ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/1011/16-к Провадження по справі № 1-кп/514/68/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2016 року смт Тарутине
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 29 січня 2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 15 вересня 2014 року за ч. 1 ст. 119 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців, ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 22 березня 2016 року звільненого від відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Токузи Каушанського району Республіки Молдова, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, мешканки АДРЕСА_2 , засудженої вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 28 січня 2010 року до 200 годин громадських робіт, судимість погашена в установленому законом порядку, засудженої вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 21 червня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та звільненої від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки смт Тарутине Тарутинського району Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, мешканки АДРЕСА_2 , засудженої вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 28 лютого 2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та звільненої від відбування покарання з іспитовим строк в 1 рік, постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 21 березня 2013 року звільненої від відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, засудженої вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 21 червня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та звільненої від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
28 січня 2016 року біля 20.00 годин ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у громадянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , погодився на пропозицію ОСОБА_5 спільно з нею та її донькою ОСОБА_6 таємно викрасти зерно пшениці у потерпілого ОСОБА_7 з метою в подальшому обміняти викрадене зерно пшениці на вино домашнього виробництва.
Так, вступивши в злочинну змову, направлену на проникнення на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_3 , з метою таємного викрадення майна, розподіливши між собою ролі та реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на викрадення майна, з метою особистого збагачення за рахунок потерпілого, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи навмисно, з корисливих мотивів, таємно 28 січня 2016 року біля 20:40 годин ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проникли на подвір`я зазначеного домоволодіння, в якому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишилися спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_4 через стулки дверей проник до приміщення коридору, з якого почергово викрали три мішка вартістю 2 грн. за 1 мішок, наповнені зерном пшениці загальної вагою 126,25 кг, вартістю 3 грн. 80 коп. за 1 кг, яким розпорядились на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заподіяли матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 485 грн. 75 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому злочині та пояснив суду, що дійсно в кінці січня 2016 року спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_7 , в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , зокрема три мішка наповнені зерном пшениці вагою 126, 25 кг. У вчиненому він розкаюється.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнали себе повністю винними в інкримінованому їм злочині, надали суду аналогічні показання. Також, пояснили, що у вчиненому кримінальному правопорушенні вони розкаюються та просять суворо їх не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідно до обвинувального акту шкода, завдана злочином відшкодована в повному обсязі. Цивільний позов від потерпілого до суду не надходив. Також, потерпілий ОСОБА_7 року надав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України дійшов висновку про проведення судового розгляду без потерпілого.
Враховуючи показання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та те, що вони не оспорюють фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним і суд обмежився допитом обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і дослідженням доказів, які характеризують обвинувачених, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.
Суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
Також, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Крім того, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно зі ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, відсутні.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особи винних, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає за можливе призначити їм покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд також бере до уваги наявність не скасованої ухвали Тарутинського районного суду Одеської області від 22 березня 2016 року про звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 15 вересня 2014 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку, а при призначенні покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 суд бере до уваги вчинення ними злочину до постановлення вироку Тарутинського районного суду Одеської області від 21 червня 2016 року.
Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щиро розкаюються у вчиненні злочину, визнали повністю свою вину, добровільно відшкодували завдані матеріальні збитки, потерпілий претензій до них не має, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинувачених без відбування покарання та ізоляції від суспільства, а тому до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.
Долю речових доказів у справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, цивільний позов не заявлявся.
Також з обвинувачених необхідно стягнути суму підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в один рік.
Відповідно до п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати покарання за вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 21 червня 2016 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю у два роки.
Відповідно до п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати покарання за вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 21 червня 2016 року і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю у два роки.
Відповідно до п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В силу положень ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 26 жовтня 2016 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази у справі, а саме три мішки, наповнені зерном пшениці - повернути законному володільцю ОСОБА_7 .
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи Одеським НДІСЕ Міністерства юстиції України на суму 1057,20 гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку обвинуваченим та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1