Справа № 639/5834/16-к Провадження № 1-кс/639/942/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.08.2016 року місто Харків
В клопотанні слідчий посилається на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за розбій у сукупності з іншими злочинами, а саме 21.03.2005 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до 11 років 6 місяців позбавлення волі, та в подальшому, звільнившись 22.06.2015 року із застосуванням ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбуту частину покарання на строк 1 рік 8 днів за постановою Харківського районного суду Харківської області від 12.06.2015 року, на шлях перевиховання та виправлення не став, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість повторно вчинив розбійний напад за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 23.02.2016 року приблизно о 20 год. 30 хв. разом із невстановленою в ході досудового слідства особою, перебував поблизу будинку № 18-А по вул. Лейтенанта Шмідта м. Харкова.
Саме в той час вони помітили раніше їм незнайомого ОСОБА_7 , який йшов їм на зустріч та розмовляв по своєму мобільному телефону. При цьому у ОСОБА_6 та невстановленої особи, виник спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_7 .
Діючи відповідно до розробленого плану, ОСОБА_6 сховався за деревом та приготувався до нападу на ОСОБА_7 , який приближався до нього. У свою чергу невстановлена особа, знаходилась неподалік від ОСОБА_6 , готуючись надати йому допомогу у скоєнні нападу на ОСОБА_7 та заволодіти майном останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , маючи при собі балон з рідиною сльозоточивої дії, який він вирішив використати в якості знаряддя злочину, діючи узгоджено з невстановленою особою, несподівано для ОСОБА_7 вийшов із за дерева йому на зустріч та, порівнявшись з ним, розпорошив тому в обличчя із балона рідину сльозоточивої дії, позбавивши потерпілого можливості бачити навколишню обстановку. У відповідь на вказані протиправні дії нападника ОСОБА_7 став чинити опір, намагаючись відштовхнути його від себе.
Не дивлячись на здійснюваний опір потерпілого, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, долаючи опір ОСОБА_7 наніс йому один удар кулаком в обличчя. Від отриманого удару потерпілий впав спиною на землю, вдарившись при цьому головою, і втратив свідомість.
Надалі ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії за попередньою змовою з невстановленою особою, підійшли до лежачого без свідомості ОСОБА_7 та, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, заволоділи його мобільним телефоном «Lenovo А526», вартістю 649 гри., який знаходився на землі, чоловічою сумкою, вартість якої в ході досудового слідства не встановлена, з її вмістом: мобільним телефоном «Samsung GТ-С5212i», вартістю 226 грн,; ліхтарем «Ansmann Agent 1», вартістю 701 грн.; флеш-накопичувачем «Transcend JatFlash V30» об`ємом 4GЬ, вартістю 42 грн.; флеш-накопичувачем «Transcend JatFlash 350» об`ємом 16GЬ, вартістю 74 грн.; медичним препаратом у вигляді таблеток «Бронхімакс 80м» вартістю 40 грн. 07 грн.; медичним препаратом у вигляді крапель «Неонокс цикламен», вартістю 41 грн. 70 коп.; медичним препаратом у вигляді спрею «Синус-Лифт комплекс», вартістю 78 грн. 80 коп.; паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_7 ,; медичною книжкою військовослужбовця на ім`я ОСОБА_7 ; ключем від робочого кабінету та ключем від сейфу; карткою-замісником на отримання табельної зброї на ім`я ОСОБА_7 ; перепусткою на територію ХУПС; двома кредитними картками банку «Приват Банк»; дисконтною карткою магазину «Брусничка»; дисконтною карткою магазину «Фора»; дисконтною карткою магазину «Рост»; дисконтною карткою аптеки «Доброго дня»; жетоном військовослужбовця ВСУ та портмоне, вартість якого в ході досудового розслідування не встановлено, з грошовими коштами в сумі 150 грн., який витягли з карману куртки потерпілого.
Надалі ОСОБА_6 та невстановлена особа, звернувши на свою користь вказане майно та грошові кошти потерпілого, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.
В ході розбійного нападу, поєднаного із заподіянням тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , діючи узгоджено з невстановленою особою, спричинив потерпілому ОСОБА_7 травматичну екстракцію 22-го зуба і травму 11, 21, 23 зубів з переломом коронок і подальшим видаленням цих коренів зубів, перелом коронок яких був на рівні більше ніж 1/4 зуба, забійну рану на верхній і нижній губі та садно на голові.
Садно на голові за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, забійні рани на верхній та нижній губі за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більш як на 3 тижні, а травмо чотирьох зубів за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, які спричинили стійку втрату загальної працездатності менш ніж на третину, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 1218-ая/16 від 18.03.2016.
В результаті розбійного нападу ОСОБА_6 у групі з невстановленою особою, завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2026 грн. 77 коп., з яких 150 грн. грошові кошти та 1876 грн. 77 коп. вартість майна, що підтверджено висновком товарознавчої експертизи № 1411 від 12.03.2016.
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та особою яка раніше вчинила розбій.
У вчинені даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, не працюючий, не одружений, не маючий неповнолітніх дітей, не маючий на утриманні інвалідів, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 28.05.2001 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; 10.04.2005 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 31.03.2005 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 70, ст. 71 КК України до 11 років 6 місяців позбавлення волі.
17.05.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
17.05.2016 Жовтневим районним судом м. Харкова відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області строком на 60 діб, тобто до 15.07.2016.
13.07.2016 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області відносно ОСОБА_6 подовжено на 30 діб, тобто до 14.08.2016.
В ході допита ОСОБА_6 в якості підозрюваного останній свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та заперечував щодо обставин зазначених у повідомленні йому про підозру.
Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: оглядом місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 23.02.2016 року, свідченнями потерпілого ОСОБА_8 , свідченнями свідка ОСОБА_9 , висновком судово-медичної експертизи № 1218-Ат/16 від 18.03.2016 року, проведенням пред`явленням особи до впізнання від 11.04.2016 року, за участю потерпілого ОСОБА_8 в ході якого останній впізнав ОСОБА_6 як особу, яка здійснила на нього напад, інформацією про вхідні та вихідні з`єднання абонентського номеру НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , в ході аналізу якої встановлено, що з 20.00 до 22.00 годин 23.02.3016 року він міг знаходитись в зоні дії базових станцій, які обслуговують адресу: АДРЕСА_2 .
26.07.2016 року згідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду від 13.07.2016 року про дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка по праву власності зареєстрована за ОСОБА_6 , був проведений обшук за вказаною адресою, в ході якого була вилучена чоловіча сумка чорного кольору з написом «Sport» виконаним фарбником сірого кольору. В середині вказаної сумки знаходився зарядний пристрій для мобільного телефону «Microsoft».
Орган досудового розслідування вважає, що у зв`язку з тим, що відомості, які містяться у вилучених в ході обшуків речах та самі речі, можуть бути використані як докази, необхідно накласти на них арешт з метою доведення обставин скоєння розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_8 , проведення з потерпілим впізнання речей.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Згідно ст.131 п.7 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження є арешт майна.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно з ч.3 ст.132 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Згідно ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Враховуючи складність кримінального провадження та проведення обшуків 26.07.2016 року у декількох місцях, слідчий суддя вважає за можливе поновити строк подання клопотання про арешт майна.
Таким чином, клопотання органу досудового слідства є обґрунтованим, заснованим на законі, доводи слідчого знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130-132, 170-173, 175 КПК України,
УХВАЛИВ:
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали направити слідчому СВ Жовтневого відділення поліції Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , іншим зацікавленим особам - для відома.
Слідчий суддя ОСОБА_1