В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000238 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України,

в с т а н о в и в:
У березні 2015 року, в невстановленому слідством місці, ОСОБА_5 зустрілась з невстановленою слідством особою, з якою ОСОБА_5 познайомилась під час пошуку роботи в мережі Інтернет, з приводу внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей. Усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, запропонованих їй невстановленою слідством особою, ОСОБА_5 , з корисливих спонукань, погодилась на таку пропозицію. В свою чергу, ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, наддала копію паспорта серія НОМЕР_1 виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 19.06.2012, копію реєстраційного номера облікової карти податків НОМЕР_2 , невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка на підставі цих документів виготовила Статут ТОВ «Громадська спілка благодійників «Перлина», затверджений протоколом №11/02/2016 загальних зборів учасників Товариства від 11.02.2016, в якому ОСОБА_5 зазначена, як учасник товариства. В подальшому, в невстановлений слідством час, поблизу Дарницької площі, на майданчику ресторану МакДональдс, який розташований за адресою: м. Київ проспект Гагаріна 2 А, за попередньою змовою з невстановленим слідством особою, ОСОБА_5 підписала Статут ТОВ «Громадська спілка благодійників «Перлина», в який були внесені неправдиві відомості, щодо наміру здійснення господарської діяльності передбаченої Статутом Товариства, а саме: у п.1.2 зазначено, що учасником товариства є громадянин України ОСОБА_5 , яка фактично наміру створювати вказане підприємство і бути його засновником не мала, і в подальшому права учасника товариства не використовувала та обов`язки учасника товариства не виконувала; у п. 7.1 зазначено, що утворено статутний капітал товариства у розмірі 2000 грн., з яких 1000 грн. нібито належить ОСОБА_5 , які фактично ОСОБА_5 до статутного капіталу підприємства не вносила; у п. 11.1 зазначено обов`язки та права учасників товариства, які фактично ОСОБА_5 не виконувала. На час підписання статуту ТОВ «Громадська спілка благодійників «Перлина», затвердженого протоколом №11/02/2016 загальних зборів учасників Товариства від 11.02.2016, ОСОБА_5 розуміла, що вона вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації ТОВ «Громадська спілка благодійників «Перлина», оскільки ОСОБА_5 та невстановлені слідством особи, домовились про те, що директором та співвласником підприємства буде призначено ОСОБА_5 і вона в подальшому до діяльності ТОВ «Громадська спілка благодійників «Перлина» не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю ТОВ «Громадська спілка благодійників «Перлина» будуть займатись інші особи. В подальшому, 11.02.2016 невстановленою особою, у невстановлений слідством час, вказані документи подані для перереєстрації ТОВ «Громадська спілка благодійників «Перлина» до адміністративного приміщення у відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації. На підставі вказаного статуту, 11.02.2016 Державним реєстратором проведено державну реєстрацію змін до установчих документів адміністративному приміщенні у відділі з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації.

Дії обвинуваченоїОСОБА_5 за ч. 1 ст. 205-1 КК України, як внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, кваліфіковані правильно.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
30 серпня 2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.
Сторони узгодили покарання, а саме: за ч. 1 ст. 205-1 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
В статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.
Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язково участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, думку обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника, які підтримали думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченої ОСОБА_5 , що вона розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що вона має право на те, що прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують та має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про визнання нею винуватості, визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 1 ст. 205-1 КК України.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_5 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати не понесені.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 серпня 2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000238.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 8500 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання обвинуваченому, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: