У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання-подання Білоцерківської ВК № 35 щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українець, освіта середня, одруженого, до засудження не працював, раніше судимого: 1) 4.4.1995 р. Подільським районним судом м. Києва за ст. 17-143 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців виправних робіт з відрахуванням 10% заробітної плати на користь держави; 2) 27.11.1997 р. Шевченківськитм районним судом м. Києва за ст.ст. 229-6 ч.1, 46-1 КК України до 1 року позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, сплатою штрафу 170 грн.; 3) 18.05.2000 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ст.ст. 229-6 ч.1,45 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік; 4) 6.6.2001 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ст.ст. 229-6 ч.2,43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.7.2002 р. умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 22 дні; 5) 23.5.2006 р. Подільським районним судом м. Києва за ст. 309 ч.3 КК Ураїни до 5 років позбавлення волі, звільнений 9.9.2009 р. умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 9 днів; 6) 17.06.2011 р. Подільським районним судом м. Києва за ст.ст. 309 ч.2, 307 ч.2,70,71 КК України до 6 років позбавлення волі, у теперішній час відбуває покарання у Білоцерківській ВК № 35, початок строку 24.01.2011 р., кінець 24.01.2017 р., про умовно-дострокове звільнення, встановлення адміністративного нагляду,

В С Т А Н О В И В:
Із Білоцерківської виправної колонії надійшло клопотання-подання про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання ОСОБА_4 , встановлення відносно нього адміністративного нагляду, мотивоване тим, що згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване після фактичного відбуття не менше 3/4 строку покарання. Відбута частина покарання на 19.08.2015 р. становить 4 роки 6 місяців 26 днів. Відбуваючи покарання ОСОБА_4 зарекомендував себе позитивно. До роботи відношення добре, має 4 заохочення, порушень вимог режиму утримання не допускає, стягнень не має. Заходи виховного характеру відвідує, робить для себе позитивні висновки. Засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Засуджений за злочин, пов`язаний з обігом наркотичних речовин тому підпадає під дію ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», який просять встановити на 1 рік, встановивши відносно нього обмеження: зобов`язати прибувати чотири рази на місяць кожного місяця до співробітників територіального ОВС, які проводять реєстраційну відмітку; заборонити виїзд за межі населеного пункту де проживає по службовим і особистим справам без дозволу на те ОВС; заборонити відвідування кафе, барів, ресторанів та інших громадських місць, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив; заборонити вихід з будинку (квартири) у період 22.00 до 6.00 наступного дня.

Суд, заслухавши засудженого ОСОБА_4 , який просить задовольнити клопотання, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали, приєднанні до клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 74,81 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання…, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. До осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У характеристиці наданої Білоцерківською ВК № 35 на ОСОБА_4 , вказано, що за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Із довідки стягнень та заохочень засудженого ОСОБА_4 , наданої Білоцерківською ВК № 35 витікає, що у період відбування покарання на ОСОБА_4 було накладено 7 (сім) стягнень, із яких 3 ДІЗО, має 4 (чотири) заохочення.

Засуджений ОСОБА_4 відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі за вироком від 17.6.2011 р. Подільського районного суду м. Києва за ст.ст. 309 ч.2,307 ч.2,70,71 КК України до 6 років позбавлення волі, неодноразово 23.3.2012, 5.7.2012 р., 2.2.2013 р., 5.11.2013 р., 26.02.2014 р., 2.4.2014 р., 29.10.2014 р. допускав порушення умов утримання, відбування покарання, тобто у період відбування покарання, допускав несумлінну поведінку, за що на нього було накладено 7 стягнень.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання, оскільки поведінка засудженого ОСОБА_4 протягом всього періоду відбування ним покарання не була сумлінною, що не дозволяє суду дійти висновку, що він виправився.

Суд зважаючи на особу засудженого, який неодноразово судимий, у період відбування покарання у місцях позбавлення волі за вироком Подільського районного суду м. Києва від 17.6.2011 р., тобто під час відбування покарання у місцях позбавлення волі, порушував вимоги режиму утримання/відбування покарання, приходить до висновку, що ОСОБА_4 не заслуговує умовно-дострокового звільнення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд визнає, що начальником Білоцерківської ВК № 35 при зверненні із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання ОСОБА_4 не враховано всього періоду знаходження зазначеного засудженого у місцях позбавлення волі, його поведінку протягом усього періоду відбування ним покарання.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вказане у ст. 81 КК України слід розуміти як поведінку та ставлення до праці засудженим, тобто з часу коли особа набула зазначено статусу, її було засуджено - протягом всього часу відбування нею покарання, а не якогось певного періоду.

Згідно із ст. 50 ч.1, ст. 63 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Суд зазначає, що призначене особі покарання у виді позбавлення волі, яке відбувається особою у кримінально-виконавчій установі закритого типу (виправній колонії) має на меті виправлення засудженого, протягом всього часу його перебування у місці позбавлення волі, тобто з першого і до останнього дня.

Ігнорування засудженим покарання призначеного йому, порушення ним в місцях позбавлення волі умов утримання/відбування покарання є свідченням не бажання засудженого ставати на шлях виправлення, виправлятися навіть, перебуваючи в місцях позбавлення волі, незалежно коли таке мало місце на початку, всередині чи вкінці відбування цією особою покарання.

Саме на таке Пленумом Верховного Суду України звернуто увагу судів у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р.

Суд вважає неприпустимим звільнення засудженого який, порушував умови утримання/відбування покарання у місцях позбавлення волі, умовно-достроково, адже вказаним підривається у цілому сутність такого звільнення, оскільки це свідчить про ігнорування засудженим та адміністрацією кримінально-виконавчої установи закритого типу поняття покарання як заходу примусу від імені держави за вироком суду до особи, мети покарання - виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийняття такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи відмову суду в умовно-достроковому звільненні від частини невідбутого покарання ОСОБА_4 , суд вважає підлягає відмові у задоволенні клопотання-подання і у частині встановлення відносно вказаного засудженого адміністративного нагляду.

Суд зазначає, що у клопотанні поданні зазначено, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ст. 2 закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Із подання в.о. начальника Білоцерківської ВК № 35 витікає, що ОСОБА_4 виправився, а значить досягнута мета покарання, у т.ч. відбулося виправлення засудженого ОСОБА_4 до того стану, що вказаний засуджений не вчинить нового злочину, запобігання вчинення ним нових злочинів, в той же час одночасно ставиться питання про встановлення відносно цього засудженого адміністративного нагляду з метою запобігання вчиненню ним злочинів.

Суд зазначає, що питання запобігання вчиненню засудженим нових злочинів є метою покарання, на досягнення якої судом іменем України особа засуджена до позбавлення воля, поміщена до кримінально-виконавчої установи закритого типу на певний строк особа. Якщо ця мета не досягнута то таку особу не допустимо звільняти з місця позбавлення волі умовно-достроково, перекладати досягнення мети покарання запобігання вчиненню цією особою нових злочинів на територіальний ОВС.

В самому клопотанні-поданні суд вбачає істотні протиріччя.

Суд також зазначає, що у клопотанні-поданні не обґрунтована доцільність жодного із обмежень, які просить застосувати в.о. начальника ВК № 35 відносно ОСОБА_4 у поданні, що суперечить вимогам ст. 5 закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Відповідно до ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, ст.ст. 3-6,10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання-подання Білоцерківської ВК № 35 щодо засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, встановлення адміністративного нагляду, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області