Порядковий № 1-кп/756/685/16
В И Р О К
іменем України

22 серпня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонозаводське, Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :

-вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 03.04.2012 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 гривень, постановою Лохвицького районного суду Полтавської області від 03.12.2012 року покарання у виді штрафу змінене на громадські роботи;

-вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 25.09.2013 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання із іспитовим строком тривалістю 3 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
17.06.2016 року, близько 15 години, ОСОБА_4 перебуваючи біля станції метро «Героїв Дніпра» у м. Києві зустрів знайомого ОСОБА_5 , у зв`язку із чим в обвинуваченого, який мав непогашені судимості за злочини проти власності, виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення майна останнього. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 близько 16 години того ж дня, запропонував ОСОБА_5 пройти до озера, що розташоване за ТРЦ «Метрополіс», за адресою : м. Київ, вулиця М. Малиновського, 12.

Перебуваючи біля озера ОСОБА_4 вихопив у ОСОБА_5 майно, яке він тримав у руці, а саме : мобільний телефон марки «Бравіс», вартістю 500 гривень, та грошові кошти у розмірі 49 гривень. Після чого утримуючи при собі майно потерпілого ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, завдавши ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 549 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину згідно пред`явленого обвинувачення визнав повністю. Показав суду, що 17.06.2016 року біля станції метро «Героїв Дніпра» зустрів знайомого ОСОБА_6 , який в минулому не виконав взяті на себе зобов`язання особистого характеру. З метою помститися ОСОБА_4 під надуманим приводом запросив його до озера, біля якого вихопив з руки потерпілого мобільний телефон та 49 гривень. Після чого, незважаючи на заперечення ОСОБА_5 , обвинувачений пішов. У подальшому домовився повернути потерпілому мобільний телефон за винагороду у розмірі 100 гривень. Під час зустрічі був затриманий.

Обвинувачений у вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом з урахуванням їх позиції визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій. Крім того, судом було роз`яснено учасникам процесу про те, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши докази, що були досліджені у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, як повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є особою раніше судимою, неодружений, на обліках лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесено до тяжких правопорушень, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання, якою, на думку суду, у даному випадку, можна визнати щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_4 виду покарання суд враховує його ставлення до протиправного діяння, фактичні обставини справи, у зв`язку із чим призначає покарання передбачене санкцією частини 2 статті 186 КК України у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання такого виду суд не убачає можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, у зв`язку із чим не застосовує положення ст. 75 КК України.

При призначенні остаточного покарання, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив грабіж під час іспитового строку визначеного вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 25.09.2013 року, суд застосовує положення ч. 1 ст. 71 КК України.

Враховуючи обраний судом вид покарання, суд приймаючи до уваги відсутність інформації про неналежний стан здоров`я обвинуваченого, обставини, визначені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, статті 178 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки .

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 25.09.2013 року, і визначити у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання 17.06.2016 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 17.06.2016 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1