печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9950/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого в ОВС Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого в ОВС Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: автомобіль TOYOTA SIENNA, 2006 р.в., н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 ; автомобіль OPEL KADETT, 1985 р.в., н.з. НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 , заборонивши останньому та іншим особам, у володінні яких перебуває вищевказане майно, розпоряджатися ним будь-яким чином.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України 2012 р. слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання у відсутності власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України 2012 р. фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000953, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 239-1, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.07.2013 на адресу Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області надійшла заява громадянина ОСОБА_6 від 17.07.2013 щодо виявлення на території Вишенківської сільської ради великої кількості річкового піску, намитого невстановленими особами.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_6 комісією Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області актом опису і попередньої оцінки безхазяйного майна від 19.03.2014 № 1 було здійснено опис та попередня оцінка майна з ознаками безхазяйності, а саме: річкового піску загальним об`ємом 1 689 708,3 м?, вагою 2 382 488,70 тонн, загальною вартістю 18 665 300 грн., що знаходиться на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (далі річковий пісок).

У подальшому зазначений річковий пісок Бориспільською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області за договором від 19.03.2014 № 1/10-28-25-36-33 та актом прийому-передачі безхазяйного майна на відповідальне зберігання від 19.03.2014 передано на відповідальне зберігання ДП МВС України «Спецсервіс» та був облікований на позабалансовому рахунку.

За умовами вказаного договору Бориспільська ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області передає ДП МВС України «Спецсервіс», а зберігач приймає на відповідальне зберігання та зобов`язується повернути у схоронності річковий пісок загальним об`ємом 1 689 708,3 м?, вагою 2 382 488,70 тонн. Право власності на вказане майно до зберігача не переходить.

Водночас, в період з 31.05.2014 по 15.12.2014 річковий пісок вивозився з місця зберігання вантажними автомобілями, які належать ТОВ «Компанія «Столиця-Сервіс», ТОВ «ТТК «Столиця-Сервіс» та останніми товариствами здійснювалась реалізація річкового піску на підприємства з виготовлення бетонних сумішей та залізобетонних виробів, а саме: ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. С. Ковальської», ПАТ «Дарницький ЗЗБК» та інші. При цьому, службовими особами ДП МВС України «Спецсервіс», Міністерства внутрішніх справ України, ТОВ «Компанія «Столиця-Сервіс», ТОВ «ТТК «Столиця-Сервіс» отримані від реалізації річкового піску кошти використано на власний розсуд.

З метою приховування нестачі ввіреного майна річкового піску, яка утворювалась при його вивезенні, а також штучного створення нібито законних підстав для транспортування річкового піску з території зберігання ДП МВС України «Спецсервіс» всупереч п. 1.3 договору від 19.03.2014 № 1/10-28-25-36-33 укладено договір з ТОВ «Кімет-трансбуд» від 01.06.2014 про передачу на зберігання 100 тисяч тон піску, договір з ТОВ «Чисті водойми» від 06.06.2014 про передачу на зберігання 200 тисяч тон піску, договір з ДП «Спецсервіс трейд» від 03.07.2014 про передачу на зберігання 100 тисяч тон піску.

Також, з метою приховання слідів злочину та пояснення місцезнаходження відсутньої частини ввіреного майна річкового піску, 02.06.2014 службовими особами державного підприємства укладено з громадянином ОСОБА_7 договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :04:006:0663) нібито для складування піску з метою зберігання.

При цьому, як встановлено досудовим розслідуванням, ввірений ДП МВС України «Спецсервіс» річковий пісок зазначеним товариствами фактично на зберігання не передавався та на орендованій земельній ділянці не зберігався.

Таким чином, службові особи ДП МВС України «Спецсервіс», Міністерства внутрішніх справ України, ТОВ «Компанія «Столиця-Сервіс», ТОВ «ТТК «Столиця-Сервіс» в період з травня по грудень 2014 року заволоділи річковим піском, переданим на відповідальне зберігання ДП МВС України «Спецсервіс» Бориспільською ОДПІ згідно договору від 19.03.2014 № 1/10-28-25-36-33, загальною вагою 109 999 тонн.

Загалом за період з травня 2014 року по березень 2015 року службові особи ДП МВС України «Спецсервіс», Міністерства внутрішніх справ України заволоділи річковим піском загальною вагою 162 395 тонн на загальну суму 5 196 640 грн., чим завдали збитки Українському народові, зокрема Вишеньківській територіальній громаді в особі Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області на вказану суму.

За результатами досудового розслідування 26.02.2015 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 191 КК України за скоєння вказаного злочину передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Згідно інформації Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 03.03.2016 № 31/2-375 за ОСОБА_5 зареєстровано наступні транспортні засоби: TOYOTA SIENNA, 2006 р.в., н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 ; OPEL KADETT, 1985 р.в., н.з. НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, згідно положення ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

При винесенні ухвали, слідчий суддя керується вимогами ст. 173 КПК України, та враховує наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а саме з метою забезпечення відшкодування заподіяних державі збитків, попередження збитків, що заподіюються Державі, є достатні підстави для накладення арешту на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: автомобіль TOYOTA SIENNA, 2006 р.в., н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 ; автомобіль OPEL KADETT, 1985 р.в., н.з. НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 , а тому слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого, дійшов висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України 2012 р., слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-автомобіль TOYOTA SIENNA, 2006 р.в., н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 ;

-автомобіль OPEL KADETT, 1985 р.в., н.з. НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 .

Заборонити ОСОБА_5 та іншим особам, у володінні яких перебуває вищевказане майно, розпоряджатися ним будь-яким чином

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1