Ленінський районний суд м.Харкова
В И Р О К
Іменем України
19 вересня 2016р. Справа №642/7876/15-к Провадження 1-кп/642/106/16

Суд у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

За участі: Прокурора : ОСОБА_3

Потерпіла ОСОБА_4

Захисник ОСОБА_5 ,

Обвинувачений ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Харкова, українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, освіта вища, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину. мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.06.2015 року близько о 20:50 год. ОСОБА_6 , знаходячись на Привокзальній площі на перехресті вул. Червоноармійської та вул. Слов`янської в м. Харкові, де ОСОБА_4 , знаходячись пішохідному переходу проїжджої частину вул. Червоноармійська в м. Харкові в сторону вул. Слов`янської в м. Харкові, де ОСОБА_6 керуючи транспортним засобом не пропустив її, в результаті чого ОСОБА_4 ненесла удар по машині та пішла далі по вул. Слов`янській в м. Харків. ОСОБА_6 , обурившись діями ОСОБА_4 наздогнав її на вул. Слов`янській в м. Харків, вийшов з автомобілю, підійшов до останньої, маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень, схопив своєю правою рукою за руку ОСОБА_4 , та почав тягнути її в сторону свого автомобіля, чим спричинивши ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2772-ая/15 від 22.06.2015 року, легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на правій руці.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого звинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України обвинувачений ОСОБА_6 вину в пред`явленому звинуваченні не визнав. В поясненнях вказав:

В 2015 році в період 20.15-20.20год. працюючи таксистом, отримав замовлення на доставку пасажира в район Південного залізничного вокзалу. Забрав клієнта - дівчину приїхав до залізничного вокзалу, проїхав пішохідний перехід, почав рухатись заднім ходом почув удар по кузову автомашини заду, в результаті чого було пошкоджено задній бампер, утворилась тріщина в радіусі 17см. Зробивши зауваження потерпілої, на що у відповідь почув нецензурну брань. Спросив у пасажира квапиться вона чи ні, після чого повернув машину поїхав на вул. Слав`янську. Підійшов до дівчат. він взяв потерпілу за руку щоб підвезти до машини та показати, що вона зробила т.я. на машині залишились сліди. Потерпіла вирвала руку та ударила його в обличчя. Він повторно намагався її взяти за руку, вона вирвалась та начала його бити на, що він почав відмахуватись. Потім у його випала запальничка, він намагався її підняти але дівчина нанесла ногою удар йому в обличчя, но він увернувся від удару. При цьому двоє дівчат стояли у стороні. Коли він сіл в машину, потерпіла взяла пластиковий стакан набрала води та кинула в лобове скло автомашини. Після чого він поїхав. Ударів по обличу потерпілої він не наносив.

Потерпіла ОСОБА_7 в поясненнях наданих суду вказала, що 17-18 липня 2015р. зустріли з потягу подругу та втрьох направлялись в сторону вул. Сляв`янська м.Харкова. Автомашина сірого кольору державний номер 68-18 при переході пішохідного переходу підрізав їх не надав їм перейти пішохідний перехід. На, що вона зробила водію зауваження, на що у відповідь почула на свою адресу нецензурну річ. Після продовжили рух, а водій повернув машину, наздогнав їх, підійшов до неї, схватив її за праву руку та почав її тягнути до машини висловлюючись на їх адресу нецензурну річ та погрози розправи. Вона намагалась вирватися, після чого чоловік наніс їй удар лівою рукою в її праву щоку. Дівчати почали йому робити зауваження на, що він не реагував. Після знову наніс два удара в області обличчя, схватив її за шию, сказав що він її вб`є та відпустив направившись до машини в якої була жінка. Чоловік який стояв на дробині крамниці, сказав. що це залишати не можна, потрібно звернутись до поліції.

Можливо вона зачипила ОСОБА_8 рукою, про нанесення нею ударів ОСОБА_8 , вона не пам`ятає. Також вона не пом`ятає, про намагання ударити ОСОБА_8 ногою. В поліцію вона звернулась в той же день. Медичну експертизу вона проходила через чотири дні. Від отриманих ударів у неї лопнула щока у внутрішньої частині.

Свідок ОСОБА_9 у своїх вільних поясненнях вказав, приблизно 20.40-20.50 він знаходячись на вул. вул. Слов`янської з боку вул. Червоноармійської під`їхала автомашина. Вийшов чоловік підійшов к трьом дівчатам, схватив одну за руку з якою виникла сварка, потягнув її в сторону, потім наніс два-три удара рукою в область голови дівчині. Події відбувались протягом 2-4 мінут, від нього в шістдесяти метрах. Потім чоловік сів в машину та поїхав, а дівчата пішли по дорозі.

