Справа № 646/2480/16-к
№ провадження 1-кс/646/1178/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.2016 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого Червонозаводського ВП Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Джанкой Автономної Республіки Крим, громадянина України, не одруженого, навчається на третьому курсі денного відділення Харківського економічно- правового університету, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0003036 від «02» грудня 2014 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2016 року слідчий Червонозаводського ВП Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0003036 від «02» грудня 2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України з вищевказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що: ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, 29 листопада 2014 року, приблизно о 01.30 годині, перебуваючи в громадському місці, на сходовій клітці, третього поверху в приміщенні гуртожитку «Харківського економіко-правового університету», за адресою: місто Харків, вулиця Драгомирівська, 4, разом із знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , а саме біля ліфту, де чекали його приїзду, з метою спуститись на перший поверх гуртожитку. Коли двері ліфту відчинились, у кабінці ліфту знаходились, раніше не знайомі для ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , які вийшли з ліфту та направились в бік сходів помилково вважаючи, що вони спустились на перший поверх, однак в цей момент зрозумівши, що вони ще не доїхали до першого поверху будівлі, почали повертатись назад у кабіну ліфту, де вже перебували вищезазначені хлопці. В цей момент ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю у формі спричинення тілесних ушкоджень протиставляючи себе іншим громадянам, що виразилося в зневажливому ставленні до існуючих у суспільстві нормам поведінки,в присутності громадян з хуліганських спонукань,став вимагати в грубій формі від хлопців, щоб вони покинули кабінку ліфту в якому вони знаходяться. При цьому ОСОБА_7 , коли заходив у кабінку ліфту одягнув на своє обличчя маску «балаклаву», і дістав правою рукою з кишені куртки, вдягненої на ньому, розкладний ніж «метелик», який був заздалегідь заготовлений для спричинення тілесних ушкоджень, розкривши який тримав його у правій руці. Коли двері ліфту зачинились ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_13 у плече, що визвало обурення ОСОБА_13 , і він зробив йому зауваження, і попрохав припинення його хуліганські дії, однак, ОСОБА_7 не бажаючи припиняти свої хуліганські дії і не реагуючи на законні вимоги ОСОБА_13 про дотримання громадського порядку, став висловлюватися на адресу останнього нецензурну лайку,а також погрожував фізичною розправою та діючи умисно,продовжуючи свої хуліганські дії і супроводжуючи їх особливою зухвалістю, безпричинно наніс ОСОБА_13 , який стояв лівим боком по відношенню до нього, два удари вищевказаним ножем, який тримав у правій руці, з лівого боку, а саме один удар ліворуч в сідницю, другий удар у верхню частину лівої ноги, позаду, спричинивши ОСОБА_13 , згідно судово-медичної експертизи № 1280-2015 від 14.01.2015 одну колото різану рану на лівому стегні і одну колото-різану рану на лівій сідниці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Від отриманих ушкоджень ОСОБА_13 почув різкий сильний біль в області нанесених ударів, подивившись на місце завдання ударів і побачивши, що весь одяг його у крові і об`єктивно сприйнявши загрозу своєму життю та здоров`ю почав кричати своєму товаришу ОСОБА_12 що йому завдали удари ножем. Всі вище перелічені хлопці, які перебували у кабіні ліфту у цей момент, також робили зауваження ОСОБА_7 з приводу його антигромадської поведінки, проте останній нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки, продовжуючи свої хуліганські дії в той момент коли двері ліфту відчинились безпричинно, не пояснюючи своїх протиправних дій, користуючись своєю фізичною перевагою, з метою позбавлення можливості надання потерпілим опору, завдав раніше не знайомому ОСОБА_12 декілька ударів зазначеним ножем, який він тримав у правій руці в область правої ноги, спричинивши йому три колото - різані рани на правому стегні, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1281-2014 від 14.01.2015 відносяться за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник у невідомому напрямку.

