УХВАЛА

25 липня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
- за ч. 2 ст. 186 КК України,-
встановив:
Досудовим слідством ОСОБА_5 звинувачується в тому, що він, будучи умовно-достроково звільнений, на шлях виправлення не став, повторно, 8 червня 2016 року близько 17 год. 30 хв. за попередньою змовою та разом з ОСОБА_6 , відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, знаходячись біля бару «Легенда», що по вул. Одеській, 63-а в м. Сміла, Черкаської області, де ОСОБА_4 під вигаданим мотивом, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, почав боротися з потерпілим ОСОБА_7 , що знаходився поруч, а ОСОБА_6 відкрито заволодів велосипедом «Azimut Gamma» вартістю 3444 грн., спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду.
Перевіривши обвинувальний акт суд вважає, що він не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, а тому підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинно бути викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно ж положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Як в описовій частині обвинувального акту, так і в самому обвинуваченні не розкрита об`єктивна сторона злочину передбаченого ч. 2 ст. ст. 186 КК України, що унеможливлює постановлення судом законного вироку щодо ОСОБА_5 в разі доведеності його вини.
Так, в обвинувальному акті лише зазначено, що ОСОБА_5 застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а ОСОБА_8 відкрито викрав його велосипед. Проте, слідством не вказано в чому саме проявилось зазначене фізичне насильство щодо потерпілого (нанесення ударів, утримування його, повалення на землю, зв`язування, іншим чином подолання його фізичного опору). Посилання ж в обвинувальному акті на те, що обвинувачений «почав боротися з потерпілим» не розкриває змісту цього насильства, а тому не дає належного розуміння даних подій та не розкриває умислу обвинуваченого на скоєння конкретних протиправних дій, що в дійсності мали місце.
Наявні порушення також порушують право на захист обвинуваченого, оскільки за відсутності вказаних даних він не може належним чином захищатися від висунутої підозри.
Оскільки досудовим слідством вказані норми закону проігноровані, то суд вважає, що обвинувальний акт не може бути призначений до розгляду по суті та підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків, в тому числі для пред`явлення належної підозри обвинуваченому в врахуванням вищевказаних вимог закону.
Разом з тим, оскільки ОСОБА_5 порушує обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не з`являється на виклики суду, в зв`язку з чим був оголошений в розшук, то суд вважає, що перебуваючи на волі він зможе ухилятися від суду та перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі та скоювати нові злочини.
Враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів запобіжний захід відносно ОСОБА_5 має бути обраний у вигляді тримання під вартою.
Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину поєднаного з застосуванням фізичного насильства, то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення застави щодо нього суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України повернути прокурору Смілянської місцевої прокуратури для усунення вказаних недоліків.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бузьке, Вознесенського району, Миколаївської області, а жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 22 вересня 2016 року включно.
Копію ухвали направити начальнику Смілянського відділу поліції, начальнику Черкаського СІЗО та арештованому ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через міськрайсуд протягом 7 днів.

Головуючий: ОСОБА_1