Свідок ОСОБА_10 у своїх вільних поясненнях вказала, 18.07.2015р. близько о 21.00 вони зустріли подругу. Переходили проїзну частину біля них проїхала машина в результаті чого ОСОБА_11 втратила рівновагу, оперлась рукою на машину. У руці ОСОБА_12 була сумка. Вони возмутились, а воді відкрив вікно на начав на їх кричати. Вони не реагували, перешли дорогу та пішли далі. Водій в цей час розвернувся. Під`їхав, взяв ОСОБА_13 за руку та потягнув за руку до машині та наніс їй три удара по голові на зауваження не реагував. В цей час. якийсь чоловік вийшов з сусідньої кондитерської крамниці, почав чоловіку робити зауваження, а чоловік сів в машину та поїхав, а вони направились до лінійного відділу де давали свідчення. Машина була сірого кольору. Удари наносились по голові рукою. У ОСОБА_12 18.07.2015 була розбита губа, а на наступний день був отьок око. Дрібниць вона не пом`ятає. ОСОБА_11 не наносила ударів чоловіку. Вона не пом`ятає нахилявся чоловік, чи ні. Чоловік сів в машину в якої хтось був на передньому сидінні. Чому чоловік підійшов до ОСОБА_14 , вона не знає.

Свідок ОСОБА_15 у своїх вільних поясненнях наданих суду вказала, 18.06.2015р. вона знаходилась у подруги. Викликала такси, приїхав обвинувачений та вона направилась до Південного вокзалу, на потяг. Коли приїхали, шукали місце для стоянки, коли вона почула удар по машині заду справа. Потім одна із дівчат почала сваритись на водія. Водій за її згоди повернув машину та наздогнав дівчат. Вийшов із машини схватив дівчину за руку, щоб підвести до машини. Дівчина відразу ударила водія по обличчу. Потім почались взаємні удари сторін. Потім дівчина схватила водія за сорочку, а також нанесла удар ногою. Все відбувалось 5-6 хвилин. Інші дівчата намагались її забрати. Водій присів в машину, а дівчина взяла пластиковий стакан набрала води с калюжі і кинула в машину, від чого вода попала на сорочку водія через відкрите вікно. Потім водій поїхав.

Свідок ОСОБА_16 у своїх вільних поясненнях наданих суду вказав, в 2015р. він був на вокзалі коли почув сильний удар по машині на проїжджої частині та побачив дівчат яки відходили від машини та сварились. Мужчина водій машини на автомашині наздогнав дівчат, вийшов, схватив одну за руку і попросив підійти до машини на, що вона ударила його по обличчу. Чоловік почав відмахуватися. Вона почала тягнути його за сорочку, в цей час з крамниці вийшов інший чоловік. Потім чоловік нагнувся за запальничкою, яка випала у його з кишені, а дівчина в цей час ударила його ногою в область обличчя. Потім чоловік повернувся підійшов до машини та сів в машину, а дівчина бризнула водою в машину, потім чоловік поїхав. Все відбувалось хвилин сімь.

Дослідженими письмовими доказами матеріалів справи судом встановлено:

Протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками від 19.06,2015, 29.06.2015, 30.06.2015р. , 03.07.2015 (арк..с. 82-96), ОСОБА_4 ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 впізнали чоловіка по фотознімки як ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно висновку експерта №2772-ая/15 від 22 червня 2015р. (арк..с.97) встановлено, що у ОСОБА_4 мається тілесні ушкодження синець на правої руки та садно на слизовій оболонці правої щоки, яки утворились від ударної дії тупих твердих предметів за винятком садна яке утворилось за механізмом тертя-козання яки могли отримання за 3-4доби до огляду. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно протоколу слідчої експеремента від 20.07.2015р. (арк..с.98-102) ОСОБА_9 вказав, що 18.06.2015р. в 20.55год. він находився на ганку крамниці «Торти Рошен» по вул.Славянскої м.Харкова та бачив як ОСОБА_19 наніс 3-5 ударів ладонями обох рук по обличчу ОСОБА_20 та схватив ОСОБА_4 рукою за праве предплече.

Згідно висновку експерта №3276-ая/15 від 22 липня 2015р. (арк.с.103-104) визначено, що ОСОБА_4 спричинені наступні тілесні ушкодження, сінец на правої руці, садно на слизовій оболонці правої щоки. Показання свідка ОСОБА_9 дані при проведення слідчого експеремента 20.07.2015р. в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення у ОСОБА_21 тілесних ушкоджень.

Згідно протоколу слідчої експеремента від 20.07.2015р. (арк..с.105-109) ОСОБА_4 вказав, що 18.06.2015р. в 20.55год. ОСОБА_6 схватив її за праву руку та потягнув її до машини. Вона вирвалась від його. Тоді він підійшов до неї наніс один удар ладоні правої руки в леву щоку. Після чого наніс удар лівої руки в область правого виска, а потім ще удар ладоні лівої руки в область правої сторони обличчя знизу. Більш не яких ударів їй не наносив

Згідно висновку експерта №3277-ая/15 від 22 липня 2015р. (арк..с.110-111) визначено, що ОСОБА_4 спричинені наступні тілесні ушкодження, сінець на правої руці, садно на слизовій оболонці правої щоки. Показання ОСОБА_4 дані при проведення слідчого експеремента 20.07.2015р. в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Фототаблица (арк..с.143-147) свідчить про наявність пошкодження на бампері автомашини ОСОБА_6 .

