Єдиний унікальний номер: 378/892/16-к
Провадження № 1-кп/378/61/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2016 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Ставище кримінальне провадження № 0000260 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, інваліда 3 групи, працюючого охоронником у ТОВ «НВФ «Урожай», раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, за слідуючих обставин.

6 вересня 2016 року, близько 20 години, ОСОБА_5 , знаходячись на території домогосподарства АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс своєму синові ОСОБА_4 кілька ударів кулаками в область обличчя та тулубу ліворуч, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді садна на верхній повіці правого ока, струсу головного мозку та забою грудної клітини ліворуч, які згідно висновку судово-медичного експерта № 108 Д від 23 вересня 2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів та які не являються небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину не визнав, суду показав, що між ним та його меншим сином ОСОБА_4 , який проживає з бабою ОСОБА_6 в с. Красилівка, з весни цього року напружені стосунки через зникнення у нього певної суми коштів. Весною 2016 року він обробив земельну ділянку ОСОБА_7 з дозволу його іншого сина ОСОБА_8 , якому потерпілий її віддав у користування. 6 вересня 2016 року ОСОБА_7 по телефону став вимагати у нього негайної сплати коштів за користування землею, погрожував фізичною розправою, обзивав його непристойно, після чого він, обурений такою поведінкою сина, поїхав до нього розібратися. Приїхавши в с. Красилівку близько 20 години, автомобіль залишив у своєї невістки ОСОБА_9 , а сам пішов до ОСОБА_7 . В дворі ОСОБА_6 знаходилась остання, яка відразу стала до нього кричати, відв`язала собаку, та син ОСОБА_7 , який побачивши його, став погрожувати заступом. Він відібрав заступ з рук сина та відштовхнув його руками, не пам`ятає, в яку частину тіла, після чого пішов з двору та більше не повертався.

Не зважаючи на повне невизнання обвинуваченим своєї вини в умисному нанесенні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів, його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена сукупністю зібраних досудовим слідством та досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема, показами самого обвинуваченого, даних ним в судовому засіданні, показами потерпілого та свідка ОСОБА_6 , а також оголошеними та дослідженими доказами, що є в справі.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що він разом проживає з бабою ОСОБА_6 в с. Красилівка. З приводу самовільного використання батьком ОСОБА_5 його земельної ділянки, успадкованої після смерті матері, між ним та батьком з весни 2016 року були напружені стосунки. Останній відмовлявся сплатити йому орендну плату за користування землею. 6 вересня 2016 року, близько 19 год., він разом з бабою зустріли дружину його брата ОСОБА_9 , яку просили віддати документи на земельну частку (пай), виготовлені на його ім`я. З цього приводу між останньою та бабою виникла сварка, оскільки ОСОБА_10 не віддала документи, і після цього вони повернулися додому. В цей же день, близько 20 години, коли він перебував на подвір`ї в себе вдома, зайшов його батько ОСОБА_5 .. Останній ударив його 2-3 рази кулаком в область голови. При цьому говорив, що він нічого йому не дасть та лаявся на адресу баби. Коли він зігнувся, батько вдарив його кулаком по ребрах з лівої сторони, потім в область виска, після чого він втік. Коли він почув, що батько поїхав, знову повернувся в двір, викликав поліцію. Після цього вони в подвір`ї чекали на поліцію. В цей час знову повернувся батько, почав сваритися з бабою, душити його за шию, ударив кулаком в ліве плече та головою в область лівого вуха. Після того, як обвинувачений залишив господарство, приїхали працівники поліції.

Суд визнає покази потерпілого правдивими, з огляду на те, що вони є послідовними, стверджуються показами свідка ОСОБА_6 , протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння від 06.09.2016 року, висновками судово-медичної експертизи № 108Д від 23.09.2016 року, додаткової судово-медичної експертизи № 109Д від 29.09.2016 року, протоколами проведення слідчих експериментів від 28.09.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 , та переглянутими в судовому засіданні відеозаписами даних експериментів.

Так, свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона проживає разом з внуком ОСОБА_4 в с. Красилівка. 6 вересня 2016 року, близько 19 год., вона разом з внуком зустріла ОСОБА_9 , яку просили віддати документи на земельну частку (пай), виготовлені на ім`я ОСОБА_7 . З цього приводу між останньою та нею виникла сварка, оскільки ОСОБА_10 не віддала документи, і після цього вони повернулися додому. В цей же день близько 20 години, коли вони з ОСОБА_7 перебували на подвір`ї, зайшов ОСОБА_5 та почав бити ОСОБА_7 руками по голові та тулубу. При цьому говорив, що він нічого йому не дасть, лаявся на її адресу. ОСОБА_5 залишив подвір`я і кудись поїхав. Після цього вони в подвір`ї чекали на поліцію. В цей час знову повернувся ОСОБА_5 , почав лаятись, душити ОСОБА_7 за шию, наніс кулаком руки декілька ударів у голову, а потім головою в область лівого вуха. Після того, як він залишив господарство, приїхали працівники поліції.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 суду показали, що між обвинуваченим та його сином ОСОБА_7 в останній час були напруженні стосунки з приводу використання землі, успадкованої після смерті матері.

