УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора

на вирок Іванівського районного суду Київської області від 23 березня

2016 року та вирок Апеляційного суду Київської області від 16 серпня

2016 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а:
За вироком Іванівського районного суду Київської області від

23 березня 2016 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК. Постановлено на підставі ч. 3 ст. 72 КК основне покарання у виді штрафу призначене за попереднім вироком при призначенні покарання за сукупністю вироків складанню не підлягає і виконується самостійно.
16 серпня 2016 року Апеляційний суд Київської області, під час розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, в частині призначення покарання ОСОБА_4 скасував вирок районного суду і постановив новий, яким ОСОБА_4 визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК та призначив йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано покарання за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та штрафу у розмірі 850 грн. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК. Постановлено на підставі ч. 3 ст. 72 КК покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вироки місцевого та апеляційного судів та призначити новий розгляд в суд першої інстанції.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, що подає скаргу.
Проте всупереч наведеним положенням процесуального закону у поданій скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування вироку апеляційного суду на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412, 413, 419 цього Кодексу, а викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3