АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11 - сс/796/1504/2016 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2016 року місто Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність Генеральної прокуратури України та матеріали судового провадження у скарзі, -

в с т а н о в и в :
24 квітня 2016 року ОСОБА_3 склав та о 2150 годині 25 числа того ж місяця направив електронною поштою на адресу Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність Генеральної прокуратури України.

Апеляційним судом міста Києва ця скарга отримана 26 квітня 2016 року, наступного дня пройшла автоматичний розподіл та 28 квітня 2016 року отримана суддею.

Цього ж дня Печерський районний суд міста Києва надав судове провадження, єдиний унікальний номер справи 757/10097/16-к, у вказаній вище скарзі.

Як видно з апеляційної скарги та матеріалів судового провадження, 9 березня 2016 року до провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягала, на думку скаржника, в неповідомленні його про проведення негласних слідчих дій в період 2012-2016 років в порядку ст. 253 КПК України.

У цій скарзі ОСОБА_3 просив визнати неналежним нагляд Генерального прокурора України та підпорядкованих йому прокурорів за дотриманням законів органами, які здійснювали досудове розслідування та оперативно-розшукову діяльність у зв`язку з неповідомленням про проведення відносно нього негласних слідчих дій в порядку ст. 253 КПК України та зобов`язати Генерального прокурора України направити йому таке повідомлення у випадку проведення вказаних заходів.

10 березня 2016 року слідчий суддя своєю ухвалою відмовив у відкритті провадження за вказаною скаргою, мотивуючи тим, що положеннями ст. 303 КПК України не передбачена можливість оскарження саме таких дій, бездіяльності, рішень слідчого, прокурора та послався на положення ч.1 ст. 303 та ч.4 ст. 304 КПК України.

Копія цієї ухвали направлена ОСОБА_3 16 березня 2016 року.

Не погодившись зі вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України надає право оскаржити бездіяльність прокурора у разі невиконання процесуальних дій, для проведення яких цим кодексом встановлено певний строк; ст. 253 КПК України визначає, що особі, відносно якої було здійснено негласні слідчі(розшукові) дії, прокурору або за його дорученням слідчому належить письмово повідомити про таке обмеження протягом дванадцяти місяців з дня припинення таких дій, що зроблено не було; на свої запити до Генеральної прокуратури України відповіді щодо проведення таких заходів він не отримав, що на його думку, свідчить про проведення таких заходів зі зловживаннями; Законом України «Про прокуратуру» Генеральному прокурору України надане право давати письмові вказівки будь-якому прокурору; контроль за дотриманням законів покладено на перших керівників прокуратури; ненадання повідомлення у вказаний дванадцятимісячний термін та не віддання письмової вказівки про надання такого повідомлення, на думку апелянта, підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України; апелянт має підстави вважати, що у зв`язку з його зверненням до Європейського суду в правах людини у серпні 2013 року працівниками правоохоронного органу було вилучено з його поштового відправлення до згаданого суду копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а в подальшому за цими відомостями відкрито кримінальне провадження № 0000348, яке неодноразово незаконно закривалось.

На цих підставах він просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну, змінити цю ухвалу та зобов`язати Генерального прокурора України дати письмові вказівки підпорядкованим йому прокурорам про направлення йому повідомлення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно нього.

В порядку підготовки до судового розгляду апелянт також просить витребувати з Генеральної прокуратури України, прокуратури Київської області його запити про проведення відносно нього негласних слідчих дій, а з режимно-секретного підрозділу Апеляційного суду міста Києва - обліково-статистичну карту на кримінальне судове провадження про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та клопотання прокурора в суд про проведення таких дій.

Не вдаючись в оцінку обґрунтованості апеляційних вимог, приходжу до наступних висновків.

Оскаржена ОСОБА_3 ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва проголошена 10 березня 2016 року, без участі самого ОСОБА_3 , а текст цієї ухвали йому був направлений поштою 16 числа того ж місяця.

Як правильно зазначено у вказаній ухвалі, апеляційне її оскарження можливе впродовж п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а оскільки ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 написав 24 квітня 2016 року, а направив її електронною поштою лише о 2150 годині 25 квітня 2016 року, тобто ця скарга подана з пропуском встановленого строку апеляційного оскарження більш ніж на місяць; при цьому будь-яких відомостей на підтвердження того, що апеляційна скарга направлена без пропуску встановленого законом строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді ОСОБА_3 до апеляційної скарги не надав; не заявив він і клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження з поважних причин та не навів будь-яких підстав для пропуску цього строку.

Тим часом, відповідно до п.4 ч.3 ст. 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, ця апеляційна скарга повертається апелянту.

Таке рішення, втім, не перешкоджає ОСОБА_3 звернутися з повторною апеляційною скаргою у разі усунення вказаних вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.3 ст. 399 КПК України, -

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність Генеральної прокуратури України повернути ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена касаційним порядком до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_4

[1]