У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження слідчого Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва, про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001856 від 18.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та містять інформацію стосовно абонентів ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , за період часу з 01.01.2016 року по теперішній час.
Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Звернувшись до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, слідчий не з`явився для розгляду вказаного клопотання.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить конкретної вказівки слідчому судді на те, яким чином необхідно діяти в разі неявки на розгляд клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів сторони кримінального провадження, якою таке клопотання було подане.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Отже, положення Кримінально процесуального кодексу встановлюють, що неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та не доведення обставин зазначених в клопотанні, що свідчить про наявність правових підстав для відмови в задоволенні такого клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Разом з тим, з поданого клопотання не можливо встановити, який саме прокурор погодив клопотання.

Також, клопотання не містить дати його складання та погодження з прокурором.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва, про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001856 від 18.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1