Справа № 378/552/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_12, суддів ОСОБА_13, ОСОБА_14, за участі секретаря ОСОБА_15, ОСОБА_16, прокурора ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, потерпілої ОСОБА_1, представника потерпілої ОСОБА_2, обвинуваченого ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Сквира Київської області, громадянина України, українець, освіта середня технічна, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, офіційно не працюючого, раніше судимого: 1) 26.06.2002 р. Апеляційним судом Київської області за ст.ст. 115 ч.2 п.4,7,12, 296 ч.2, 70, 71 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі, постановою Верховного Суду України від 23.01.03 р. виключено ст. 71 КК України та ухвалено вважати засуджений за ст.ст. 115 ч.2 п.4,7,12, 296 ч.2, 70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 31.12.2010 р. умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців; 2) 25.06.2013 р. Сквирським районним судом Київської області за ст. 125 ч.2 КК України до штрафу в розмірі 1190 грн.; 3) 31.12.2013 р. Сквирським районним судом Київської області за ст.ст. 122 ч.1, 213 ч.1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, проживає АДРЕСА_1, обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.13 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, будучи раніше судимим 26.06.2002 р. Апеляційним судом Київської області за ст.ст. 115 ч.2 п.4,7,12, 296 ч.2, 70, 71 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі, постановою Верховного Суду України від 23.01.03 р. виключено ст. 71 КК України та ухвалено вважати засуджений за ст.ст. 115 ч.2 п.4,7,12, 296 ч.2, 70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 31.12.2010 р. умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців; 25.06.2013 р. Сквирським районним судом Київської області за ст. 125 ч.2 КК України до штрафу в розмірі 1190 грн.; 31.12.2013 р. Сквирським районним судом Київської області за ст.ст. 122 ч.1, 213 ч.1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисне вбивство.

31 жовтня 2014 р. близько 23 години ОСОБА_3, будучи раніше судимим за скоєння умисного вбивства, судимість за яке не погашена та не знята, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1, маючи на меті протиправно заподіяти смерть своїй тещі ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, з якою незадовго спільно розпивав спиртні напої, та котра на той час знаходилась на дивані у вказаній кімнаті в лежачому положенні, умисно наніс не менше 3 ударів обуховою частиною слюсарного молотка в ліву лобно-тім»яно-вискову ділянку голови ОСОБА_6, спричинивши останній згідно висновку експерта № 77 від 09.01.2015 р. тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи та склепіння черепа з руйнуванням речовини мозку та забоєм головного мозку. Зазначені тілесні ушкодження належать до категорії тяжких, внаслідок яких смерть ОСОБА_7 настала на місці події.

В подальшому, з метою приховування слідів злочину, ОСОБА_3 перемістив труп ОСОБА_6 на присадибну ділянку, що знаходиться за будинком АДРЕСА_1, де закопав в шар грунту на глибину близько 15 см.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.13 КК України визнав та пояснив, що ОСОБА_6 була його тещею. Її 2 доби не було вдома перед цим. Прийшовши теща почала його ображати, дорікаючи, що він не забезпечує сім»ю. Докоряла, що вони сидять на її шиї. У цей вечір він з тещею вживали спиртні напої, а саме коньяк, не багато, приблизно 60-80 грам. Після вживання спиртного теща почала знову його дорікати. Вони посварилися. Потім дружина від випитого заснула на кухні. Теща також лягла на диван та заснула, діти спали на підлозі, телевізор працював. Він був випивший, йому було неприємно чути докори тещі. Він почув начебто єхидний смішок тещі, йому здалося що вона на нього дивиться. Він встав. Потім у нього появилася думка взяти молоток Де він взяв молоток не пам'ятає. Далі не пам'ятає. Далі пам'ятає, що руки його були липкі, у крові, теща лежала на спині, голова тещі була у крові, прикрита одіялом, куток кімнати, місце де спала теща були у крові. Розбудивши дружину, повідомив їй, що вбив тещу. Дружина не повірила, у неї була істерика. Злякався, хотів тещу десь сховати, але це зробити сам не зміг. Попросив дружину допомогти йому. Вона відмовлялася. Він наказав їй. Разом з дружиною від дивана до порога перенесли тещу, потім дружина відмовилась йому допомагати. Він сам перетягнув тещу до городу. На городі на відстані приблизно 15-20 метрів від хати, він викопав яму, якої глибини не пам'ятає, притягнув туди труп тещі, стягнув його до ями. Налив туди води, насипав хлорки, приправ, не задумуючись навіщо це робить. Потім землею засипав труп тещі. Дружина плакала. Потім він помив підлогу у будинку, поклав у тазик з водою молоток, на якому була кров. Попросив дружину написати записку від імені тещі. Потім дружина пішла взяла горілки, вони випили. Полягали спати, але не спалося. Перед цим тещі купили телефон. Взявши телефон пішов здав його у ломбард, за виручені кошти купив продукти харчування. Прийшов додому, потім приїхала міліція. Це було 31 жовтня 2014 р. по АДРЕСА_1 Про вчинене жалкує, щиро кається, готовий нести відповідальність за вчинене. Просить при засудженні врахувати його стан здоров»я, сімейний стан.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у вчинені злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п. 13 КК України, його винуватість у вчиненні вказаного злочину, підтверджується доказами, що досліджені судом:

показаннями потерпілої ОСОБА_1 про те, що обвинувачений є її чоловіком, вбита була її матір»ю. Її мати вживала спиртні напої, коли вона була твереза була нормальною, коли вип»є то була конфліктною. Мати її неодноразово уговорювала переїжджати до неї жити. Із-за конфліктів які виникали між ними, вони з чоловіком то приїжджали то виїжджали від матері. Мати докоряла її чоловікові, обвинуваченому, що той не працює. Між її матір»ю і її чоловіком були сварки, конфлікти із-за дрібниць. У цей день 31 жовтня 2014 р. вони всі вживали спиртні напої., а саме вона, її чоловік та її матір. Через деякий час вона заснула на кухні. Коли спала не чула будь-якого шуму у будинку. Її розбудив чоловік. Він був переляканий, сказав що він тещу вбив. Чоловік тримав у руках молоток, який був у крові. Коли вона підійшла до матері то побачила, що вона лежить на спині, була вкрита з головою. Вона потрогала пульс. Мати була мертвою. У кімнаті було темно, вона бачила, що голова, обличчя матері були червоні та голові були темні плями. На прохання чоловіка вони взяли тіло матері руками та винесли за двері, а саме з дивана до порога. Далі вона відмовилася допомагати чоловікові. Потім вона пішла до хати. З порога за хату чоловік сам тягнув труп матері. Чоловік просив у неї хлорку. Як він копав яму для матері не бачила. Кров на підлозі у будинку витирав чоловік. Вона телефонувала своєму брату, говорила йому, що ОСОБА_3 мабуть вбив матір. Викликав міліцію брат. Вона міліцію та швидку допомогу не викликала, чому пояснити не може. Чоловік казав їй що він її (матір) убив. Свого чоловіка може охарактеризувати позитивно;

показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що вона є співмешканкою ОСОБА_9, який є сином вбитої ОСОБА_6 та сестрою потерпілої ОСОБА_1 З ним вона проживає біля 7 років. Наступного дня після того як це сталося, потерпіла ОСОБА_1 зателефонувала ОСОБА_9 Останній увімкнув телефон на гучномовець, розмовляли близько 30 хвилин. ОСОБА_1 була схвильована, повідомила, що її чоловік вбив матір та закопав на городі. Просила не повідомляти про це міліцію та ОСОБА_20, тобто їй. ОСОБА_9 спитав її це правда, вона відповіла: да це правда, вона бачила. Почувши це вона подумала, що ОСОБА_1 п'яна. Від почутого вона була у шоці. Вона знає, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були конфлікти, відносини були напружені, остання жалілась на ОСОБА_3 На похорони матері її співмешканець їздив, але чи розмовляв він із сестрою (потерпілою) не знає;

письмовими доказами, дослідженими судом:

рапортом о/чергового Сквирського РВ від 01.11.2014 р., відповідно до якого 01.11.2014 р. о 12.35 в чергову частину надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що 01.11.2014 р. в АДРЕСА_1 зять ОСОБА_3 протягом останніх 2 днів вчиняв конфліктні ситуації з тещею ОСОБА_6, яка не виходить на зв'язок з заявницею;

протоколом огляду місця події від 01.11.2014 р. з фототаблицями, відповідно до якого у приватному будинковолодінні за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці на землі, на стеблах бур»яну та траві виявлені плями бурого кольору схожі на кров. На земельній ділянці виявлено сухі гілляки зі слідами горіння. Під даними гілляками розрихлена земля. При розкопуванні землі виявлено отвір розміром 131х97 всередині якого на глибині 15 см знаходиться труп людини, з ознаками застосування насилля;

протоколом огляду місця події від 01.11.2014 р. з фототаблицями, відповідно до якого у будинку за адресою АДРЕСА_1 виявлені на підлозі, стіні, дивані плями бурого кольору схожі на кров, речі зі слідами бурого кольору схожі на кров, молоток;

протоколом огляду трупа від 03.11.2014 р., відповідно до якого під час огляду трупа ОСОБА_6 виявлено в лівій лобно-тім»яно-висковій ділянці три рани;

постановами про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 2.11.2014 р., 24.12.2014 р., 21.01.2015 р.: паспорта ОСОБА_3, договору надання фінансового кредиту, трьох квитків на потяг та мобільного телефону «Нокіа», подушки з наволочкою, ковдри і постільної білизни, просочених речовиною бурого кольору, сорочки натільної та плавок, двох сорочок, фрагментів рослинного походження,футболки та майки, змивів з рук ОСОБА_1, ОСОБА_3, вирізу з тканини, пари черевиків ОСОБА_3 зразка крові ОСОБА_6, зразків слини ОСОБА_1, ОСОБА_3, спортивних штанів чорного кольору, молотка;

висновком експерта № 77 від 09.01.2015 р., відповідно до якого смерть ОСОБА_6 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток та склепіння черепа з розрушенням речовини мозку та забоєм головного мозку. При дослідженні трупа ОСОБА_6 виявлено пошкодження: в області верхньої та нижньої повіки лівого ока синець синього кольору овальної форми розміром 6х4 см. Відкрита черепно-мозкова травма з переломом кісток основи та склепіння черепа з розрушенням речовини мозку та забоєм головного мозку. В лівій лобно-тім»яно-висковій ділянці знаходиться три рани. Рана № 1 розташована на волосяній частині лобної ділянки зліва трикутної форми з довжиною сторін 6х5х6 см, краї рани осаднені, нерівні. В рану виступають уламки кісток склепіння черепа. По заду від даної рани ближче до середньої ділянки тіла знаходиться рана № 2 чотирикутної форми розміром 3,3х3,2 см, краї рани осаднені. В рані видно уламки кісток. Нижче рани № 2 та по заду рани № 1 знаходиться рана № 3 довгастої форми з осадженими краями та гострими кутами, краї рани нерівні. М»які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні блідо-червоного кольору кровонапливні в області ран. В лівій лобній,лівій тім»яній та лівій висковій ділянці мається ділянка деформації черепа неправильної овальної форми розміром 8х,65см.Краї даної ділянки зі сторони зовнішньої кісткової пластини рівні, внутрішньої з викришуванням губчастої речовини. В даній ділянці деформації мається велика кількість уламків розміром від 0,3х0,2 см до 2х1 см. Від нижньої частини данної ділянки деформації через велике крило зліва крило видної кістки в напрямку до турецького сідла. В лівій лобній долі мається ділянка розрушення речовини мозку розміром 5х4 см та обширний крововилив під м»яку мозкову оболонку в лівій лобній, лівій висковій ділянці з переходом на основу черепа. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого (их) предмету (ів) і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя. Рани в області голови утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Рана № 2 на голові враховуючи чотирикутну форму могла утворитися від дії обухової частини молотка чи іншого схожого предмета з розмірами не менше 3,3х3,2 см на межі занурення. В область голови було нанесено не менше трьох ударів в напрямку сліва направо на зверху вниз. Після нанесення відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа з розрушенням речовини мозку покійна не могла здійснювати будь-які дії (бігати, ходити, повзати);

висновком експерта № 5/д від 03.02.2015 р., відповідно до якого тілесні ушкоджені які виявлені на трупі ОСОБА_6 могли виникнути за обставин на які вказує ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в протоколах допиту та проведення слідчого експерименту з ОСОБА_1;

протоколом проведення слідчого експерименту від 25.11.2014 р. з ОСОБА_1, відповідно до якого ОСОБА_1 розказала та показала, що говорив їй ОСОБА_3, де бачила мертву у крові матір ОСОБА_6, як вона та ОСОБА_3 виносили тіло ОСОБА_6 із будинку, як ОСОБА_3 волочив ОСОБА_6 на город;

постановами про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 1.11.2014 р. у ОСОБА_1, ОСОБА_3, протоками отримання зразків для експертизи від 1.11.2014 р. від ОСОБА_1, ОСОБА_3;

висновком експерта № 1541ВКЕ від 18.11.2014 р., відповідно до якого сліди бурого кольору на майці є бризками, що попали на поверхню майки ОСОБА_1 під час їх руху знизу уверх під кутом від 45 до 90 градусів, відносно лівого бокового шва майки. Дані сліди могли утворитися внаслідок розмахування окровавленим предметом або руками. Сліди нашарування речовини бурого кольору на футболці ОСОБА_1 могли бути утворені внаслідок попадання краплин речовини бурого кольору з відстані 0,5 до 1 м.;

висновком експерта № 853МГЕ від 21.01.2015 р., відповідно до якого генетичні ознаки слідів крові на футболці збігаються між собою та збігаються з генетичними зразками слини ОСОБА_1 Генетичні ознаки слідів крові на майці збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6;

висновком експерта № 860МГЕ від 21.01.2015 р., відповідно до якого генетичні ознаки слідів крові на молотку збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 і не збігаються з генетичними ознаками зразків слюни ОСОБА_3, ОСОБА_1;

висновком експерта № 854МГЕ від 21.01.2015 р., відповідно до якого генетичні ознаки слідів крові на штанах збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6;

висновком експерта № 855МГЕ від 21.01.2015 р., відповідно до якого генетичні ознаки слідів крові на черевиках збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6;

висновком експерта № 852МГЕ від 21.01.2015 р., відповідно до якого генетичні ознаки слідів крові на вирізці з тканини збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6;

висновком експерта № 856МГЕ від 21.01.2015 р., відповідно до якого генетичні ознаки слідів крові на фрагментах рослинного походження збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6;

актом амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 431 від 22.01.2015 р., відповідно до якого під час проведення обстеження у підекспертного не виявлено будь-яких порушень з боку пам»яті, інтелекту мислення, критичних здібностей і будь-якої продуктивної психопатологічної симптоматики. В період скоєння правопорушення ОСОБА_3 перебував в стані простого алкогольного сп»яніння, який вплинув на його поведінку у досліджуваній ситуації, але не позбавив здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Його посилання на забування подій досліджуваної ситуації могло бути спричинене станом алкогольного сп»яніння або носить захисний характер. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій і в даний час на психічні захворювання, не страждав і не страждає. Він міг під час інкримінованих йому дій та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує. За своїм психічним станом ОСОБА_3 суспільну небезпеку не становить. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій перебував у стані простого алкогольного сп'яніння, який знайшов своє відображення в його поведінці в досліджуваній ситуації, але не позбавив його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також не позбавив здатності правильно сприймати факти па події досліджуваної ситуації. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій у стані фізіологічного афекту та іншому емоційному стані (стрес, фрустрація, розгубленість тощо), який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. ОСОБА_3 притаманні наступні індивідуально-психологічні особливості: нестійкість в суб'єктивно-складних ситуаціях, демонстративні форми поведінки, здатність до дотримання своїх інтересів, достатній вольовий контроль поведінки, деяку категоричність суджень, але разом з тим достатня диференційованість суджень та відношення до того, що відбувається, особистісний егоцентризм, легко уражене самолюбство. Завищений рівень домагань та самооцінки, низька толерантність до суб'єктивно значимих факторів. Йому притаманні зовнішньо-звинувачувальний стиль реагування при трактуванні конфліктних ситуацій та нестримність з схильністю до агресивних дій у ситуаціях протидії його намаганням. Вони знайшли своє відображення у його поведінці під час досліджуваної ситуації, але без впливу на його свідомість. Він не виявляє схильності до навіювання чи впливу інших осіб.

При цьому суд зазначає, що у суду відсутні законні підстави для відхилення чи визнання висновку амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 431 від 22.01.2015 р. безпідставним, неконкретним, не вмотивованим, таким, що суперечить іншим матеріалам кримінального провадження. Оскільки вказаний висновок ґрунтується на наукових фахових спеціальних знаннях експертів, які були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, відомостях, які експерти сприймали безпосередньо та стали їм відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення експертизи. Висновок має докладний опис проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучала експертів. Відповідає вимогам всебічності, повноти й об»єктивності. У висновку відсутня пропозиція експертів про необхідність тривалого спостереження за ОСОБА_3 в умовах стаціонару відповідного медичного закладу для визначення психічного стану ОСОБА_3

Судом у судовому засіданні здійснено перегляд відеозапису слідчого експерименту за участі ОСОБА_10 від 05.11.2014 р.

Судом в судовому засіданні оглянуті речові докази.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого, доводів захисника про те, що він/обвинувачений не бажав вбивати ОСОБА_6, тому, що вони спростовуються його ж показаннями у судовому засіданні, показаннями потерпілої ОСОБА_1, свідка ОСОБА_8, письмовими доказами, дослідженими судом: протоколом огляду місця події від 01.11.2014 р. з фототаблицями; протоколом огляду місця події від 01.11.2014 р. з фототаблицями; протоколом огляду трупа від 03.11.2014 р.; висновком експерта № 77 від 09.01.2015 р.; висновком експерта № 5/д від 03.02.2015 р.; протоколом проведення слідчого експерименту від 25.11.2014 р. з ОСОБА_1, відеозапис якого переглянутий судом у судовому засіданні; висновком експерта № 1541ВКЕ від 18.11.2014 р.; висновком експерта № 860МГЕ від 21.01.2015 р.; висновком експерта № 854МГЕ від 21.01.2015 р.; висновком експерта № 855МГЕ від 21.01.2015 р.; висновком експерта № 852МГЕ від 21.01.2015 р.; висновком експерта № 856МГЕ від 21.01.2015 р.

Суд відхиляє доводи захисника, підтримані обвинуваченим, щодо сумнівів психічного здоров»я обвинуваченого, оскільки ці доводи спростовуються: а) відсутністю відомостей/документів про страждання ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, тощо, віднесеного до таких згідно Міжнародної класифікації; б) актом амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 431 від 22.01.2015 р., відповідно до якого ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих діянь і в даний час на психічні захворювання, передбачені ст.ст. 19,20 КК України, не страждав і не страждає. Він перед скоєнням інкримінованих йому дій, вживав алкоголь. Він перед, під час скоєння інкримінованих йому дій не втрачав орієнтування в оточуючій обстановці, підтримував адекватний вербальний контакт з оточуючими, його вербальна продукція була пов'язана з реальною дійсністю і не відображала тематики хворобливих розладів Його поведінка при виході з конфліктної ситуації носила звичайний характер з достатньою збереженістю орієнтування у часі та просторі. Що свідчить, що в період скоєння правопорушення він перебував в стані простого алкогольного сп'яніння, який вплинув на його поведінку, але не позбавив здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Його посилання на забування подій могло бути спричинене станом алкогольного сп»яніння або носить захисний характер; 3) відсутністю будь-яких нових травм та даних про погіршення психічного здоров»я ОСОБА_3.

Поведінка ОСОБА_3 під час вчинення злочину, після його скоєння, в ході досудового розслідування і судового розгляду, на переконання суду, була вмотивованою, адекватною, контрольованою. У суду не викликали сумнівів щодо його психічного здоров»я, неспроможності усвідомлювати значення своєї поведінки та керувати своїми діями, його (ОСОБА_3) клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, рухливість, нестримність, різкість висловлювань щодо учасників судового засідання, у т.ч. свідка, захисника, прокурора, суду, працівників ІТТ, висловлювання погроз зашкодити своєму здоров»ю, оскільки вважає вказане пов'язане із його невдоволенням надмірних очікувань, агресивність у протидії його намагань була контрольована.

Доводи сторони захисту щодо наявності сумнівів психічного здоров»я ОСОБА_3 суд вважає безпідставними, захисними.