Своїми умисними діями, на думку слідчого, ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Вказані відомості були внесені до ЄРДР № 0003036 від 02.12.2014 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 296 КК України.

12.04.2016р. ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 296 КК України.
В обґрунтування пред`явленої підозри слідчий послався на зібрані у кримінальному провадженні докази: протоколами допиту потерпілих - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання, висновками судово-медичних експертиз.

Крім того посилався на те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та ухилявся від органу досудового розслідування.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 , вчинив тяжкий злочин, за місцем реєстрації не з`являється, тим самим він намагається уникнути кримінальної відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілих та свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав, в ньому викладених, та просили клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Просили застосувати більш м`який запобіжних захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки ОСОБА_7 від слідства не переховувався, постійно мешкав за місцем реєстрації, раніше не судимий, відвідує навчальний заклад.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що з 2007 р. по теперішній час ОСОБА_7 постійно мешкав за місцем проживання, оскільки неодноразово був у нього в дома, мати - ОСОБА_16 , підтвердила, що ОСОБА_7 постійно проживає за адресою : АДРЕСА_1 ., поштових повідомлень від слідчого не отримували, також пояснила, що син постійно відвідує навчальний заклад.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши клопотання та надані сторонами докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 02.12.2014 року внесено відомості про злочин, передбачений ч. 4 ст.296 КК України (кримінальне провадження №0003036).

12.04.2016 року о 08.55 годині ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України на підставі ухвали слідчого судді від 24.02.2016р.

12.04. 2016 року ОСОБА_7 у відповідності до ст.278 КПК України було повідомлено про підозру, повідомлення вручено під розписку 12.04.2016р. о 11-00 годині.

З матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Таких висновків слідчий суддя приходить на підставі вивчення допиту потерпілих - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення особи для впізнання, висновками судово-медичних експертиз.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі понад п`ять років.

Слідчий суддя вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, навчається на денному відділені 3 курсу у Харківському економіко-правовому університету, де задовільно характеризується, на обліку у врача нарколога та психіатра не перебуває.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Основною ціллю вказаної статті Конвенції є запобігання необґрунтованого позбавлення свободи (рішення ЄСПЛ в справі «Маккей проти Сполученого Королівства»). Вимоги законності позбавлення свободи не може бути задоволено лише шляхом дотримання національного законодавства; національне законодавство само по собі повинно відповідати вимогам Конвенції, включаючи основні принципи, закріплені в ній (справа «Плесо проти Угорщини»).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи обгрунтовану підозру у вичненні тяжкого злочину, обставини справи, а саме нанесення ОСОБА_7 тілесних пошкоджень двом особам ножем у нічний час, слідчий суддя вважає, що є підстави вважати про наявності ризуку вчинення іншого правопорушення підозрюваним.

Що стосується ризиків: переховування від слідства та впливу на потерпілих та свідків, слідчий суддя вважає їх недоведеними, оскільки не надано жодних доказів про виклик ОСОБА_7 до слідчого. Так немає доказів про отримання підозрюваним повісток, а рапорти про неможливість вручення повісток складених формально із зазначенням невірної адреси. Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , пояснили, що з 2007 року ОСОБА_7 постійно мешкає за місцем реєстрації. Доказів на підтвердження впливу ОСОБА_7 на потерпілих або свідків також не надано.

Враховуючи, обставини злочину, дані про підозрюваного з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 199, 202, 206 КПК України, п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За таких обставин, взявши до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та наявності ризику, передбаченого п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, у відповідності з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 21.00 до 07.00.

Виходячи із вищезазначеного, та керуючись п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.ст. 177, 178, 181, 199, 202, 206 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Червонозаводського ВП Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-не залишати місце мешкання - АДРЕСА_1 , в проміжку часу з 21.00 до 07.00 год. наступної доби без дозволу слідчого, прокурора або суду.

-утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, слідчим, прокурором, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом, слідчим, прокурором;
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно яких працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Червонозаводського ВП Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали два місяці 12.06.2016 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1