Справа № 1-кп/489/211/16 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за № 1-кп/489/211/2016 р. по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 186 ч.2 КК України в складі:

головуючого по справі судді - ОСОБА_2 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Іванівського району Одеської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з професійно - технічною освітою, раніше судимого:

1. 05 травня 2004 року Одеським обласним судом за п.7, 12, ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121, 70 КК України до 13 років позбавлення волі - 21 грудня 2004 року ухвалою ВСУ вирок змінено, засуджено за п.п. 7,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121, 70 КК України до 12 років позбавлення волі, звільнився 24.10.2012 року з заміною на виправні роботи на один рік та одинадцять місяців,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2016 року, близько 15 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вході у другий під`їзд будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя потерпілої ОСОБА_5 , яке виразилось у нанесенні ударів руками та ногами по різним частинам тіла останньої, заподіявши ОСОБА_5 ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в потиличній області з права, крововиливу в шкіру шиї з права та ззаду, садна в області лівого ліктьового суглоба та заволодів її жіночою сумкою LongsDale вартістю 600 гривень, двома збірниками музичних нот вартістю 100 грн. кожен, набором ключів з 4 штук загальною вартістю 80 грн., завдавши потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 980 грн.

Після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_1 28 січня 2016 року, близько 15 год. 40 хв. перебуваючи за адресою м. Миколаїв вул. Миколаївська, 21, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя, штовхнув ОСОБА_6 та заволодів її мобільним телефоном марки «Самсунг» вартістю 3845 грн., заподіявши їй матеріальну шкоду на вказану суму.

Після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково, суду показав, що він був в стані алкогольного сп`яніння, не мав наміру нікого грабувати, не пам`ятає, щоб виривав у когось сумку. Отямився, коли вже був у відділенні поліції. Допускає, що вчиняв злочини як хуліганство. Шкодує, що так трапилось. Збитки потерпілій відшкодував в повному обсязі.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, незважаючи на його часткове визнання вини у вчиненні якоби хуліганства, підтверджується показами:

- потерпілої ОСОБА_5 , яка суду показала, що в під`їзді будинку незнайомий їй чоловік схопив її ззаду, декілька разів вдарив її та відібрав майно. В ході бійки між нею та нападником, вона вкусила його за палець руки. ОСОБА_1 вона впізнала, як особу який заволодів її майном, в той час коли його затримали працівники поліції, а саме 28 січня 2016 року. Шкода їй повністю відшкодована та претензій до ОСОБА_9 вона не має.

- потерпілої ОСОБА_6 , яка суду показала, що 28 січня 2016 року, близько 16 год. у світлий час доби, вона йшла стежкою по вул. Миколаївська та розмовляла по телефону, раптово її штовхнули, від цього у неї випав мобільний телефон по якому вона розмовляла. Вона дуже злякалась, і одразу почала втікати, а саме перебігла дорогу до дитячої лікарні. Коли її штовхнули вона не бачила обличчя чоловіка, а лише його ноги, обличчя роздивилась, коли перебігла через дорогу, там же і побачила як ОСОБА_10 підняв її телефон. Сама цього не зробила, так як їй було страшно. Коли поверталася додому до сестри, потім побачила, що ОСОБА_11 затримали, її підвели до машини та вона впізнала в ОСОБА_9 особу, яка її штовхнула та підібрала її телефон;

- законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , який суду показав, що ОСОБА_6 його дочка, вона розповіла, що коли йшла стежкою, її штовхнули, вона впустила телефон та втекла. В машині вона впізнала чоловіка, який штовхнув її та після цього забрав телефон.

Проказами допитаних в судовому засіданні свідків:

- ОСОБА_12 , який суду показав, що він являється співробітником патрульної поліції, взимку, під час патрулювання пр-т Жовтневого в м. Миколаєві їм стало відомо, що невідомий чоловік відібрав у дівчини сумку та втік з нею. В подальшому ними було затримано ОСОБА_11 ;

- ОСОБА_13 , яка суду показала, що ОСОБА_6 її сестра, 28 січня 2016 року, сестра повинна була прийти до неї, вони зідзвонювались, але в певний час її телефон перестав відповідати. Вона вийшла до під`їзду, щоб зустріти ОСОБА_14 , в цей час побачила чоловіка, який біг та впав /в ньому вона впізнала ОСОБА_15 /. Чоловік перечепився та впав на землю, коли піднявся, то вона побачила, що на землі, вкритій снігом, залишились сліди крові. Через 5 10 хвилин після цього підійшла її сестра та розповіла, що її штовхнув чоловік та підняв телефон, який у неї випав. Руки чоловіка були в крові, так як на куртці ОСОБА_14 залишились сліди крові. Вона бачила, як затримували ОСОБА_15 працівники міліції, у вказаному чоловікові сестра впізнала особу, яка заволоділа її мобільним телефоном.

Та письмовими доказами, а саме:

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /або таке, що готується/ від 28 січня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 звернулась до райвідділу поліції з повідомленням про те, що 28 січня 2016 року у неї відкрито викрали майно з застосуванням насилля;

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 10 березня 2016 року, відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_5 показала звідки та яким саме способом у неї відкрито було викрадено майно;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11 березня 2016 року та фототаблицею до неї, відповідно до якого ОСОБА_5 , в присутності понятих, показала на фотознімок ОСОБА_1 , який знаходився серед фотознімків статистів, як особи, яка 28 січня 2016 року з застосуванням відносно неї насилля, відкрито викрала її майно;

- Заявою ОСОБА_5 від 11 березня 2016 року, відповідно до якої вона знайшла викрадену у неї сумку із збірниками нот;

- Протоколом огляду предмета від 11 березня 2016 року та фототаблицями до нього, відповідно до якого оглянуто сумку та збірники нот;

- Висновком експерта за № 219 від 29 січня 2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в потиличній області з права, крововиливу в шкіру шиї з права та ззаду, садна в області лівого ліктьового суглоба, які утворились від дії тупим твердих предметів, строком давності близько доби до часу огляду. Вказані тілесні ушкодження утворились в результаті 3 ударних дій. За ступенем тяжкості кожне відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень;

- Висновком експерта від 03 лютого 2016 року за № 248, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено пошкодження у вигляді рани другого пальця лівої кисті, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею, якими могли бути зуби людини та ін.., можливо в строк та за обставин, вказаних в постанові. За ступенем тяжкості вказані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних;

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /або таке, що готується/ від 28 січня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_6 звернулась до відділення поліції та повідомила, що 28 січня 2016 року, близько 15 год. 40 хв. у неї відкрито було викрадено майно;

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 14 березня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_6 в присутності понятих показала звідки та яким способом 28 січня 2016 року у неї відкрито було викрадено мобільний телефон;

А тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати по ст. 186 ч.2 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинений повторно, а тому по даній статті він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Твердження ОСОБА_1 , що він допускає вчинення ним злочинів на грунті хуліганства, не можуть бути взяті судом до уваги при винесенні рішення, так як вони повністю спростовані показами допитаних в судовому засіданні потерпілих та дослідженими при судовому розгляді письмовими доказами.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_1 покарання, суд враховує, що ним скоєно кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, а саме він характеризується виключно позитивно по місцю проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває та те, що раніше судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_1 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій, те, що він вибачився перед потерпілими.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_1 є вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

А тому, суд вважає, що за вищевикладених обставин перевиховання та виправлення ОСОБА_1 можливе бези ізоляції його від суспільства, але з застосуванням відбування покарання з випробуванням, а саме з застосуванням ст.ст. 75 та 76 КК україни

Цивільний позов представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 3845 грн. підлягає повному задоволенню на підставі ст. 1166 ЦК України.

Що стосується задоволення позову потерпілої про стягнення на їх користь моральної шкоди, то відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» - розмір відшкодування моральної /немайнової/ шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, а тому суд приходить до висновку, що на підставі викладеного та ст. 1167 ЦПК України цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 1000 гривень - на підставі ст. 1167 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

На підставі п.п. 3 та 4 ст. 76 КК України на ОСОБА_1 покласти обов`язки повідомляти КВІ про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.

Обрану відносно ОСОБА_1 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_1 перебування під вартою з 28 січня 2016 року до 29 березня 2016 року згідно ст. 72 ч. 5 КК України з рохзрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбпавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 3845 /три тисячі вісімсот сорок пятьі/ гривень та моральну шкоду в сумі 1000 /п`ять тисяч / гривень, а всього 4845 /вісім тисяч вісімсот сорок п`ять/ гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення, засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий по справі суддя: ОСОБА_16