Свідок ОСОБА_9 , крім того, показала що 6 вересня 2016 року, близько 19 год., її перестріли ОСОБА_6 з ОСОБА_12 , вимагали віддати документи на земельну частку (пай), виготовлені на ім`я ОСОБА_7 , які вона отримала на його ім`я по довіреності. Оскільки вона сказала, що документи віддасть після того, як ОСОБА_7 полагодить пошкоджений ним монітор, вони їй стали погрожувати, вона втекла від них. Близько 20 год. приїхав свекор обвинувачений, сказав, що піде до ОСОБА_7 , бо той йому погрожував по телефону. Вона йому розповіла про свій конфлікт з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .. Приблизно, через 15 хв. обвинувачений повернувся, сказав, що з ним останні не захотіли розмовляти, ОСОБА_7 йому погрожував заступом, а він його відіпхнув. Наступного дня вона зустріла ОСОБА_7 на зупинці, слідів тілесних ушкоджень не побачила.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що 06.09.2016 року близько 20 години під час своєї зміни в будинку для людей похилого віку чула сварку в сусідньому домогосподарстві ОСОБА_6 між останньою та якимось чоловіком.

Винність обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, підтверджується також іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_4 від 06.09.2016 року, зареєстрованою цього ж дня в районному відділені поліції, про те, що ОСОБА_5 06.09.2016 року заподіяв йому тілесні ушкодження ( а. с. 33);

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння від 06.09.2016 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 був оглянутий цього ж дня о 21 год. 30 хв. черговим лікарем, був тверезий, у нього були виявлені тілесні пошкодження в області правого ока гематома, розбиті губа та борода (а.с. 66);

- висновком судово-медичної експертизи № 108Д від 23.09.2016 року, згідно якого встановлено, що у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у виді: садна на верхній повіці правого ока; струсу головного мозку; забою грудної клітини зліва. Вищеописані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета (-ів), і могли утворитися в строк і при обставинах, зазначених в постанові слідчого (а.с. 63). Вищеописані тілесні ушкодження не були небезпечними для життя в момент їх заподіяння. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів (а.с. 35);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.09.2016 року за участю свідка ОСОБА_6 та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом даного експерименту, під час якого остання дала покази, аналогічні даним в судовому засіданні, щодо механізму нанесення ударів обвинуваченим потерпілому, а також продемонструвала, як саме ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_4 (а.с. 37-38);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.09.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_4 та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом даного експерименту, під час якого останній дав покази, аналогічні даним в судовому засіданні, щодо механізму нанесення йому ударів обвинуваченим, а також продемонстрував, як саме ОСОБА_5 наносив йому удари (а.с. 39-40);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 109Д від 29.09.2016 року, згідно якої встановлено, що у ОСОБА_4 були тілесні ушкодження: садно на верхній повіці правого ока; струс головного мозку; забій грудної клітини зліва. Вищеописані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета (-ів), і могли утворитися в строк і при обставинах вказаних в постанові слідчого (а.с. 62), а також вказаних потерпілим і свідком у ході слідчих експериментів 28.09.2016 року. Вищеописані тілесні ушкодження не могли виникнути при падінні з висоти росту, про що свідчить характер і локалізація тілесних ушкоджень (а. с. 41).

Невизнання вини обвинуваченим в умисному нанесенні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів, суд розцінює як намагання уникнути покарання за скоєний злочин, постільки його вина доведена сукупністю вищевказаних доказів.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в суді і його дії кваліфікує за ст. 125 ч. 2 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , який вину в скоєнні злочину не визнав, суд враховує характер та тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, який раніше не судимий, є інвалідом ІІІ групи, працює в ТОВ „НВФ „Урожай, його позитивні характеристики з місця проживання та реєстрації.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного та беручи до уваги те, що обвинувачений скоїв злочин невеликої тяжкості, тяжких наслідків від скоєного не настало, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який є інвалідом третьої групи, - суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченому слід призначити, не пов`язану з ізоляцією від суспільства та обмеженням волі, в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді штрафу, бо саме така міра покарання, на думку суду, є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд обговорив можливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1