Справа № 199/1919/16-к
ВИРОК
іменем України
2016 року березня місяця 25 дня м. Дніпропетровськ
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000839 від 08.03.2016, відносно, -
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, на утриманні неповнолітніх і непрацездатних не маючого, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 01.06.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст.358, ст.ст.75,76 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;
- 29.07.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.263, ч.4 ст.70, ст.ст.75,76 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;
- 30.10.2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.2 ст.263, ст.ст.70,71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково: 13.12.2013 на підставі ст. 81 КК України невідбутий строк: 6 місяців 11 днів;
- 19.03.2014 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився: 11.04.2015 року по відбуттю строку покарання;
- 01.04.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 395, ч.4 ст.70 до 2 років 1 місяця позбавлення волі. В строк відбуття покарання зараховано час перебування під вартою з 04.03.2014 року за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська до 19.03.2014 року,
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.07.2014 у зв`язку із застосуванням ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014» від 08.04.2014 невідбуту частину покарання 1 рік 11 місяців 15 днів скорочено наполовину тобто на 11 місяців 23 дня. Початок строку 04.03.2014, кінець строку 11.04.2015, звільнився 11.04.2015
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську дане кримінальне провадження з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним, укладеною під час досудового слідства,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 близько 14:00 години 06.03.2016 року на вул. Калиновій у м. Дніпропетровську зустрівся з раніше йому відомим ОСОБА_5 , який запропонував йому разом розпити пляшку горілки у дворі будинку АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_3 погодився. В цей же самий день, а саме 06.03.2016 року, близько 14:00 години, знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 свій пакет, в середині якого знаходився його одяг та паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , аби той постежив за його речами, а сам, в свою чергу, пішов до магазину, аби купити цигарок. Після чого ОСОБА_3 побачив у пакеті, який йому передав ОСОБА_5 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 . У цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння паспортом, шляхом його таємного викрадення (крадіжки), з метою подальшого користування ним в особистих інтересах.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння паспортом, шляхом його таємного викрадення, ОСОБА_3 в цей же день, а саме 06.03.2016 року, приблизно о 14:15 годині, продовжуючи знаходитись у дворі буд. АДРЕСА_2 , в той час коли потерпілий ОСОБА_5 пішов до приміщення магазину, аби купити цигарок, діючи умисно, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже, усвідомлюючи таємний характер своїх умисних злочинних посягань, взяв із пакета паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 , виданий 10 січня 2002 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області та поклав його до зовнішньої кишені своєї куртки, тим самим незаконно заволодів паспортом ОСОБА_5 . Заволодівши таким чином паспортом, що належить ОСОБА_5 , ОСОБА_3 направився з ним до себе додому, з метою в подальшому користуватися викраденим паспортом в особистих інтересах, зокрема для оформлення кредиту.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 357 КК України, як такі що виразились у незаконному заволодінні паспортом.

16.03.2016 у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт та в цей же день укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним. Відповідно до даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правильності кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 357 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік із застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені підозрюваному ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_5 .
Розглядаючи в порядку п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та цілком розуміє характер його обвинувачення за ч. 3 ст. 357 КК України та його тяжкість, яке відноситься до невеликої тяжкості. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні даної угоди.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення між ними та ОСОБА_3 визначивши обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік із застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідно до диспозиції ст.ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження в судовому засіданні, переконався, що укладання сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування до них насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про примирення, пояснення обвинуваченого, потерпілого, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що ОСОБА_6 незаконно заволодів паспортом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 , виданий 10 січня 2002 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, тобто вчинив злочин відповідальність, за який передбачена ч.3 ст. 357 КК України, та його дії правильно кваліфіковані за вказаною статтею. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін.

Таким чином, вивчивши зміст обвинувального акту з додатками, заслухавши думки сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про примирення, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст. 471 КПК України і наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік із застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Угоду від 16.03.2016 про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000839 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 16.03.2016 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 рік.

На підставі п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1
25.03.2016