Провадження № 1-кс/161/4411/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 29 вересня 2016 року Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , скаржника адвоката ОСОБА_5 , зацікавленої особи ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 07.09.2016 року про відмову в задоволенні клопотання в межах кримінального провадження №0000081 від 27.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Луцького міськрайонного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 07.09.2016 року про відмову в задоволенні клопотання в межах кримінального провадження №0000081 від 27.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України

Свою скаргу скаржниця мотивує тим, що старшим слідчим СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 безпідставно було відмовлено в її клопотанні від 30.08.2016 року щодо накладення арешту на майно належне ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000081 від 27.12.2012 року, а мотивація слідчого про те, що дане майно визнане речовими доказами та передано на зберігання для забезпечення проведення товарознавчої експертизи є безпідставним, так як арешт майна допускається для збереження речових доказів.

Згідно ч.1 п.7 ст.303 КПК України (в ред.2012 року) під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

В судовому засіданні скаржниця-адвокат ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 скаргу підтримали з підстав наведених у ній та просили задовольнити скаргу та визнати неправомірною постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 07.09.2016 року про відмову в задоволенні клопотання в межах кримінального провадження №0000081 від 27.12.2012 року та її скасувати.

Заслухавши думку скаржниці-адвоката ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 , які підтримали скаргу, прокурора та слідчого, які вважають, що скарга безпідставна та просили в задоволенні її відмовити, оскільки майно, на яке просять накласти арешт, визнане речовими доказами та передане на відповідальне зберігання, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Беручи до уваги, що згідно постанови про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 16.05.2016 року майно у кримінальному провадженні №0000081 від 27.12.2012 року, було визнане речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України у вище вказаному кримінальному провадженні, перелік якого зафіксований у протоколах огляду речей і предметів та в подальшому передане на відповідне зберігання, в судовому засіданні скаржницею та зацікавленою особою не було наведено достатніх та об`єктивних підстав для накладення арешту на майно, тому необхідності накладення арешту на майно в порядку передбаченому ст. 170 КПК України не вбачається, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303 ч.1, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 07.09.2016 року про відмову в задоволенні клопотання в межах кримінального провадження №0000081 від 27.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1