Провадження 1- кп/200/374/16
Справа 200/8083/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

за участю:

потерпілого ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000651 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, працюючого кухонним робітником ФОП « ОСОБА_8 », який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Єленівка Юріївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого кухонним робітником ФОП « ОСОБА_8 », який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09.02.2016, близько 23 годині 50 хвилин, ОСОБА_10 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , знаходячись поблизу торгівельного центру «Дафі», розташованого за адресою: м.Дніпропетровськ, бульвар Зоряний, 1а, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачили раніше незнайомого ОСОБА_5 , який знаходився на автомобільній парковці, біля входу до вказаного торгівельного центру «Дафі» з яким ОСОБА_10 та ОСОБА_7 почали розмову. В ході розмови ОСОБА_10 і ОСОБА_7 з потерпілим ОСОБА_5 , між ними виник словесний конфлікт. Знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, з хуліганських спонукань, тобто з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо і умисно порушуючи громадський порядок, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, однак прагнучи самовиразитися таким чином у зухвальстві, ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел на вчинення хуліганства з особливою зухвалістю, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин безпричинно, заподіяв потерпілому ОСОБА_5 два удари в область тулуба, заподіявши потерпілому фізичного біль, після чого потерпілий ОСОБА_5 , бажаючи захиститись від подальшого вчинення щодо нього насильницьких дій почав убігати. Вказані хуліганські дії ОСОБА_10 були очевидними для його знайомого ОСОБА_7 , який приєднався до них своїми образливими висловлюваннями на адресу потерпілого ОСОБА_5 підтримуючи ОСОБА_10 .

Після чого, реалізуючи єдиний злочинний намір на вчинення хуліганства з особливою зухвалістю, ОСОБА_6 , ігноруючи встановлені норми поведінки у суспільстві, знаходячись у громадському місті, з метою продовження своїх хуліганських дій, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, а саме: перебуваючи у громадському місці, грубо ігноруючи встановлені в суспільстві норми поведінки, з метою протиставлення себе суспільству, поблизу входу до ТРЦ «Дафі», зняв власні штани, демонструючи невстановленим в ході досудового розслідування відвідувачам даного торгівельного центру власні геніталії, вказані хуліганські дії ОСОБА_10 були очевидними для його знайомого ОСОБА_7 , який знаходився поряд.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_6 , діючи узгоджено у групі зі співучасником злочину ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, в ході яких ОСОБА_11 умисно заподіяв удару правою ногою по лівому дзеркалу заднього огляду автомобілю «Опель Вектра», а ОСОБА_7 вдарив рукою по лівому дзеркалу заднього огляду вищезазначеного автомобілю, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 та знаходиться у користуванні потерпілого ОСОБА_5 , пошкодивши його, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно майнову шкоду у розмірі 2 325 гривень.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ОСОБА_6 , діючи узгоджено у групі з іншим співучасником злочину ОСОБА_7 , реалізуючи єдиний злочинний намір на вчинення хуліганства з особливою зухвалістю, перебуваючи у громадському місці, грубо ігноруючи встановлені в суспільстві норми поведінки, з метою протиставлення себе суспільству, по території автопарковки ТРЦ «Дафі» за вищезазначеною адресою у м. Дніпропетровську, реалізуючи єдиний злочинний намір на вчинення хуліганства з особливою зухвалістю, почали переслідувати потерпілого ОСОБА_5 , який намагався втекти від них, та наздоганяючи його ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у двох спричиняли удари руками в область тулуба потерпілого ОСОБА_5 , заподіяв тим самим останньому фізичного болю.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинені грубою осіб, кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2 ст. 296 КК України.

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені грубою осіб, кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2 ст. 296 КК України

15 червня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 була укладена угода про примирення, згідно з якою обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зобов`язалися беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та повністю відшкодувати заподіяну шкоду. В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст. 296 КК України у вигляді двох років обмеження волі із звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 296 КК України у вигляді двох років обмеження волі із звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах встановлених в ході досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. Він добровільно, без насильства та примусу заключив угоду з потерпілим про примирення. Умови, зміст укладеної між ним та потерпілим угоди про примирення та наслідки її невиконання йому повністю зрозумілі. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України. Він згоден з призначенням йому покарання, зазначеного в угоді, та просив суд затвердити угоду про примирення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах встановлених в ході досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. Він добровільно, без насильства та примусу заключив угоду з потерпілим про примирення. Умови, зміст укладеної між ним та потерпілим угоди про примирення та наслідки її невиконання йому повністю зрозумілі. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України. Він згоден з призначенням йому покарання, зазначеного в угоді, та просив суд затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 у суді просив затвердити укладену між ним та обвинуваченими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 угоду про примирення, оскільки він дійсно добровільно, без насильства та примусу заключив угоду з обвинуваченими про примирення. Умови, зміст укладеної між ним та обвинуваченими угоди про примирення та наслідки її невиконання йому повністю зрозумілі. Він згоден з призначенням ОСОБА_6 і ОСОБА_7 покарання зазначеного в угоді про примирення. Шкода завдана злочином відшкодована йому у повному обсязі, матеріальних та моральних претензій до обвинувачених він не має.

Захисник ОСОБА_4 також просив затвердити укладену між потерпілим та обвинуваченими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 угоду про примирення.

Прокурор у суді не заперечував проти затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 угоди про примирення, оскільки зміст, порядок та умови її укладення відповідають нормам діючого законодавства, вона укладена добровільно, та просив винести обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з призначенням їм покарання, узгодженого між сторонами, яке відповідає вимогам кримінального законодавства.

Вислухавшидумку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000651, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої і середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як встановлено в суді ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються в скоєнні кримінального правопорушення середньої тяжкості, та їх дії органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 296 КК України, як такі, що виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинені грубою осіб. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в суді свою провину в скоєнні інкримінованого їм злочину визнали повністю та підтвердили обставини його скоєння, викладені в матеріалах кримінального провадження та обвинувальному акті, які об`єктивно підтверджуються дослідженими судом у судовому засіданні доказами кримінального провадження № 0000651: протоколом огляду від 10.02.2016 року, згідно якого був оглянутий автомобіль «Опель Вектра» д/н НОМЕР_1 , який керував ОСОБА_5 , при огляді якого виявлені механічні ушкодження у вигляді: відсутності лівого скла заднього виду. ( т.1 а.с. 7-8), висновком судово-товарознавчої експертизи № 2803/16/УД від 23.03.2016 року, згідно якого відновлювальна вартість ремонту автомобіля «Опель Вектра» д/н НОМЕР_1 складає 2325 грн. (т.1 а.с. 14-32), протоколом огляду від 23.03.2016 року, згідно якого був оглянутий CD-R диск з відеозаписом з камер зовнішнього спостереження ТРЦ «Дафі» по бульвару Зоряному, 1-а у м. Дніпропетровську за період часу з 00.00 год. до 00.24 год. 10.03.2016 року. (т.1 а.с. 44-45), протоколом перегляду CD-R диску з відеозаписом з камер зовнішнього спостереження ТРЦ «Дафі» по бульвару Зоряному, 1-а у м. Дніпропетровську за період часу з 00.00 год. до 00.24 год. 10.03.2016 року за участю обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 11.04.2016 року. (т.1 а.с. 82-84).

Зазначена угода про примирення укладена та підписана сторонами добровільно, без насильства та примусу. Форма, зміст та порядок укладення зазначеної угоди відповідають вимогам ст. 469, 471, 473 КПК України.

Узгоджена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.ст. 65,75 КК України, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, задовільно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, в скоєнні злочину щиро розкаюється, щоє необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Однак суд вважає необхідним на виконання вимог ст.ст. 75,76 КК України застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок, передбачений п. 3 ст. 76 КК України, а саме повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Узгоджена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.ст. 65,75 КК України, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, має на утриманні неповнолітню дитину, в скоєнні злочину щиро розкаюється, щоє необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Однак суд вважає необхідним на виконання вимог ст.ст. 75,76 КК України застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок, передбачений п. 3 ст. 76 КК України, а саме повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Укладена угода про примирення не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено, сторони між собою примирилися, таким чином підстав для відмови в затвердженні зазначеної угоди, встановлених ст.474 КПК України не має.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
Затвердити укладену 15 червня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 угоду про примирення.

Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про примирення від 15 червня 2016 року, у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п 3 ст. 76 КК України повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про примирення від 15 червня 2016 року, у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п 3 ст. 76 КК України повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м. Дніпропетровська