АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексинці Борщівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, з вищою освітою, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 191 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя вказав, що слідчим не доведено існування заявлених в клопотанні ризиків.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На думку прокурора, ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Так, прокурор вказує на наявність в матеріалах достатніх даних, які підтверджують існування заявлених ризиків та того, що запобігти їм в змозі запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування своєї позиції прокурор посилається на тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на обсяг досудового розслідування, яке необхідно ще провести та на соціальні зв`язки підозрюваного. Дані обставини, підтверджуються матеріалами провадження, які були надані суду першої інстанції разом з клопотанням та вказують на необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, захисника і підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що вказаних вимог закону слідчим суддею під час розгляду клопотання прокурора дотримано.

Так, відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя, дослідивши у відповідності до вимог закону дане клопотання та додані до нього матеріали, дані про особу ОСОБА_7 і встановивши наявність обґрунтованої підозри, прийшов до висновку, що прокурором не доведено наявності заявлених ризиків, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не в змозі їм запобігти, а відтак прийшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000531 за ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України.

24 лютого 2016 року, в рамках даного кримінального провадження, ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

26 лютого 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце свого проживання у певний період доби.

Постановою Виконуючого обов`язки Генерального прокурора України ОСОБА_8 від 18 квітня 2016 року строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до чотирьох місяців, тобто до 24 червня 2016 року.

Звертаючись з клопотанням про продовження підозрюваному запобіжного заходу прокурор зазначив, що інший біль м`який запобіжний захід не в змозі запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

При цьому, в обґрунтування своїх доводів прокурор послався лише на тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється та на його соціальні зв`язки.

Проте, виходячи через призму рішень Європейського суду з прав люди сама лише тяжкість кримінального правопорушення не є достатньою підставою для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Доцільність продовження строків запобіжного заходу, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для обрання відносно особи запобіжного заходу на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку запобіжного заходу має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Таким чином, враховуючи в сукупності все вище наведене, а також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, працює, тобто має постійне джерело доходу, одружений, є багатодітним батьком, у нього на утриманні перебуває четверо малолітніх дітей, що вказує на міцні соціальні зв`язки, зареєстрований та постійно проживає на території Київської області, колегія суддів погоджується, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти існуючому ризику переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та/або суду.

Наявності інших заявлених в клопотанні ризиків, а саме можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурором не доведено ні в поданому клопотанні, ні в судовому засіданні суду, як першої, так і апеляційної інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак колегія судді не знаходить підстав для скасування рішення суду, у зв`язку з чим подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 193, 194, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1564/2016 Категорія ст. 199 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1