Оцінив в сукупності дослідженні докази суд встановлено:

Статтею 24 ч.1, 3 КК України визначено: Умисел поділяється на прямий і непрямий. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Таким чином, враховуючи заподіяні тілесні ушкодження на руці потерпілої ОСОБА_4 суд вважає, наслідком схоплення обвинуваченим ОСОБА_6 за руку потерпілу, хоча обвинувачений не бажав таких наслідків, але свідомо їх допускав.

Вимогами ст..228 ч.1. 6. 7 КПК України визначено:

1. Перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

6. За необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частині першою і другої цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.

7. Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

З урахуванням положень вказаної норми закону, впізнання проводиться за участю особи яку пред`являють для впізнання, але впізнання з невідомих причин було проведено без участі ОСОБА_6 а обвинуваченням не доведено суду, з яких необхідним причин (ч.6 ст.228 КПК України) було проведено впізнання ОСОБА_6 по фотознімка, т.я. на час слідчої дії досудове слідство мала інформацію щодо особи ОСОБА_6 . Крім того, перше проведення впізнання особи по фотознімкам відбулось 19.06.2015р. з якого можна зробити, що для впізнання було надано фотознімок ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Але, інші слідчі дії щодо впізнання особи також проводяться в супереч ч.6 ст.228 КПК України. Проте такі дії торкаються прав та обов`язків ОСОБА_6 , що в свою чергу порушує право ОСОБА_6 на правову допомогу. Такі дії досудового слідства становлять під сумнів, законність проведених слідчих дій, щодо до впізнання особи.

Проте, в протоколах слідчих дій пред`явлення особи для впізнання зазначені чотири фотозника, особи чоловічої статі, яки між собою відрізняються по віку, по одягу, зовнішньою статурою, фотознімок ОСОБА_6 відрізається між іншими, т.я більш світлого котляру та чіткістю зображення.

Отже, дії досудового слідства щодо отримання доказів шляхом проведення впізнання особи по фотознімкам суперечить вимогам ст.228 ч.1, 6, 7 КПК України.

Крім того з пояснень свідків ОСОБА_16 .. ОСОБА_10 наступне: свідок ОСОБА_9 вийшов з крамниці під час подій, а тому у суду виникають сумніві щодо об`єктивності свідчень та пояснень під час слідчих дій ОСОБА_9 . Проте свідок ОСОБА_9 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 наніс потерпілою в область обличчя 5 раз, а згідно висновку експерта на обличчя потерпілої тільки ушкодження яки виникли шляхом тертя.

Згідно статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вимогами статті 86 КПК України визначено:

1. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

2. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За таких обставини, суд вважає, докази у виді протоколів слідчих дій пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам отримані з порушенням норм КПК України є недопустимими та не можуть бути використані при прийняті рішення судом.

Крім того, суд вважає, щодо свідчення свідка ОСОБА_10 в частині суперечності свідченням ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , слід відноситься критично, т.я. свідок перебуває у близьких дружніх стосунках з потерпілою.

Виходячи з наведеного, у суду виникають сумніви, щодо вмисного заподіяння тілесних ушкодженню потерпілої ОСОБА_4 у вигляді садно на слизовій оболонці правої щоки, т.я. в даної частині звинувачення обвинуваченням достатніх доказів суду не надано, а тому відповідно до положень статті 62 Конституції України підлягають виключенню з обвинувачення.

Отже, з наведених підстав дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за статтею ст.125 ч.1 КК України як заподіяння умисне тілесне ушкодження..

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

Обираючи міру покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного їй злочину, дані особистості.

Обставин, що пом`якшують покарання наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 , на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання відсутні.

При викладених обставинах, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також з урахуванням впливу призначеного покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання та попередження скоєння злочинів обвинуваченою в майбутньому.

Тому суд вважає, що до обвинуваченого, має бути застосована в якості міри покарання, яке є допустимим покаранням в силу закону у вигляді штрафу.

Щодо заявленого цивільного позову ОСОБА_4 (арк..с35) суд вважає, що досудовим слідством та потерпілою суду не надано доказів яки підтвердили заподіяння потерпілої матеріальної шкоди від дій ОСОБА_8 в заявленої сумі 3000грн. Щодо моральної шкоди, враховуючи заподіяні тілесні ушкодження, суд вважає, дійсно мало місце моральних страждань потерпілої, а тому позовні вимоги в даної частині підлягають задоволенню в розмірі 1450грн, що відповідає встановленому законом щомісячної мінімальної заробітної платні та на думку суду буде достатньою сатисфакцією заподіяною моральної шкоди.

Керуючись ст. ст.373, 374, 395 КПК України: -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину за ст.125 ч.1 КК України призначив покарання у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850(вісімсот п`ятдесят)грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі 1450грн, в іншої частині вимог відмовити.

Копія вироку негайно надати ОСОБА_6 , прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області, через Ленінський районний суд м.Харкова - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1