печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Печерського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив зобов,язати уповноважених осіб Генеральної прокуратури України внести відомості до ЄРДР відносно судді Солом,янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 за постановлення суддею завідомо неправосудної ухвали. ОСОБА_3 посилався на те, що 23 травня 2016 року з Генеральної прокуратури України отримано відповідь від 12 травня 2016 року номер 17/7-р щодо розгляду його заяви у порядку ст.214 КПК України. Він вважає вказану відповідь незаконною, неповною, необ,єктивною. У відповіді зазначено, що його заяву у порядку ст.214 КПК України від 28 квітня 2016 року за вихідним номером С-3755 від 29 квітня 2016 року направлено до прокуратури міста Києва заступнику прокурора ОСОБА_5 , однак це рішення грубо і недопустимо порушує діючи норми законодавства України, зокрема ст.480 КПК України, в якій вказується особливий порядок кримінального провадження стосовно професійного судді, а тому рішення про спрямування його заяви до прокуратури міста Києва є незаконною.

Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.ст. 214, 303, 307 КПК України, ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважену особу Генеральної прокуратури України внести відповідні відомості до ЄРДР, викладені в його заяві про кримінальне правопорушення відносно судді Солом,янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 за постановлення суддею завідомо неправосудної ухвали.

До судового засідання ОСОБА_3 не прибув, знаходячись у СІЗО номер 13, представник особи, бездіяльність якої оскаржується до судового засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З урахуванням вимог ст.303 та ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності вказаних осіб на підставі наданих до скарги документів.

Вивчивши скаргу, додану до неї заяву, слідчий суддя прийшов до наступного висновку: Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом із тим, за змістом ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тобто, з огляду на вказані положення, розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР та поняття реєстрації заяв, які є різними за своєю суттю.

В судовому засіданні встановлено, що заяву ОСОБА_3 листом від 29 квітня 2016 року за вихідним номером С-375 Генеральною прокуратурою України направлено до прокуратури міста Києва заступнику прокурора ОСОБА_5 .

Такі дії Генеральної прокуратури України відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на діючому законодавстві.

Відповідно до п. 3.6 «Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні правопорушення», заяви, повідомлення про вчиненні кримінальні правопорушення, що віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли на розгляд прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Також, по суті заяви вбачається, що ОСОБА_3 просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддею Солом,янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 кримінального правопорушення в результаті його незгоди з постановленою суддею ухвалою.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку визначеному процесуальним законом.

Незгода з рішенням судді сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає,що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь яким рішенням суду.

У зв`язку з чим, вважаю відсутніми підстави згідно ч.5 ст.214 КПК України для внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає необхідним у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя