АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/340/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/490/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 06 липня 2016 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000672 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України , з призначенням йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.
Покладено на обвинуваченого відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Контроль за поведінкою обвинуваченого покладено на Апостолівський РВ КВІ.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Речові докази: тостер-піч та алюмінієвий бідон, повернуто потерпілій ОСОБА_8 , велосипед «Україна», колісний диск з гумовою покришкою, повернуто потерпілому ОСОБА_6 , залишено у розпорядженні власників.
Цивільний позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 920 гр., моральну шкоду в сумі 500 гр., всього в сумі 1420 гр. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9
обвинувачений ОСОБА_7
захисник ОСОБА_10
потерпілий ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 просить вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року скасувати. Справу за звинуваченням ОСОБА_7 направити на новий розгляд в іншому складі суду.

За вироком обвинуваченого ОСОБА_7 визнано виним у скоєнні кримінальних правопорушень при наступних обставинах:
20.05.2014 року близько 14 год. ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник до приміщення будинку АДРЕСА_2 , у якому проживає ОСОБА_11 , звідки таємно викрав тостер-піч марки "Saturn ST- EC 1075", вартістю 600 гр., та алюмінієвий бідон, ємністю 40 л, вартістю 250 гр., після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинив ОСОБА_8 збиток на загальну суму 850 гр.

Крім того, повторно 01.08.2015 року близько 12 год. ОСОБА_7 під час тимчасового проживання у будинку АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_12 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, користуючись відсутністю господарки ОСОБА_12 вдома, шляхом вільного доступу із приміщення жилого будинку вчинив крадіжку мобільного телефону марки "Samsung GT-C3530", вартістю 1093 гр., та із території подвір`я домоволодіння здійснив крадіжку велосипеда "Україна", вартістю 1000 гр., після чого з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинив майнової шкоди ОСОБА_12 на загальну суму 2093 гривень.

Повторно 10.02.2016 року близько 23 год. ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна шляхом вільного доступу проник на територію належного ОСОБА_6 домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 . Знаходячись на вищезазначеній території, ОСОБА_7 через незачинені вхідні двері проник до сараю, звідки викрав належні ОСОБА_6 наступні речі: бувший у використанні велосипед «Україна» з відкритою рамою, 2 головки циліндру двигуна ютоциклу МТ - 11 в робочому стані, колісний диск від мотоциклу МТ - 11 у задовільному робочому стані, на якому знаходилась гумова покришка «Дніпрошина», розміром 3.72x19 мм, у задовільному робочому стані, а також 10 м металевого ланцюгу у задовільному стані з розміром комірки 5x32 мм, після чого з місця події зник, обернувши викрадене на власну користь, тим самим ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1620 гр.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_6 зазначає, що висновок суду про визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, не оскаржується. Разом з тим посилається на те ,що велосипед «Україна», колісний диск з гумовою покришкою від мотоциклу МТ-11 йому повернули, але він не згоден з розміром матеріальної шкоди в 1420 гривень, вважає що вартість велосипеда марки Україна бувшого у використані може складати 1500 гривень, головки циліндрів до мотоцикла МТ -11 не менше 500 гривень кожна, не враховуючи все інше викрадене у нього майно.

Під час розгляду справи судом він не погоджувався з тою вартістю шкоди, яка зазначена слідчим ОСОБА_13 , його зауваження та незгода з визначенням розміру вартості викраденого майна, жодним чином не перевірена судом та не спростована вироком суду.

Крім матеріальної шкоди у розмірі 3100 гривень, протиправними діями гр. ОСОБА_7 , йому завдано і моральної шкоди.В зв`язку з вчиненим злочином, яз зазначає потерпілий ОСОБА_6 переніс дуже сильне психологічне хвилювання, а коли дізнався, що злочин було скоєно його сусідом, взагалі не покидає постійне почуття хвилювання та тривоги. На тлі цього в нього почали розвиватись головні болі, погіршився сон, він почав відчувати періодичні болі в районі грудини та серця. До теперішнього часу ОСОБА_7 матеріальну шкоду мені йому не відшкодував, вибачення не приніс.

