Справа № 128/3592/15-к
Провадження №11-кп/772/1232/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000870 від 21.06.2015р. за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 14.07.2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, Немирівського району, с. Обідне, українця, громадянина України, освіта базова середня, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

визнано винним за ст. 121 ч. 2 КК України і призначено йому покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту затримання з 21.06.2015 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2015 року по день набрання чинності даним вироком, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Позовна заява ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишена без розгляду.
Вирішено питання з речовими доказами.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишений попередній «тримання під вартою».

За участю прокурора ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, 21.06.2015 року, близько 04 год. 20 хв., поблизу церкви, що по вул. Леніна в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, після спільного розпиття алкогольних напоїв, виник словесний конфлікт між ОСОБА_6 та місцевим жителем ОСОБА_13 , який в подальшому переріс у бійку, із взаємної згоди обох, в ході якої ОСОБА_13 першим наніс удар кулаком правої руки в область щелепи зліва ОСОБА_6 , після чого останній наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_13 , від якого останній впав на землю. Після цього, ОСОБА_6 , підсівши до ОСОБА_13 , який намагався підвестися, наніс йому ще три удари кулаком правої руки в обличчя, а потім, підвівшись, наніс ще три удари стопою правої ноги в область ребер ОСОБА_13 з лівого боку. Далі, ОСОБА_6 залишив лежачого на узбіччі вулиці ОСОБА_13 та покинув місце пригоди. Тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_13 , згідно висновку судово медичної експертизи № 516 від 07.09.2015 року є: відкрита непроникаюча черепно спинно мозкова травма; рана та садно лобної ділянки з права з крововиливом в м`які тканини; крововиливи в м`які тканини голови в скронево тім`яно потиличній ділянці зліва; синці, садна з крововиливами в м`які тканини в правій скроневій ділянці з переходом на виличну ділянку та щоку; синці в лівій вушній мушлі, в обох вушних ділянках; рана по зовнішньому краю лівого ока; садна на лівій половині обличчя, на спині та крилах носа; рана з крововиливами в м`які тканини на слизовій оболонці верхньої губи; вогнищеві субрахноїдальні крововиливи; крововиливи в глибокі м`язи шиї, розрив задньої атланто потиличної мембрани з пошкодженням довгастого мозку, крововиливів в його м`які мозкові оболонки та під них. Також, при експертизі трупа виявлені рана на дистальній фаланзі пальця лівої руки, садна на пальцях правої руки; садна відповідно проекції верхніх остей та крил здухвилинних кісток на лівій сідниці; крововиливи в м`які тканини грудей зліва, відповідно 7, 8, 9 ребер. Всі ці тілесні ушкодження є прижиттєвими, виникли від неодноразової дії тупих твердих предметів в будь якій послідовності незадовго до настання смерті, в межах проміжку часу, що може вимріюватися хвилинами. Під час цього проміжку часу ОСОБА_13 до настання загрозливих для життя явищ, спричинених набряком головного та спинного мозку, міг здійснювати активні фізичні дії. Черепно спинно мозкова травма має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, що викликало небезпечні для життя явища набряк головного та спинного мозку, та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Всі інші тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень та у причинному зв`язку зі смертю не стоять. Смерть ОСОБА_13 настала від черепно спинно мозкової травми. Внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 помер на місці пригоди.
Прокурор в апеляційній скарзі просив вирок скасувати, з підстав невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_6 у виді 9 років позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_6 просить в своїй апеляційній скарзі вирок скасувати та закрити кримінальне провадження відносно нього, в зв`язку із недоведеністю його винуватості в суді, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, ґрунтуються на припущеннях, мають місце порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме всупереч ст. 23 КПК України прийнято протоколи слідчих експериментів від 31.07.2015р. та від 22.06.2015р. та висновок СМЕ та його покази від яких він відмовився, а також не надано належного аналізу показам свідків.
В апеляційній скарзі з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ставиться питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку із недоведеністю винуватості особи у суді, так як суд не врахував дійсні обставини справи, порушення права на захист, а тому вирок належним чином не обґрунтований, є очевидна неповнота досудового і судового розгляду, оскільки було відмовлено в задоволенні клопотань про проведення ряду експертиз, допиту свідків та дослідження доказів для об`єктивного розгляду кримінального провадження.

Також захисник зазначає, що дії ОСОБА_6 кваліфіковано не вірно, оскільки могли кваліфікуватись за ст. 119 чи 128 КК України, а також при затриманні ОСОБА_6 було порушено право на захист та велись незаконні слідчі дії із грубим порушенням норм КПК.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу щодо скасування вироку і закриття кримінального провадження, у зв`язку із недоведеністю його вини з підстав наведених ним в апеляційній скарзі та з підстав наведених його захисниками, оскільки він не мав конфлікту з потерпілим, з яким бачився біля кафе, а потім пішов додому, а потерпілий залишився, захисники ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , які також просять скасувати вирок, оскільки не має прямих доказів вини ОСОБА_6 , не взяті до уваги судом лист швидкої допомоги та відеозапис з камер спостереження біля магазину, час фіксування на яких спростовує пояснення свідків, крім того судово-медична експертиза проводилась на підставі 3 постанов, не дала відповіді на поставлені ними запитання, і тривала значний час, що є порушенням, щодо перекваліфікації дій ОСОБА_6 на ст. 119 чи 121 КК України, то в цій частині відмовились від апеляційних вимог, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, оскільки покарання є надто м`яким, так як ОСОБА_6 не визнав вину і не розкаявся і просить про ухвалення вироку та призначення покарання у вигляді 9 років позбавлення волі та заперечує проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і захисника, оскільки висновок експерта є допустимим доказом, він спростовує припущення обвинуваченого і захисту про отримання потерпілим тілесних ушкоджень в результаті ДТП, а дослідженні відеозапис та лист швидкої допомоги не спростовують показань свідків та висновків суду про вину ОСОБА_6 , потерпілі Мосьондзи також заперечують проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та його захисту, вважають, що саме ОСОБА_6 винен в смерті ОСОБА_13 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дослідивши відеозапис та лист швидкої допомоги, доводи апеляційних скарг, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг з наступних підстав.
Суд першої інстанції дав вірну оцінку висновку судово-медичних експертів, не тільки дослідивши його, але й допитавши експертів, які дали вичерпні відповіді, щодо тривалості проведення експертиз через їх складність, та причин об`єднання постанов і складання загального висновку, зазначені в апеляційних скаргах порушення не є істотними, які б мали наслідком скасування вироку.
В суді першої інстанції захист посилався на те, що судом не визначено силу удару, з якою було нанесено тілесне ушкодження, проте експерт в силу своєї компетенції зазначив про застосування значної сили удару, а визначити силу удару, як фізичну величину не є можливим, крім того в апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від пояснень щодо того, що він наносив удар потерпілому, а тому і не можливо з`ясувати дану обставину шляхом призначення додаткових експертиз, про це також не ставилось прохання в апеляційних скаргах.
Також експерт дав пояснення щодо виявлення слідів тертя на тілі потерпілого, які прижиттєві і виключає, що тіло переміщували після смерті, також зібрані докази, які свідчать про неможливість отримання такої кількості тілесних ушкоджень від падіння, та виключається отримання тілесних ушкоджень на грудях при падінні, які можливі лише від удару і не в результаті ДТП, а слідчий експеримент від 22.06.15 року та 31.07.15 року з обвинуваченим ОСОБА_6 не виключає його вини у спричиненні тілесних ушкоджень, і вказані докази є допустимими.
Щодо недослідження недопалка цигарки, яку виявили на місці пригоди, то він не відкривався як доказ стороні захисту, а тому і не підлягав дослідженню в суді, з цих же підстав не підлягало задоволенню клопотання про виклик і допит в якості свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також і слідчого ОСОБА_16 щодо часу затримання, оскільки час зазначено в протоколі і даних, які б спростовували ці дані не наведено.
В апеляційному суді задоволено клопотання захисту і був досліджений лист швидкої допомоги з якого вбачається, що згідно картки виїзду ШМД 21.06.15 року, о 5 год. 39 хв. було зареєстровано виклик за адресою с. Степанівка вул. Леніна (біля церкви) Вінницького району, з приводу лежить чоловік (збила машина), як припущення, а також відеозапис з камер спостереження біля магазину, де зафіксовано, як о 5 год. 36 хв. свідок ОСОБА_17 приїхав на велосипеді.
Захист стверджував, що ОСОБА_17 не зразу повідомив продавця про тіло на дорозі, хоча в швидкій допомозі дзвінок був зафіксований через 3 хвилини після появи ОСОБА_17 , а тому не можна брати до уваги, як достовірні, покази ОСОБА_17 , який пояснював в суді, що біля 5 годин, він вийшов на рибалку, побачивши чоловіка в крові, він наламав гілки, обклав це місце та повідомив продавця з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка повідомила телефоном брата Мосьондза, а той також дзвонив на «швидку допомогу».
Проте апеляційний суд приходить до висновку, що покази ОСОБА_17 є логічними і не спростовують встановлені обставини, а саме тіло ОСОБА_18 дійсно було обкладене гілками, він повідомляв продавця і вони ходили на місце пригоди.
Проте із листа ШМД не вставляється, що саме за повідомленням свідка ОСОБА_19 , продавця магазину, було зареєстровано виклик швидкої допомоги, повідомлення такої інформації не виключається й іншою особою та не спростовує заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому від яких наступила смерть в період часу, який зазначений у вироку. Проте даний свідок підтвердила, що ОСОБА_6 перед скоєнням злочину був в стані сп`яніння.
Допитаний свідок ОСОБА_20 пояснював, що він не проїжджав біля того місця о 4 год. 30 хв. де виявили труп, про це йому стало відомо від товариша, що спростовує пояснення захисника ОСОБА_7 , що даний свідок приїжджав і не бачив тіло потерпілого.
Свідок ОСОБА_21 , як водій, о 6 год. їхав на роботу через село Степанівку і бачив, що чоловік лежав на узбіччі, а коли вже повертався, то побачив, що на тому місці була швидка допомога та люди, що відповідає часовим рамкам про виїзд на місце пригоди після повідомлення про виявлення тіла.
Апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора щодо м`якості покарання з підстав неврахування стану алкогольного сп`яніння та не відшкодування шкоди потерпілим, оскільки у вироку зазначена обставина, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а цивільний позов потерпілих залишено без розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 14.07.16р. щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції на протязі 3 місяців з дня оголошення, а обвинувачений з дня отримання копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
З оригіналом вірно: