Справа № 396/336/16-к
Провадження № 1-кп/396/80/16
УХВАЛА
04.04.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого: ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_4 ,
за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні суспільно-небезпечних діянь за наступних обставин: 19.12.2015 року близько 10.00 години більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходився в АДРЕСА_2 який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переконався, що його ніхто не бачить проник на територію домоволодіння та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення бані викрав алюмінієвий казан ємкістю 40 літрів. В подальшому даний алюмінієвий казан ОСОБА_5 збирався віднести до приймального пункту металобрухту.
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 2 від 08.01.2016 року вартість алюмінієвого казана бувшого у використані ємкістю 40 літрів становить 675 гривень.
Своїми навмисними та протиправними діями ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_6 , матеріальні збитки на загальну суму 675 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, тобто суспільно небезпечне діяння, передбаченому ч. 3 ст.185 КК України.
Крім того встановлено, що в період з 22.12.2015 року по 23.12.2015 року точної дати та часу слідством не встановлено ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна проник на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 яке належить ОСОБА_7 , 1987 року народження звідки викрав господарську тачку та 5-ть секцій паркану. В подальшому дані речі відніс на приймальний пункт металобрухту який розташований за адресою АДРЕСА_4 за що отримав грошові кошти в сумі 48 гривень.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 17 від 14.01.2016 року вартість двоколісної садової тачки бувшої у використанні становить 241,86 гривень, вартість однієї секції паркану бувшого у використанні становить 176,11 гривень.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_7 , на загальну суму 1122,41 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, тобто суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.
Також встановлено, що в період з 25.12.2015 року по 28.12.2015 року точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна проник на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_5 та яке належить ОСОБА_8 , 1989 року народження звідки викрав металевий візок. В подальшому даний візок ОСОБА_5 відніс на приймальний пункт металобрухту який розташований за адресою АДРЕСА_6 за що отримав грошові кошти які в подальшому витратив на власні потреби.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19 від 14.01.2016 року вартість садової тачки бувшої у використанні становить 385,60 гривень.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_8 , на загальну суму 385,60 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, тобто суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.
Встановлено, що 30.12.2015 року близько 10.00 години ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна проник на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 та яке належить ОСОБА_9 , 1956 року народження звідки викрав алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів та алюмінієву ємкість на 100 літрів. В подальшому дані речі ОСОБА_5 відніс на приймальний пункт металобрухту який розташований за адресою АДРЕСА_4 за що отримав грошові кошти які в подальшому витратив на власні потреби.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 128 від 24.02.2016 року вартість алюмінієвого бідону ємкістю 40 літрів бувшого у використанні становить 380,00 гривень, вартість алюмінієвої ємкості діаметром 60 см., висотою, 1,5 метра товщиною стінки 3 мм., бувшої у використанні становить 570,00 гривень.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_10 , на загальну суму 950,00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, тобто суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.
Продовжуючи свою злочину діяльність в період з 29.12.2015 року по 04.01.2016 року ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна проник на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 та яке належить ОСОБА_6 звідки викрав алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів. В подальшому даний бідон ОСОБА_5 відніс на приймальний пункт металобрухту який розташований за адресою АДРЕСА_4 за що отримав грошові кошти в сумі 85 гривень які в подальшому витратив на власні потреби.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 130 від 24.02.2016 року вартість алюмінієвого бідону ємкістю 40 літрів бувшого у використанні становить 410,83 гривень.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_6 , на загальну 410,83 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, тобто суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.
Також встановлено, що 05.01.2016 року ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна проник на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 та яке належить ОСОБА_9 звідки викрав чавунний чан ємкістю 60 літрів. В подальшому даний чавунний чан ОСОБА_5 мав намір віднести на приймальний пункт металобрухту та отримати при цьому грошові кошти.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 125 від 22.02.2016 року вартість чавунного чану ємкістю 60 літрів бувшого у використанні становить 475,00 гривень.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_10 , на загальну 475,00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, тобто суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.
Продовжуючи свою злочину діяльність 06.01.2016 року ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном проник на територію домоволодіння яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 де реалізовуючи свій злочинний умисел, переконався в таємності своїх дій ОСОБА_5 , почав з приміщення виносити чоловіче взуття розміром 43 та пральну машинку радянського виробництва. В цей час до останнього підійшов ОСОБА_9 який знаходився на території домоволодіння та запитав в нього, що він поробляє, але останній з психічним захворюванням не зміг нічого пояснити. Таким чином ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 108 від 16.02.2016 року вартість пральної машинки радянського виробництва бувшої у використанні становить 522,50 гривень, вартість однієї пари чоловічого взуття 43 розміру бувшого у використанні становить 279,00 гривень.
Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 801,50 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 44 від 02.02.2016 року ОСОБА_5 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді помірної розумової відсталості з значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів, що позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відношенні ікнримінуємого правопорушення ОСОБА_5 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ст.19 ч.2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру.
Захисник проти задоволення клопотання не заперечувала та просить прийняти відповідне процесуальне рішення, згідно досліджених матеріалів кримінального провадження,додавши, що на підставі досліджених в судовому засіданні дматеріалів підзахисний обгрунтовано обвинувачується у скоєнні суспільно-небезпечних діянь.
Суд, заслухавши прокурора, захисника, потерпілого ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідноч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 44 від 02.02.2016 року, ОСОБА_5 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді помірної розумової відсталості з значним порушенням поведінки, які вимагають лікувальних заходів, що позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у відношенні інккримінуємого правопорушення ОСОБА_5 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ст.19 ч.2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного лікування - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Відповідно до ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.
Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:
1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;
2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом;
3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом;
4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Суд при визначенні виду міри медичного характеру враховує не тільки характер душевного захворювання, а й рекомендації лікаря-психіатра про тип лікувального закладу, а саме висновок судово-психіатричної експертизи № 44 від 02.02.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного лікування - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання, що виключає можливість застосування покарання.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру, але не у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, як клопоче прокурор, а лише виключно той вид, який встановлено висновком судово-психіатричної експертизи у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання м. Новоукраїнка Кіровоградської області.
На підставі встановленого та керуючись ст.ст.19, 94 КК України, ст.ст.512-513 КПК України,суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубровиця Рівенської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання м. Новоукраїнка Кіровоградської області.
Захід забезпечення кримінального провадження -поміщення до психіатричного закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні" в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до набрання ухвалою законної сили залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцятиднів з дня її проголошення через Новоукраїнський районний Кіровоградської області.
Головуючий: ОСОБА_1