Справа№ 643/3365/15-к
н/п 1-кп/640/158/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
16.12.2003 Апеляційним судом Харківської області за ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, п.6 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115 КК України до 11-ти років позбавлення волі,
30.09.2015 року Апеляційним судом Харківської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України до 2 років 6 міс. позбавлення волі з виконанням вироку Московського р/с м. Харкова від 24.02.2015 року за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 1 року і 6 міс. позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки виконувати самостійно,
25.11.2015 року Київським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України остаточно до 2 років 9 місяців позбавлення волі,
у вчинені злочинів передбачених ст.ст. 190 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, -
Розпорядившись викраденим: майном на власний розсуд, ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_8 у розмірі, згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №121 від 20.04.2015,- 3 600, 00 гривень.
17.01.2015 р., приблизно о 20.24 годині, знаходячись в магазині «Теплі моря» по вул. К.Корка 4 у м. Харкові, побачив через скляну вітрину холодильного обладнання, на прилавку за робочим місцем реалізатора мобільний телефон «SamsungG350» вартістю згідно товарознавчої експертизи № 102 від 03.04.2015 р.-1673,00 гривень, котрий належить ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_4 усвідомлюючи, що ОСОБА_9 за його діями не спостерігає, та діючи таємно за раптово виниклим умислом спрямованим на заволодіння чужим майном, з корисних мотивів, закинув руку за скляну вітрину холодильного обладнання, та взяв мобільний телефон «SamsungG350», що належить ОСОБА_9 , та поклав його собі в кишеню, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник в невідомому напрямі.
Викраденим майном ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1673,00 гривні.
24.01.2015 року, приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись на ринку «Європа», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 160, діючи умисно, та побачивши раніше знайомого йому ОСОБА_11 , за раптово виниклим наміром, направленим на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повідомив останньому неправдиві відомості про те, що йому начебто необхідно здійснити дзвінок. Тоді, ОСОБА_11 , довіряючи ОСОБА_4 і нічого не підозрюючи про його злочинні наміри, передав з рук у руки належний йому мобільний телефон «LenovoА516», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 187 від 10.05.2015 року - 1384,00 грн. Після чого ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, став здійснювати телефонний виклик з зазначеного мобільного телефону, та під видом розмови, не маючи наміру повернути ОСОБА_11 належний йому мобільний телефон, з місця скоєння злочину зник, таким чином звернувши мобільний телефон ОСОБА_11 на свою користь, надалі розпорядившись ним на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1384,00 грн.
09.02.2015 р., приблизно о 11 годині, знаходячись за місцем свого мешкання в кв. АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що діє таємно, з корисних спонукань, скориставшись відсутністю своєї сестри ОСОБА_10 у вищевказаній квартирі і тим, що двері її кімнати не були закриті на замок, увійшов до кімнати останньої, де шляхом вільного доступу, з полки таємно викрав фотоапарат ТМ «Nikon», вартістю згідно товарознавчої експертизи №56 від 16.02.2015 р. 7 584, 00 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Цього ж дня, приблизно об 11.10 год., ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на викрадення чужого майна, знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю свого батька ОСОБА_13 у вищевказаній квартирі увійшов до кімнати останнього, де шляхом вільного доступу, з шафи таємно викрав дублянку ОСОБА_13 , вартістю згідно товарознавчої експертизи №59 від 16.02.2015 р. 2 100, 00 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, залишивши кв. АДРЕСА_3 , спричинивши потерпілим ОСОБА_10 , та ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 9 684, 00 гривень.
У судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих злочинах визнав повністю й суду пояснив, що 12 та 24 січня 2015 року шляхом зловживання довірою заволодів, а 17 січня вкрав мобільні телефони, які належали ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . 09 лютого 2015 року у своєї сестри та батька вкрав фотоапарат й дублянку. Мобільні телефони здавав у ломбарди, гроші витрачав на потреби сім`ї. У скоєних злочинах розкаюється.
Суд розглянув справу виключно лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів (ст. 337 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин часу, місця, способу, форми вини, наслідків дій та розміру збитків, які заподіянні внаслідок злочину, оскільки сторонами такі обставини визнані й не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції. Судом учасникам провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд дає юридичну оцінку умисним діям ОСОБА_4 й вважає, що вони правильно кваліфіковані органами досудового слідства по епізодам 12 та 24 січня 2015 року за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та за епізодами 17 січня та 09 лютого 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у межах, установлених у санкції ч. 2 ст.185 та ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Суд враховує тяжкість вчинених ОСОБА_4 злочинів, дані про особу винного, який характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, визнав свою провину та у скоєному розкаявся, що є обставиною, яка пом`якшує покарання.
Суд не вбачає підстав для призначення більш м`яких покарань ніж позбавлення волі, які передбачені санкціями ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки наявні не погашені та не зняті у ОСОБА_4 численні судимості свідчать про стійку антисоціальну спрямованість його поведінки, що унеможливлює виправлення винного без реального відбування покарання.
Суд, визнавши ОСОБА_4 винним за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України призначає йому в цій справі покарання шляхом часткового складання призначених покарань за правилами ст. 70 ч. 1 КК України.
ОСОБА_4 в останнє судимий 25.11.2015 року Київським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України за злочин, який вчинив 23 квітня 2015 року. Цим вироком ОСОБА_4 засуджується за злочини вчиненні до постановлення попереднього вироку, тому суд остаточно призначає покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України й обирає принцип часткового складання покарань.
В цій справі стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, оскільки він утримувався під вартою у кримінальному провадженні, яке закінчено постановленням вироку Київського районного суду від 25.11.2015 року. ОСОБА_4 на час кримінального переслідування ув`язнений 21 травня 2015 року ( відповідно до вироку від 25.11.2015 року (а.с.132)) та саме з тієї дати слід рахувати початок строку відбування покарання, оскільки покарання за вказаним вироком зараховується під час остаточного призначення покарання за цим вироком.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В межах цього кримінального провадження до ОСОБА_4 попереднє ув`язнення не застосовувалось, тому підстави для зарахування до строку відбування покарання часу попереднього ув`язнення при постановлені вироку відсутні. Це питання може бути вирішено в порядку ст.. 535-537 КПК України.
У судовому засіданні цивільний позов не заявлений. Долю речових доказів вирішено судом у відповідності до ст. 100 КПК України. Доказів наявності витрат на залучення експерта суду не надано.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 Кримінального Кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк два роки, за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю щлочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підтаві ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів , шляхом часткового складання покарання призначенного за цим вироком та вироком Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2015 року остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Початок строку відбування покарання рахувати з 21 травня 2015 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 в цій справі не обирати.
Речові докази, які передані на зберігання потерпілим, їм повернути (а.с.144-145).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення. Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. У разі відсутності учасника судового провадження під час проголошення вироку його копію не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати цій особі.
Суддя: