Справа № 128/4590/15-к
ВИРОК
Іменем України
13 травня 2016 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, українця, маючого середньо- спеціальну освіту, не працюючого, холостого, неповнолітніх та малолітніх дітей не маючого, інвалідності не маючого , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 23.06.2008 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 289 КК України до штрафу в сумі 850 грн., який не сплачено;
2) 12.10.2009 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.. 75 КК України протягом іспитового строку в 2 роки;
3) 20.01.2010 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 263, ст.ст. 70,71 КК України 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 04 липня 2013 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
06 липня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_6 , близько о 20 год. 30 хв., знаходячись в місцевому парку , розташованому по вул. Леніна, с. Мізяківські ХуториВінницького району Вінницької області, в ході сварки із потерпілою ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою заподіяння останній тілесних ушкоджень, перебуваючи на відстані 1,5 метра від ОСОБА_4 , кинув скляну пляшку ємкістю 0,5 літра із пивом, в сторону ОСОБА_4 на рівні голови та влучив останній в голову в ліву її частину, внаслідок чого ОСОБА_4 втратила свідомість та впала на землю. Після чого, як ОСОБА_4 було доставлено до МКЛ ШМД №2 м. Вінниці та надано медичну допомогу, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , знаходячись з останньою в дворі в м. Вінниця по вул. Київській кулаком право руки наніс останній удар в область обличчя, а саме -в ніс. Згідно висновку судово-медичного експерта № 1494 від 30.10.2015 року у потерпілої ОСОБА_4 були виявленні тілесні ушкодження у вигляді закритих кісток лицьового черепа кісток носа із зміщенням уламків, решітчастої кістки, кісток, що формують нижню стінку лівої орбіти, верхню, передню та медіальну стінки лівої гайморової пазухи, а також забійна рана тім`яної ділянки голови. Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 не являлись небезпечними для життя, спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я потерпілої , тому належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , визнав себе винними за ч.1 ст.122 КК України повністю та суду показав, що дійсно 06 липня 2015 року, близько о 20 год. 30 хв., знаходячись в місцевому парку , розташованому по вул. Леніна, с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, він в ході сварки із потерпілою ОСОБА_4 , кинув в останню скляну пляшку ємкістю 0,5 літра із пивом, яка вилучила їй в голову, а після надання потерпілій медичної допомоги , він наніс їй один удар в ніс , а вона йому ляпасу долонею. У скоєному щиро кається, просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні суду показала, що дійсно 06 липня 2015 року, близько о 20 год. 30 хв., знаходячись в місцевому парку , розташованому по вул. Леніна, с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, обвинувачений кинув в неї скляну пляшку ємкістю 0,5 літра із пивом, яка влучила їй в голову, а після отримання медичної допомоги , обвинувачений наніс їй удар кулаком в ніс . Просить покарати обвинуваченого суворо.
Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого та потерпілої дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинивумисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя потерпілої і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад її здоров`я , та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 122 КК України.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує особу винного, який холостий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває. Крім цього, суд враховує і міркування потерпілої ОСОБА_4 , яка наполягала на суворому покаранні, а також вимоги ст.69-1 КК України.
В якості обставин, які пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття у скоєному злочині та активне сприяння в розкритті злочину ; обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства і обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. І саме таке покарання обвинуваченому , суд вважає, буде справедливим та достатнім і сприяти його виправленню та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, підстав для його обрання судом не вбачає.
Цивільний позов потерпілої не заявлявся. Питання про вирішення долі речових доказів , перед судом не порушувалося .
Керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.75, п.п.2-4 ст.76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції ; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: