1-кп/357/883/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.11.2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Біла Церква обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0004612 від 10.09.2016 року по обвинуваченню за ч.2 ст.309 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, розлученого, не працюючого, з повною середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 10.06.2006року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.289, 69 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 18.01.2007 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.296, 304, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений 04.02.2009 з Бориспільської ВК №119 згідно указу президента України про помилування від 28.01.2009 з іспитовим строком 1 рік; 30.07.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 гривень; 13.02.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт; 28.05.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 19.06.2015 року Таращанським районним судом Київської області за ч.1 ст.203-2 КК України до штрафу в сумі 17 000 гривень, 13.09.2016року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, 70,71 КК України до позбавлення волі на 6 років( вирок не набрав законної сили),-

В С Т А Н О В И В:
10 вересня 2016 року близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 246 по вул. Сквирське шосе м. Біла Церква Київської області, на землі повторно незаконно придбав-знайшов медичний шприц об`ємом 5 мл., заповнений до позначки 1 мл рідиною коричневого кольору, опієм (ацетильованим) та визначивши по запаху, що дана рідина, яка знаходиться в медичному шприці є наркотичним засобом, поклав його до внутрішньої кишені сумки, яку тримав на плечі та незаконно зберігав для власного вживання, без мети збуту, однак цього ж дня, близько 10 години 35 хвилин, біля в`їзду до ГБК «Ракета», що по вул. Сквирське шосе м. Біла Церква Київської області ОСОБА_4 було зупинено працівниками поліції на предмет зберігання заборонених предметів та у нього, в ході його особистого обшуку в присутності понятих, з внутрішньої кишені сумки, яку він тримав на плечі, виявлено та вилучено ін`єкційний медичний шприц одноразового використання, номінальною ємністю 5 мл, заповнений до позначки 1 мл рідиною коричневого кольору, яка відповідно до висновку експерта №19/7-03/270 від 12.09.2016року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено-опієм ацетильованим, визначеною масою у перерахунку на суху речовину 0,0333 г, який ОСОБА_5 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», повторно, незаконно придбав, зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, повторному вчиненні злочину, визнав повністю та суду показав, що раніше протягом близько 17 років вживав наркотичні засоби, вживав наркотики як шляхом куріння так і шляхом ін`єкцій, а тому коли знайшов шприц з опієм, одразу ж зрозумів, що там знаходиться, однак взяв наркотичний засіб собі, для власного вживання, в чому в даний час щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства як умисне, незаконне придбання та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно, тобто обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а тому він підлягає покаранню за вчинене в межах санкції вказаної статті, покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю з вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2015 року з застосуванням вимог ст. 71 КК України, так як новий злочин ОСОБА_6 вчинений під час іспитового строку за вказаним попереднім вироком суду та остаточне покарання призначити з врахуванням вироку Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року, яким обвинуваченого засуджено за ст. 203-2 ч.1 КК України до штрафу в 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, який виконувати самостійно, так як зазначений штраф обвинувачений не сплатив.

При цьому суд вважає неможливим на час ухвалення вироку визначення остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з врахуванням викроку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2016 року, який не набрав законної сили, а тому при визначенні остаточної міри покарання до уваги судом бути прийнятий не може.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаюється, чим активно сприяв розкриттю злочину - наведену обставину суд розцінює як пом`якшуючу відповідальність обвинуваченого.

Обтяжуючою відповідальність ОСОБА_4 обставиною суд визнає рецидив злочину.

ОСОБА_4 раніше шість разів судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі із користі та пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, вчинив злочин середньої тяжкості в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, не працює, не одружений, характеризується позитивно за місцем проживання, перебуває на обліку лікаря нарколога з приводу вживання наркотичних засобів з 2016 року, у лікаря-психіатра не перебуває, а тому суд вважає, що обвинувачений схильний до вчинення крадіжок та злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, його особа становить підвищену суспільну небезпеку, а тому його виправлення можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, так як інша, більш м`яка міра покарання не може забезпечити його виправлення.

Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався, так як ОСОБА_4 утримується в СІЗО за попереднім вироком суду, а тому до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Судові витрати в справі в розмірі 440, 20 грн. за проведення судово- хімічної експертизи слід стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави, речові докази, медичний шприц з опієм, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП- слід знищити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , суд
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі .

Згідно ст.71ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2015 року та остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді 5 років 180 днів позбавлення волі.

Відповідно до ст. 72 ч.4 КК України вирок Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року, яким обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено за ст. 203-2 ч.1 КК України до штрафу в 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, виконувати самостійно.

Застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили та утримувати в Київському СІЗО УДПС України в Київській області.

Строки відбування покарання ОСОБА_4 вираховувати з 13.09.2016 року та відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк тримання його під вартою в СІЗО на стадії набрання попереднім вироком суду законної сили та судового розгляду, а саме, період з 13.09.2016 року по 01.11.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в строк відбування покарання.

Речові докази, медичний шприц з опієм, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП - знищити.

Судові витрати в справі в розмірі 440, 20 грн. за проведення судово хімічної експертизи стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1