Справа № 743/724/15-к
Провадження №1-кп/743/16/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження в ЄРДР № 0000002 від 13.01.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 16.10.2015 року за ч.2 ст. 289, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за № 0000002 від 13.01.2015 року ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 26.08.2014 року у невстановлений слідством час, знаходячись в смт. Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, прийшов до будинку АДРЕСА_2 та шляхом проникнення до господарської будівлі, біля вказаного будинку, незаконно заволодів мопедом марки «Alpha», модель « ZS 50F», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , вартість якого станом на 26.08.2014, згідно висновку експерта № 3080/14-24 від 13.10.2014, складає 3280 гривень, чим заподіяв потерпілому матеріальні збитки на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав повністю. Суду ОСОБА_5 показав, що ввечері 26.08.2014 року він, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на двох мопедах поїхали до смт. Ріпки. Конкретної мети поїздки не було, їхали, щоб провести час. Він їхав ззаду, в якості пасажира, на мопеді ОСОБА_9 , відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 їхали вдвох на іншому мопеді. Із собою взяли пиво. Приїхавши в смт. Ріпки, зупинилися біля якогось парку, було вже темно. Деякий час стояли всі вчотирьох, розпивали пиво. Потім ОСОБА_6 та ОСОБА_8 кудись поїхали. Він та ОСОБА_9 залишилися, стояли ще деякий час, і, не дочекавшись ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , поїхали вдвох на мопеді ОСОБА_9 до м. Чернігова.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що він проживає у двоповерховому багатоквартирному будинку в смт. Ріпки. У дворі загального користування будинку у нього облаштований сарай, де він зберігав мопед марки «Alpha», модель « ZS 50F», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Сарай він зачиняв на навісний замок. Вранці 26.08.2014 року він виявив, що замок на сараї зламаний, а мопед зник. У зв`язку з цим він звернувся до відділу міліції. Пізніше у м. Чернігові мопед знайшли на автостоянці у частково розібраному стані. Ким була скоєна крадіжка його мопеду, йому відомо не було.

Допитані судом свідки обвинувачення суду показали наступне.

Так, свідок ОСОБА_9 суду показав, що ввечері 26 серпня 2014 року він, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на двох мопедах поїхали до смт. Ріпки, із собою взяли пиво. Він їхав на своєму мопеді з ОСОБА_5 . Коли приїхали в смт. Ріпки, то ОСОБА_6 та ОСОБА_8 кудись поїхали. Він та ОСОБА_5 залишилися їх чекати. В цей час йому зателефонувала мати та наказала їхати додому. Тому, не дочекавшись ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , він з ОСОБА_5 поїхали додому у м. Чернігів. Чи вчинялись які небудь крадіжки в смт. Ріпки в той вечір, йому невідомо. ОСОБА_5 нікуди від нього не відходив, ніякого мопеда не привозив. В м. Чернігів він з ОСОБА_5 повернулися на його - ОСОБА_9 мопеді.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 26 серпня 2014 року, ввечері, він та ОСОБА_8 на одному мопеді, а ОСОБА_9 з ОСОБА_5 - на іншому, приїхали в смт. Ріпки без будь якої мети. Зупинилися коло якогось парку, поряд були двоповерхові будинки. Зупинившись, всі розпивали пиво, яке привезли із собою. Через деякий час він поїхав до «Танка», де зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_10 , з яким був ще якийсь незнайомий хлопець. Останній запропонував помінятися мопедами. З цією метою він з незнайомцем поїхали в центр смт. Ріпки, до якогось двору, де хлопець з сараю викотив йому мопед, а він віддав на заміну свій. На його запитання, як звати хлопця, той відповіді не надав. Після цього він поїхав до м. Чернігів. ОСОБА_8 залишився в смт. Ріпки, а де були ОСОБА_9 та ОСОБА_5 йому невідомо. Викрадений мопед він поставив на автомобільну стоянку в м. Чернігові. Через декілька днів цей мопед він давав ОСОБА_5 покататися. Потім мопед вилучений працівниками міліції з автостоянки. За викрадення мопеду марки «Alpha», модель « ZS 50F», реєстраційний номер НОМЕР_1 , він вже засуджений вироком Деснянського районного суду м. Чернігова. Під час розгляду кримінального провадження відносно нього, він всю вину визнав, в судовому засіданні про ОСОБА_5 нічого не казав, оскільки останній цієї крадіжки не вчиняв. На досудовому розслідуванні він давав такі покази, які вимагали від нього співробітники поліції. Чому ОСОБА_11 не підтверджує того, що вони бачилися в смт. Ріпки, пояснити не може.

