Справа № 761/9409/16-к
Провадження № 1-кс/761/5778/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2016 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України по невнесенню відомостей, викладених в заяві про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2016 до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України по невнесенню відомостей, викладених в заяві про кримінальне правопорушення № 25/02/16-22 від 25.02.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Як зазначає заявник, вказана заява про кримінальне правопорушення була надіслана ним на адресу Служби безпеки України.

В судове засідання для розгляду скарги ОСОБА_3 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, надіслав до суду клопотання про розгляд заяви у його відсутність. Його неявка з огляду на засади диспозитивності, відповідно до якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, не перешкоджає розгляду скарги. Доповнень до скарги до початку розгляду скарги в суді заявник не подавав.

Представник Служби безпеки України в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду скарги належним чином повідомлений, неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги у відповідності до ст.306 КПК України.

Вивчивши доводи скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Для наявності підстав для зобов`язання слідчого, прокурора вчинити дії по внесенню відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підстав для висновків про вчинену слідчим чи прокурором бездіяльність у суду мають бути наявні достатні дані про те, що прокурор чи слідчий дійсно отримав заяву або повідомлення про кримінальне правопорушення, однак не вніс відомостей до ЄРДР.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить сліди злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Таким чином, предметом оскарження за п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України є бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як слідчим суддею встановлено, до скарги ОСОБА_3 не долучені додатки, які б містили фактичні дані на підтвердження подання ним заяви чи повідомлення, яке містить достатні дані про вчинення кримінального правопорушення, що слугують підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому суд враховує положення ст.26 КПК України щодо диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах і спосіб, передбачених КПК України. Проте ОСОБА_3 для розгляду скарги в суд не з`явився, не скористався своїм правом надати докази в підтвердження доводів скарги, доповнити скаргу, доводи, викладені в запереченні ГСУ СБ України, - не спростував.

Отже, в матеріалах скарги обставини про подання ОСОБА_3 заяви про злочин, яка містить достатньо фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення, не знаходять підтвердження в матеріалах скарги.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником при зверненні з даною скаргою до суду не підтверджено, що уповноваженою особою Служби безпеки України вчинена бездіяльність, яка можлива лише в разі отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, злочин в розумінні ст.11 КК України, та невнесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань у встановлений термін.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 314 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України по невнесенню відомостей, викладених в заяві про кримінальне правопорушення № 25/02/16-22 від 25.02.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1