№707/374/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2016 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000045 відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна вища, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що в 2011 році ОСОБА_4 у невстановленої в ході слідства особи, незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій придбав, шляхом обміну з доплатою спортивну рушницю «ТОЗ» МЦ 12 та набої до неї, після чого незаконно переніс до місця свого проживання, де в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу.

Так, близько 16 години 05 хвилин 11.01.2016 року під час огляду місця події автомобіля «Сітроен» д.н.з НОМЕР_1 , що був зупинений інспекторами Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, на відстані 200 метрів не доїжджаючи до знаку 85 кілометр, дороги «НІ6», на відрізку дороги між Смілянським шосе та с. Руська Поляна, Черкаського району, Черкаської області, в ході чого в салоні даного автомобіля було виявлено та вилучено предмет схожий на рушницю, яка згідно висновку судово- балістичної експертизи №1/44 від 19.01.2016 являється нарізною вогнепальної зброєю - 5,6-мм однозарядною спортивною цільовою гвинтівкою моделі МЦ-12 заводського виробництва «Тульский оружейный завод» СРСР, заводські серія та номер «№480» та 40 предметів, схожих на набої, які згідно висновку судово-балістичної експертизи № 1/45 від 19.01.2016 являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 5,6-мм цільовими патронами кільцевого запалювання, заводського виробництва СРСР, що придатні для стрільби.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, якнезаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

18 лютого 2016 року між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000045 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні зазначав що угода відповідає вимогам закону та просив її затвердити.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Черкаської місцевої прокуратури та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив указане кримінальне правопорушення, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу суд залишає особисте зобов`язання.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 лютого 2016 року між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000045.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи і періодично з`являтись для реєстрації в орган КВІ за місцем проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишає особисте зобов`язання.

Речові докази: спортивну гвинтівку МЦ-12 калібру 5,6 мм., 20 патронів МК калібру 5,6 мм, 20 гільз МК 5,6 мм., що зберігаються на складі ресурсного забезпечення Головного управління Національної поліції в Черкаській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у справі за проведення судових експертиз у сумі 859 (вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 92 коп.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1