Ухвала
про залишення касаційної скарги без руху

04 квітня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 29 грудня 2015 року щодо зазначеної особи,
у с т а н о в и в:
У касаційній скарзі засуджена порушує питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 та частин 3, 6 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які на її думку, порушено або неправильно застосовано та, які в силу ст. 438 КПК є підставою для зміни чи скасування оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. Відсутність такого обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Проте наведених положень процесуального закону засудженою не дотримано, оскільки у поданій скарзі не міститься обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а відтак, й необхідності скасування вироку на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на приписи статей 91, 94, 412, 413 цього Кодексу.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, не погоджуючись з рішенням суду щодо правильності свого засудження за ч. 1 ст. 122 КК, засуджена ОСОБА_4 , зокрема, вказує на однобічність та неповноту судового розгляду, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Висловлена у касаційній скарзі вимогова про скасування судових рішень й ухвалення судом касаційної інстанції виправдувального вироку не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Крім того, вирок місцевого суду був предметом перевірки в порядку апеляційної процедури і ухвалою від 29 грудня 2015 року змінений за апеляційними доводами ОСОБА_4 , однак засудженою не наведено у скарзі обґрунтування незаконності цієї ухвали та необхідність її скасування на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, зважаючи на правила статей 404, 419 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Всупереч ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється лише на засудженого, який тримається під вартою.
Виконуючи приписи ст. 429 КПК, колегія суддів перевіривши касаційну скаргу засудженої на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу, встановила, що її подано без додержання положень наведеної норми процесуального права. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 повинно бути надано строк для усунення недоліків із роз`ясненням, що у разі невиконання зазначених вимог скаргу буде повернуто.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 29 грудня 2015 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків у встановлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3