Справа № 611/438/16-к
Провадження № 1-кп/611/49/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2016 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорськ Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 110 ч. 1 КК України,
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що вона вчинила злочин, передбачений ст. 110 ч. 1 КК України, за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку вересня 2015 року, більш точна дата не встановлена, ОСОБА_4 познайомилась з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я « ОСОБА_6 ».
В подальшому, в жовтні 2015 року, під час особистої зустрічі, яка відбулась поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зазначений вище « ОСОБА_6 » запропонував ОСОБА_4 за грошову винагороду здійснити розповсюдження друкованих матеріалів з наявними закликами до зміни меж території України шляхом їх розклеювання на автобусних зупинках у м. Барвінковому Харківської області. На вказану пропозицію ОСОБА_4 надала свою згоду та отримала від невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я « ОСОБА_6 » друковані матеріали з наявними закликами до зміни меж території України.
Надалі 28.01.2016 близько 17 години 44 хвилини ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на розповсюдження матеріалів із закликами до зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, здійснила розповсюдження листівки шляхом її розміщення у публічно доступному місці на стіні зупинки громадського транспорту, що знаходиться поблизу будників № 71 та АДРЕСА_3 .
Після чого протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена співробітниками правоохоронних органів. В ході обшуку в домоволодінні ОСОБА_4 також виявлено та вилучено друковані матеріали з наявними закликами до зміни меж території України.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 110 КК України як розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення умисних дій з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
12 травня 2016 року між прокурором та обвинуваченою ї її захисником була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та ОСОБА_4 ї її захисник дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 110 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням її від відбуття покарання з випробуванням із визначенням судом іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу відповідно до ст. 76 КК України. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор не заперечує проти затвердженню угоди про визнання винуватості, обвинувачена ї її захисник просять затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 110 ч. 1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.
Крім того, суд переконався, що обвинувачена цілком розуміє положення, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано.
Також судом встановлено, що обвинувачена розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Суд також переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст укладеної угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК.
Покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст. 110 КК України, відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченої.
Тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ї призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченій.
Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 травня 2016 року між прокурором та ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо вона на протязі іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину, і згідно з п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на неї обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання та роботи і періодично з`являтися до вказаного органу на реєстрацію.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведених у справі експертиз в сумі 1845 (одну тисячу вісімсот сорок п`ять) грн. 00 коп.
Речові докази у справі вилучені друковані матеріали із закликами до зміни меж території України на чотирьох аркушах паперу формату А-4, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити там же, три полімерні пакети з аркушами паперу з друкованим текстом в кількості 578 (п`ятсот сімдесят вісім) штук, три флакони клею та три рулони липкої стрічки, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів УСБУ в Харківської області - знищити.
Вирок може бути оскаржений через Барвінківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1