В подальшому свідок ОСОБА_6 взагалі відмовився від дачі показів, посилаючись на ст. 63 Конституції України, але при цьому наголосив на тому, що крадіжку мопеда він вчинив не з ОСОБА_5 .

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 суду показав, що в смт. Замглай Ріпкинського району проживають всі його рідні. Він часто буває в смт. Ріпки, знайомий з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , але 26.08.2014 року він не зустрічався з ОСОБА_6 і ні з ким його не знайомив.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 щодо того, як вони вчотирьох приїхали в смт. Ріпки. Додатково додав, що по приїзду в смт. Ріпки, він побачив біля одного з будинків скутер і вирішив його викрасти. Він пішов викрадати скутер, ОСОБА_6 поїхав у невідомому напрямку, а ОСОБА_9 та ОСОБА_5 залишилися там, де вони всі зупинилися, приїхавши в смт. Ріпки. Коли він викрав скутер, то відразу на ньому поїхав у м. Чернігів. Він не цікавився, де залишилися та чим займалися решта хлопців, оскільки поспішав залишити смт. Ріпки. За викрадення скутера він засуджений вироком Деснянського районного суду м. Чернігова. Про вчинення крадіжки мопеду ОСОБА_5 йому нічого невідомо. Під час досудового розслідування давав інші покази, оскільки його та його мати залякали співробітники поліції. Вони погрожували, що у випадку невиконання їх вимог щодо дачі ним необхідних показів, він опиниться за гратами. Все це співробітники поліції говорили його матері, а вона йому наказувала робити як вимагають слідчі.

Свідок ОСОБА_12 , який працює охоронцем на автостоянці, що розташована по вул. Гончарова в м. Чернігові, суду показав, що він наглядно знає ОСОБА_5 , оскільки останній в серпні 2014 року приходив брати з автостоянки мопед. Оскільки цей мопед ставив на автостоянку ОСОБА_6 , про що у їх журналі зроблено відмітку, то він телефонував ОСОБА_6 , щоб дізнатися чи можна віддати мопед ОСОБА_5 . Отримавши дозвіл, ОСОБА_5 забрав мопед. Чи повертав ОСОБА_5 на стоянку мопед, йому невідомо. Цей випадок він запам`ятав саму тому, що питав дозвіл у ОСОБА_6 віддати мопед, який він поставив на стоянку, іншій особі.

Таким чином, покази свідків обвинувачення, які допитані судом не містять даних про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення.

Також на обґрунтування обвинувачення прокурором надані наступні докази.

Зокрема, постанова старшого прокурора прокуратури Ріпкинського району ОСОБА_3 від 13.01.2014 року про виділення копій матеріалів кримінального провадження. Прокурор, розглянувши матеріали кримінального провадження в ЄРДР № 0000335 від 20.08.2014 року, встановив, що під час допиту підозрюваного ОСОБА_6 вбачається, що останній вчиняв кримінальні правопорушення разом з невстановленою слідством особою. В зв`язку з цим, прокурором виділено в окреме провадження стосовно невстановленої слідством особи, яка 26.08.2014 року разом з ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, копії матеріалів кримінального провадження.
Суду прокурором надані копії матеріалів кримінального провадження.

З копії протоколу огляду місця події від 26.08.2014 року вбачається, що при огляді сараю, що розташований у дворі будинку АДРЕСА_2 , виявлено пошкодження кріплення замку дверей сараю, в якому знаходився мопед потерпілого ОСОБА_7 . З протоколу огляду видно, що під час слідчої дії нічого не вилучалося.

З копії протоколу огляду місця події від 21.10.2014 року вбачається, що на автостоянці, що розташована по вул.. Гончарова в м. Чернігові, було виявлено мопед марки «Alpha», модель « ZS 50F». За номером на рамі мопеду встановлено, що мопед належить потерпілому ОСОБА_7 .

При цьому, під час огляду місця події автостоянки, слідчими не з`ясовувалося, ким поставлений на автостоянку виявлений мопед.

З протоколу огляду предмета від 29.05.2015 року видно, що у приміщенні автостоянки по АДРЕСА_3 оглянуто журнал, в якому охоронці стоянки записували інформацію про транспортні засоби, марку, модель, колір транспортних засобів, а також дату, час, коли ці транспортні засоби ставилися на стоянку. Записувались також і дані про особу, яка ставила транспортний засіб. На сторінці 24 мається запис, що ОСОБА_5 в денний час 28.08.2014 року помістив на стоянку мопед синього кольору без номерних знаків.

