Номер провадження: 11-кп/785/813/16
Номер справи місцевого суду: 522/6456/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю
прокурора ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2016 року,
встановив:
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2016 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 27.09.2015 року відносно ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258-3 ч.1; 263 ч.1; 258 ч.2; 14 ч.1, 258 ч.2; 263-1 ч.2;263 ч.1 КК України та ОСОБА_10 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258-3 ч.1; 258 ч.2 КК України - повернуто прокурору з підстав невідповідності його вимогам КПК України.
Підставою для повернення обвинувального акту, як вбачається з ухвали суду, з`явилась його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, а саме відсутність у ньому викладення фактичних дій, здійснених ОСОБА_9 в ході вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених, ст.ст. 258-3 ч.1, 263 ч.1 КК України та формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_9 у вчиненні ним цих кримінальних правопорушень, що порушує його право на захист.
Також, як вказав суд в своєї ухвалі, обвинувальний акт складений з порушенням вимог закону, оскільки не містить у собі необхідних реквізитів, а саме він не затверджений гербовою печаткою, яка б засвідчувала підпис особи, яка його склала.
В апеляційній скарзі прокурор стверджує, що зазначені судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованими.
Так, прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що обвинувальний акт складений у повній відповідності до вимог ст. 291 КПК України, з викладенням фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень та формулюванням обвинувачення по кожному з них і з наведенням правової кваліфікації.
Також прокурор в апеляційній скарзі вказує, що жодна норма кримінально-процесуального закону України не містить у собі тлумачення терміну «формулювання обвинувачення» та не конкретизує, яку саме інформацію має містити у собі формулювання обвинувачення, тому питання правильності формулювання обвинувачення не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Крім того, прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що відсутність гербової печатки на обвинувальному акті не є порушенням вимог кримінально-процесуального закону, оскільки ст. 291 КПК України не містить у собі вказівки на її необхідність.
Враховуючи наведені обставини прокурор просить скасувати ухвалу суду, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.
Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали свої заперечення на апеляційну скаргу в яких навели доводи на підтримку ухвали суду та просили залишити її без змін.
Заслухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, захисників, які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з таких підстав.
Статтею 291 КПК України визначений ряд вимог щодо змісту обвинувального акту, який повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші.

Суд першої інстанції обґрунтовуючи прийняте рішення, зазначив, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 ч.1 КК України, відсутнє конкретне формулювання обвинувачення, від якого він має захищатися у суді.
Однак, на думку апеляційного суду, таке твердження суперечить матеріалам кримінального провадження.
З обвинувального акту (а.с.4-5) вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у створенні терористичної групи, керівництві такою групою, та участі у терористичної групі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції стосовно того, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення від якого ОСОБА_9 буде захищатися у суді, не відповідає фактичним обставинам.
Що стосується тверджень суду про відсутність в обвинувальному акті викладення ознак об`єкту, на який ОСОБА_9 здійснено посягання, то такі твердження також не засновані на матеріалах справи, оскільки при формулюванні обвинувачення, прокурором було зазначено, що метою вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 ч.1 КК України є порушення громадської безпеки, яка і є об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 ч.1 КК України, а також метою злочинної діяльності ОСОБА_9 , згідно обвинувального акту, було також залякування населення.
Щодо доводів суду про те, що мета помсти правоохоронним органам, з якою, згідно обвинувального акту ОСОБА_9 було вчинене кримінальне правопорушення, не є спеціальною метою, яка характеризує суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 ч.1 КК України, в зв`язку з чим, на думку суду, висунуте ОСОБА_9 обвинувачення є неконкретним та порушує його право на захист, то наведені доводи є необґрунтованими.
Так, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_9 було висунуте обвинувачення, передбачене ст. 258-3 ч.1 КК України, вчинене з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, які і є спеціальною метою та головною ознакою даного правопорушення, та які не виключають у особи, що вчинює вказане кримінальне правопорушення, наявність також ще й додаткової особистої мети, як то мети помсти.
Також, з постанови суду вбачається, що підставою для повернення обвинувального акту стало те, що при викладенні фактичних обставин вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 КК України не було зазначено спосіб придбання ним вибухових речовин, то наведені твердження суду є необґрунтованими, оскільки з обвинувального акту вбачається, що при викладенні фактичних обставин справи органом досудового слідства було зазначено, що вибухові речовини, які були вилучені у ОСОБА_9 були придбані ним при обставинах, які всіма проведеними в ході досудового слідства діях, встановити не виявилось можливим (а.с.26-27).

Щодо тверджень суду в постанові про те, що на обвинувальному акті, складеному щодо ОСОБА_9 відсутні гербова печатка відповідної прокуратури, що є порушенням вимог ст. 291 ч.1 КПК України та п.9.5.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України від 21.02.2013 року, то ст. 291 ч.1 КПК України не містить у собі такої вказівки, а такого документу як Інструкція з діловодства в органах прокуратури України від 21.02.2013 року взагалі не існує, натомість існувала Інструкція з діловодства в органах прокуратури України від 15.01.2013 року, яка наказом ГПУ від 24.02.2016 року втратила свою силу.
Судова колегія вважає, що відсутність гербової печатки відповідної прокуратури не є таким беззаперечним порушенням ст. 291 КПК України, яке, при відсутності інших порушень є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
За таких обставин, апеляційний суд вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції, в зв`язку з чим оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи на новий судовий розгляд.
Керуючись ст.ст. 291, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 10 травня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 27.09.2015 року відносно ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258-3 ч.1; 263 ч.1; 258 ч.2; 14 ч.1, 258 ч.2; 263-1 ч.2;263 ч.1 КК України та ОСОБА_10 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258-3 ч.1; 258 ч.2 КК України - повернено прокурору Одеської області - скасувати.
Призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 27.09.2015 року відносно ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258-3 ч.1; 263 ч.1; 258 ч.2; 14 ч.1, 258 ч.2; 263-1 ч.2;263 ч.1 КК України та ОСОБА_10 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258-3 ч.1; 258 ч.2 КК України в суді першої інстанції з стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Одеської області (підпис) ОСОБА_2
(підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4