про накладення арешту слідчим та прокурором до суду не надано документів та інших матеріалів, які обґрунтовують клопотання. Постанова заступника начальника СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 від 09.04.2016 року про визнання та приєднання в якості речового доказу вилучених 09.04.2016 року грошових коштів не відповідає вимогам ст.ст. 84-86, 91, 94, 98 КПК України, так як в постанові лише констатовано факт вилучення коштів та не зазначено яким чином вони встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, що розслідується за фактом зловживання службовим становищем
працівниками ГУ ДФС в Черкаській області, про що свідчить витяг з ЄРДР. Внесення до ЄРДР після вилучення та приєднання в якості речових доказів грошових коштів, вилучених 08.04.2016 року, відомостей щодо факту розкрадання бюджетних коштів щодо посадових осіб ТОВ «Тіса-Опт», не вказує на той факт, що вилучені грошові кошти мають ознаки речового доказу згідно ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи обґрунтованих підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Положення ч. 1 ст. 100 КПК України передбачають, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий власнику, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Про дане судове рішення від 11.07.2016 року прокурор та слідчий суду при розгляді клопотання про арешт майна 26.07.2016 року не повідомили, чим ввели в суд в оману щодо підстав накладення арешту.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 85, 98, 100, 167, 169, 170-174 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання представника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Соснівського районного суду
м. Черкаси ОСОБА_1