Судом оглянуто фотознімки вищевказаного журналу, представлені на оптичному носії. З фотознімків вбачається, що дійсно на сторінках маються записи в колонках, напевно про дату, час, а також назви транспортних засобів та прізвища, серед яких є прізвище ОСОБА_5 , можливо дата 28.08.2014, час 17.00, мопед, без номерів синього кольору. З оглянутих фотознімків неможливо зрозуміти, які саме дії позначалися охоронцем в кожній з колонок (чи ставився чи забирався транспортний засіб і ким, оскільки відсутні пояснювальні позначки над колонками). Суду не надано для огляду та дослідження вищеназваний журнал.

Таким чином, з дослідженого фотознімку можна зробити висновок, що ОСОБА_5 дійсно ставив на автостоянку мопед синього кольору без номерних знаків 28.08.2014 року, але він ставив і в інші дати мопед з подібними ознаками. При цьому суду не є зрозумілим, яким чином фотознімок цього журналу підтверджує факт вчинення ОСОБА_13 заволодіння транспортним засобом 26.08.2014 року. Адже фотознімок не містить фактичних даних, які підтверджують беззаперечно, що ОСОБА_5 поставив на стоянку саме мопед потерпілого ОСОБА_7 .

Крім того, суд вважає, що фотознімок вищевказаного журналу не являється допустимим доказом. Суд не мав змоги дослідити безпосередньо сам журнал, який не вилучався органом досудового розслідування, як речовий доказ, що міг зберегти відомості щодо факту чи обставин кримінального правопорушення. Слідчим не встановлено та не допитано особу, що внесла запис, який відображений на фотознімку. Крім того, вищевказані фотознімки не спростовують покази свідка ОСОБА_6 про те, що він поставив викрадений мопед на автостоянку, а ОСОБА_5 , з його дозволу , через декілька днів брав цей мопед. Ці покази підтверджуються показами свідка ОСОБА_12 з приводу того, що мопед на автостоянку поставив ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 брав цей мопед з дозволу ОСОБА_14 , відповідно він міг його і повернути на автостоянку, про що були зроблені записи у журналі. Всі ці обставини залишилися поза увагою органу досудового розслідування.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.05.2015 року вбачається, що свідку ОСОБА_12 пред`явлено для впізнання фотознімки, серед яких він опізнав ОСОБА_5 . Вказаний протокол містить тільки дані про те, що свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_5 по темному волоссю та міцній тілобудові. При цьому в протоколі не відображено, за яких обставин свідок ОСОБА_15 бачив ОСОБА_5 , тобто протокол не містить ніяких фактичних даних.

Прокурором в якості доказів суду надані копії протоколів та відеозаписів слідчих експериментів, які проводилися з неповнолітніми підозрюваними ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Суд вважає, що вищевказані докази є недопустимими у даному кримінальному провадженні, оскільки, у відповідності до ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 безпосередньо судом допитані в якості свідків, при цьому, будучи попередженими про кримінальну відповідальність, зазначені свідки відмовилися від показів, які вони давали під час досудового розслідування, пояснивши причину зміни показів неповнолітнім віком та психологічним тиском з боку працівників правоохоронних органів.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.03.2015 року, який набрав чинності, ОСОБА_6 засуджений за незаконне заволодіння 26.08.2014 року транспортним засобом за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, зокрема, мопедом марки «Alpha», модель « ZS 50F», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

З дослідженого судом запису фіксування процесу технічними засобами, наданого прокурором в якості доказу, встановлено, що ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та погодився з тими обставинами, які встановлені органом досудового розслідування та викладені в його обвинуваченні. При цьому, ОСОБА_6 не називав особу, з якою вчинив правопорушення, не з`ясовував цього і прокурор.

Таким чином, вирок Деснянського суду м. Чернігова від 16.03.2015 року жодним чином не доводить вину саме ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Крім того, прокурор, як на доказ учинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення 26.08.2014 року, посилається на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 16.10.2015 року, яким ОСОБА_5 засуджений за аналогічний злочин, тобто за незаконне заволодіння мопедом.

Вказаний доказ є недопустимим з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 88 КПК України, докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Враховуючи все вище викладене, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_5 незаконного заволодіння транспортним засобом.

Відповідно ст.. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, а також у разі якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати невинуватим по всьому обсягу пред`явленого йому обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за № 0000002 від 13.01.2015 року та виправдати за частиною 2 статті 289 КК України.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1