Суд зазначає, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 в ході судового розгляду кримінального провадження відповідали його індивідуально-психологічним особливостям, зазначеним у висновку амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 431 від 22.01.2015 р.: демонстративність, вольовий контроль своєї поведінки, намагання до дотримання своїх інтересів, категоричність суджень, легко уражене самолюбство, завищений рівень домагань та самооцінки, звинувачувальний стиль реагування при трактуванні ситуацій та нестримність з схильністю до агресивних дій у ситуаціях протидії його намаганням.

У питанні психічного здоров»я обвинуваченого ОСОБА_3 суд виходить із закріпленої у ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» презумпції психічного здоров»я: кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим законом та іншими законами України.

Судом у судовому засіданні не встановлено підстав для призначення стаціонарної комісійної судової психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_3, про що постановлена ухвала від 13.04.2016 р.

Суд також зазначає, що визнання особи осудною, неосудною чи обмежено осудною є не медичною категорією, а правовою, віднесеною до компетенції суду.

Суд вважає ОСОБА_3 осудним.

В ході судового розгляду встановлено, що скоєнню ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину, передували триваючі протягом декількох років особисті неприязні відносини між ним та його тещею ОСОБА_6 Проявлялися доріканнями, образами ОСОБА_6 на адресу ОСОБА_3, що він не забезпечує матеріально свою сім»ю. Що вони сидять на її шиї. Вказані докори, образи викликали у ОСОБА_3 обурення, образу, неприязнь до ОСОБА_6, агресію. Особисті неприязні стосунки між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 проявлялися у виді конфліктів із-за дрібниць, сварок, взаємних образ, погрозах застосування фізичного насилля та застосуванні фізичного насилля. Загострення вказане набувало після вживання спиртних напоїв.

Враховуючи вищевикладене суд відхиляє доводи захисника про нез»ясування судом мотиву вчинення ОСОБА_3 злочину.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращую становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд відмічає, що зазначення судом мотиву вчиненого злочину, не вказаного у висунутому обвинуваченні відповідно до обвинувального акта, є неприпустимим, оскільки вказане погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Досліджені судом докази, дозволяють суду зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст.115 ч.2 п.13 КК України.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає їх допустимими, достовірними, такими що узгоджуються між собою, достатніми, щоб покласти їх в основу обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 115 ч.2 п.13 КК України - умисне вбивство вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Обираючи вид та міру покарання, суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, ступінь тяжкості, обставини вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом'якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний особливо тяжкий злочин.

Суд зазначає, що вбивство є найбільш тяжким злочином проти особи, оскільки особа позбавляється найціннішого - життя.

ОСОБА_3 раніше судимий: 1) 26.06.2002 р. Апеляційним судом Київської області за ст.ст. 115 ч.2 п.4,7,12, 296 ч.2, 70, 71 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі, постановою Верховного Суду України від 23.01.03 р. виключено ст. 71 КК України та ухвалено вважати засуджений за ст.ст. 115 ч.2 п.4,7,12, 296 ч.2, 70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 31.12.2010 р. умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців; 2) 25.06.2013 р. Сквирським районним судом Київської області за ст. 125 ч.2 КК України до штрафу в розмірі 1190 грн.; 3) 31.12.2013 р. Сквирським районним судом Київської області за ст.ст. 122 ч.1, 213 ч.1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Обставинами, які пом'якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у 2006 році переніс відкриту черепно-мозкову травму, злам склепіння черепа, обширну забійну рану голови, забій головного мозку, має ПЛР, хронічний вірусний гепатит «С».

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом визнаються: рецидив злочинів (ст.34 КК України), вчинення злочину щодо особи похилого віку (потерпіла ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6), вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння - пункти 1,6,13 ч.1 ст. 67 КК України.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується задовільно.

На обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

ОСОБА_3 відповідно до акту амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № від 22.01.2015 р. на момент вчинення інкримінованого йому діяння і в даний час на психічні захворювання не страждав і не страждає. Він міг під час інкримінованих йому дій та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості, обставини злочину, наслідки у виді смерті людини, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання задовільно, раніше судимий за умисне вбивство, після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив умисне вбивство, злочин вчинив в період іспитового строку, що на думку суду, свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, злочинну спрямованість поведінки, порушення умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, обставини, які пом'якшують покарання, обставини, які обтяжують покарання, думку потерпілої щодо покарання обвинуваченого, вважає ОСОБА_3 представляє підвищену суспільну небезпеку, його виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, призначення йому покарання у виді позбавлення волі у ближче до верхньої межі санкції частини 2 ст. 115 КК України.

Суд, незважаючи на наявність обставин, які пом'якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, переніс відкриту черепно-мозкову травму, злам склепіння черепа, обширну забійну рану голови, забій головного мозку, має ПЛР, хронічний вірусний гепатит «С», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчиненого злочину, наслідки у виді смерті людини, особу обвинуваченого, який раніше судимий, злочин вчинив в період іспитового строку, вперто не бажає ставати на шлях виправлення, не знаходить підстав для призначення ОСОБА_3 менш суворого покарання, оскільки вважає позбавлення волі на менш тривалий строк, буде несправедливим через м»якість, оскільки він вдруге вчинив умисне вбивство, недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, не відповідатиме меті покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати: частину покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75,79,104 КК).

Вироком Сквирського районного суду Київської області від 31.12.2013 р. ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за ст.ст. 122 ч.1, 213 ч.1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

За таких обставин ОСОБА_3 відповідно до ст. 71 КК України має бути призначене остаточне покарання за сукупністю вироків.

Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України: паспорт ОСОБА_3, договір надання фінансового кредиту, три квитки на потяг, мобільний телефон «Нокіа», передані за розпискою без дати ОСОБА_11, слід вважати повернутими за належністю; подушку з наволочкою, які просочені речовиною бурого кольору, ковдру та постільну білизну (наволочку), які просочені речовиною бурого кольору, передані на зберігання до Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області за квитанцією № 624 від 24.12.2014 р., сорочку натільну, плавки темного кольору, дві сорочки, передані на зберігання до Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області за квитанцією № 625 від 24.12.2014 р., фрагмент рослинного походження, футболку, майку, змиви з рук ОСОБА_1, ОСОБА_3, виріз з тканини, пару черевик ОСОБА_3, зразок крові ОСОБА_6, зразок слини ОСОБА_1, ОСОБА_3, спортивні штани чорного кольору, молоток, передані на зберігання до Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області за квитанцією № 640 від 21.01.2015 р., слід знищити.

Суд, керуючись ст.ст. 122, 124 КПК України, документально підтверджені витрати, пов'язані із залученням експертів у розмірі 17675 грн. 31 коп., стягує із обвинуваченого.

В ході досудового розслідування ОСОБА_3 був затриманий 01.11.2014 р. о 18 годині 10 хвилин, 04.11.2014 р. відносно нього обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.13 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сквирським районним судом Київської області від 31.12.2013 р. відносно ОСОБА_3, призначивши ОСОБА_3 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п'ятнадцять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 14 квітня 2016 р.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 час досудового тримання його під вартою з 01 листопада 2014 р. до 13 квітня 2016 р.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув'язнення, а саме період з 01 листопада 2014 р. до 14 квітня 2016 р. з розрахунку один день попереднього ув'язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити попередній - тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази: паспорт ОСОБА_3, договір надання фінансового кредиту, три квитки на потяг, мобільний телефон «Нокіа», передані за розпискою без дати ОСОБА_11 - вважати повернутими за належністю; подушку з наволочкою, які просочені речовиною бурого кольору, ковдру та постільну білизну (наволочку), які просочені речовиною бурого кольору, передані на зберігання до Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області за квитанцією № 624 від 24.12.2014 р., сорочку натільну, плавки темного кольору, дві сорочки, передані на зберігання до Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області за квитанцією № 625 від 24.12.2014 р., фрагмент рослинного походження, футболку, майку, змиви з рук ОСОБА_1, ОСОБА_3, виріз з тканини, пару черевик ОСОБА_3, зразок крові ОСОБА_6, зразок слини ОСОБА_1, ОСОБА_3, спортивні штани чорного кольору, молоток, передані на зберігання до Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області за квитанцією № 640 від 21.01.2015 р. - знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 17675 грн. 31 коп.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий ОСОБА_12

Суддя ОСОБА_13

Суддя ОСОБА_14