Провадження № 11-кп/795/219/2016
Категорія - ст. 186 ч.1 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2015 року за № 0004396, за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2016 року, -

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004396 від 18 червня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч.2 ст.185 КК України повернуто до Чернігівської місцевої прокурори.

Суд першої інстанції мотивував прийняте рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки з зазначеної конструкції обвинувачення вбачається, що ОСОБА_7 18 червня 2015 року в один і той же час, а саме, близько 09 години 20 хвилин, скоїв два різні злочини щодо потерпілого ОСОБА_8 . При цьому, спочатку вчинив щодо нього грабіж та зник з місця події, і в той же час вчинив крадіжку стартових мобільних операторів « Київстар» та «Лайф», які начебто належать потерпілому. Крім того, не встановлений органом досудового слідства фактичний потерпілий по епізоду крадіжки стартових пакетів, оскільки потерпілий ОСОБА_8 їх лише реалізує. Також в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що огляд місця події проведений у проміжку часу з 09 години 15 хвилин до 10 години 30 хвилин, тобто розпочався ще до початку скоєння інкримінованих ОСОБА_7 діянь.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду прокурор у кримінальному проваджені ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та обвинувальний акт направити для розгляду в той же суд. Зазначає, що відповідно до положень ч.2 п.5 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Як вказує прокурор, дані обставини в обвинувальному акті зазначені. На думку апелянта, досліджуючи суть пред`явленого обвинувачення, суд вийшов за межі встановлені КПК України щодо проведення підготовчого судового засідання та фактично перейшов до судового розгляду, уточнюючи у потерпілого ОСОБА_8 , кому саме належать стартові пакети. Також зазначає, що огляд місця події, проведено в проміжок часу з 09 години 15 хвилин до 10 години 30 хвилин, як вказано в реєстрі та на який звертає увагу суд є технічною помилкою, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження, огляд місця події розпочато о 09 годині 50 хвилин. Вважає, що вищезазначене не є підставою для повернення обвинувального акту.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, і, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як видно з обвинувального акту, складеного відносно ОСОБА_7 , в ньому містяться відомості про фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, з посиланням на правову кваліфікацію кримінального правопорушення та статтю (частину статті) закону про кримінальну відповідальність.

Проте, в обвинувальному акті, в порушення вимог закону, як вірно зазначено судом першої інстанції, два різні злочини грабіж золотого ланцюжка з золотою підвіскою та крадіжка стартових пакетів відносно потерпілого ОСОБА_8 вчинено в один і той же час 09 годин 20 хвилин. Також відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування огляд місця події був проведений з 09 год.15 хв. до 10 год.30 хв., тобто розпочався ще до початку скоєння інкримінованих ОСОБА_7 діянь. Крім того, органом досудового слідства не встановлений фактичний потерпілий по епізоду крадіжки стартових пакетів, оскільки ОСОБА_8 , який визнаний потерпілим, повідомив, що він їх тільки реалізує.

На думку колегії суддів, зазначене порушення вимог закону при направленні обвинувального акту до суду унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, оскільки судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, яке сформульоване та викладене в обвинувальному акті, що є суттєвою гарантією справедливого розгляду та вирішення справи і забезпечення права обвинуваченого на захист.

Враховуючи наведене, колегії суддів вважає, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту до місцевої прокуратури, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів. За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обвинувальний акт містить всі необхідні відомості, а формальні недоліки могли та мали бути усунуті у ході судового розгляду кримінального провадження по суті, є безпідставними.

Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та скасування ухвали.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2016 року, якою обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження № 0004396 від 18 червня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186. Ч.2 ст.185 КК України повернуто до Чернігівської місцевої прокуратури залишити без

змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4