Таким чином, потерпілий ОСОБА_6 вважає, що судом повністю проігноровано його право на відшкодування повного об`єму завданих йому збитків, не перевірено достовірність проведеної товарознавчої експертизи, не встановлено повний розмір викраденого майна, що надало змогу викрадачу ОСОБА_7 , уникнути відповідальності та отримати занадто м`який вирок.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження:
Потерпілий ОСОБА_6 прохав колегію суддів задовольнити його апеляцінй скаргу на підставах зазначених в його апеляційній скарзі, вирок суду першої інстанціїї скасувати, справу за звинуваченням ОСОБА_7 направити на новий розгляд в іншому складі суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_10 ,кожний окремо прохав колегію суддів залишити без задоволення апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 , а вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Прокурор заперечував проти апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_6 , просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанціїї без змін.
Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.
Заслухавши суддю-доповідача Апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, порівнявши їх з матеріалами наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілго ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Кримінальне провадження розглянуто в межах висунутого обвинувачення відповідно до ст. 337 КПК України.
Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України ґрунтуються на зібраних по кримінальному провадженню доказах, яким у відповідністю зі ст.374 КПК України судом була надана належна оцінка у вироку і в апеляційній скарзі не оскаржується.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів, вважає не обґрунтованими доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_6 , щодо порушення судом першої інстанції, норм матеріального та процесуального права, при призначенні покарання обвинуваченому та розгляді його цивільного позову.
У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Виходячи зі змісту ст.323 КПК України, вирок є обґрунтованим, якщо він постановлений на матеріалах повно зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду про подію злочину та про винуватість підсудного у його вчиненні достовірно підтверджені матеріалами справи. Для цього у вироку повинні бути проаналізовані і оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази, які як підтверджують висновок суду, так і спростовують його.
Твердження потерпілого про уникнення відповідальності та отримання занадто м`якого покарання ОСОБА_7 , колегія суддів вважає не обґрунтованим враховуючи , що судом першої інстанції при призначенні покарання дотримано вимог ст..ст. 50, 65 КК України і враховано :ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості; особу обвинуваченого - те , що ОСОБА_7 не судимий, характеризується посередньо, на обліку у нарколога не перебуває, перебуває на обліку у психіатра, не працює, громадською корисною працею не займається, має на утриманні малолітню доньку (а.кп 56-63 т.2);обставини, які пом`якшують покарання - часткове відшкодування завданої потерпілим шкоди, щире каяття.; обставин обтяжуючих покарання згідно ст.. 67 КК України не встановлено, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи конкретні обставини справи, дані щодо особи обвинуваченого,суд визнав винним ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначив йому покарання за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі , застосувавши положення ст.. 75 КК України , звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, та поклавши на обвинуваченого обов`язки відповідно до положень п.2,3ч.1 ст.76 КК України з покладанням контролю за поведінкою обвинуваченого на Апостолівський РВ КВІ.
Колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідним та достатнім

Судом першої інстанції розглянуто і вирішено питання стосовно заявленого цивільного позову у кримінальному провадженні
Згідно з вимогами ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши обґрунтування висновків суду першої інстанції, щодо вирішення питання по цивільному позову, колегія суддів встановила наступне.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12.04.2016р. потерпілий ОСОБА_6 , до початку судового розгляду, пред`явив цивільний позов до ОСОБА_7 , у якому він просив стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду у суммі 3100 грн. і моральнуї шкоду -5000 грн.(а.к.п.41-42, т.3).
Прослухавши технічний запис судового засідання від 13.04.2016р., колегія суддів встановила, що суд першої інстанції, вислухавши доводи потерпілого ОСОБА_6 щодо позовних вимог, допитав обвинуваченого, який частково визнав позов, а саме, не заперечував проти стягнення з нього матеріальної шкоди за викрадені речі і 2000 грн. моральної шкоди, і з`ясував думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження.
Розглядаючи цивільний позов, суд першої інстанції, керуючись нормами цивільного і кримінально процесуального права, дослідив докази щодо цивільного позову, а саме висновок тововарознавчої експертизи№21: згідно якої велосипед «Україна» з відкритою рамою виробництво ХВЗ, колеса «26» у робочому стані, б/в, вартість якого становить 700грн, головка цилінру мотоциклу МТ-11 у задовольному робочому стані ,б/в, вартість якого становить 150грн.; диск колісний від мотоциклу МТ-11 у задовольному робочому стані ,б/в, вартість якого становить 120грн.; покришка гумова «Дніпрошина» 3,72*19 від колеса мотоциклц МТ-11, у задовільному стані б/в вартість якого становить 350 грн., ланцюг металевий, розмір комірки 5*32см., у задовільному стані, б/в, варітсть якого становить 15грн.1 м., Вартість викраданого майна на момент скоєнння кримінального правопорушення складає13335 грн. (а.кп.30,т.2),а з урахуванням кількості 1620 грн. і частково задовольнив позов потерпілого ОСОБА_6 , з урахування того що потеріплому ОСОБА_6 повернуто велосипед «Україна» та диск колісний, оскільки докази на підтвердження вказаного у позові розміру як матеріальної так і моральної шкоди позивачем не надано як на час проведення слідства , де згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування клопотань та заяв потерпілий не мав ( акп68 т.2) так і до суду першої інстанції та до апеляційного суду .
Відповідно до вимог ст.126 ЦПК України та роз`яснень, наданих у п.п.5, 6, 14 постанови Пленумом Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року №3, розгляду в кримінальному провадженні підлягають позови про відшкодування матеріальної шкоди, при розгляді яких слід з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, та інше.Згідно ч.1 ст.. 129 КПК України , ухвалюючи обвинувальний вирок …суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримано.
Крім того , згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Аналізуючи фактичні обставини кримінального провадження колегія суддів приходить до висновку про те, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди, у розмірі 500 грн., стягнутий з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_6 , відповідає обсягу фізичних та моральних страждань, що мали місце внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином обґрунтував прийняте рішення щодо часткового задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 .
Будь-яких даних, які б свідчили про упередженість органів досудового слідства чи суду, колегією суддів не виявлено. Під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження вимоги норм чинного Кримінального процесуального кодексу України було дотримано.
Істотних порушень вимог КПК України, які перешкоджали суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження в тому числі в частині вирішення цивільного позову, та ухвалити законний, обґрунтований і справедливий вирок, не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок відповідає вимогам закону, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_14 задоволенню не підлягає, а оскаржуваний вирок слід залишити без зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 ч.3 ст. 185КК України - залишити без змін.
Запобіжний заход у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4