Справа № 572/1343/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2016 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою загальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, не являючись суб`єктами підприємницької діяльності, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в порушення ст.19 Кодексу України «Про надра», Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» 10 вересня 2014 року приблизно об 00 годин 05 хвилин в урочищі «Азалія» поблизу смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, за допомогою трьох мотопомп кустарного виробництва, призначених для подачі води під тиском, шляхом гідророзмиву грунту, займались видобуванням корисних копалин : дорогоцінного каміння органогенного утворення бурштину-сирцю, який, відповідно до постанови КМУ № 827 від 12 грудня 1994 року відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, при чому ОСОБА_6 за допомогою металевої тички здійснював гідророзмив грунту за допомогою води, що подавалась під тиском від однієї з мотопомп, а ОСОБА_5 безпосередньо за допомогою підхватки виловлював камінці бурштину-сирцю із лунки, що розмивалась внаслідок подачі води під тиском від іншої мотопомпи.
Своїми діями ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.240 КК України незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнали повністю, від дачі показів відмовились на підставі ст.63 Конституції України. Цивільний позов прокурора в інтересах держави про стягнення збитків, завданих злочином, не визнали повністю.
Заслухавши пояснення обвинувачених, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного.
Із протоколу огляду місця події урочища «Азалія», що розташоване неподалік асфальтового заводу смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, виявлено меліоративну канаву, на березі якої знаходиться мотопомпа кустарного виробництва, яка виготовлена на основі двигуна марки «Мерседес», № двигуна - НОМЕР_1 із під`єднаними до неї водозабірним та пожежними шлангами, при чому пожежний шланг пролягає в напрямку розмитої лунки. Крім цього, на вказаному місці виявлена металева палиця, на землі поблизу лунки дерев`яна підхватка, в якій виявлено 4 каменці, схожі на бурштин-сирець. На відстані, відповідно 3,5 м. від першої мотопомпи виявлена друга мотопомпа на основі двигуна марки «Мерседес», № двигуна - НОМЕР_2 , на відстані приблизно 5 м. від якої виявлено третю мотопомпу, виготовлену також на основі двигуна марки «Мерседес» без номерного знаку (маркування на кришці масляного фільтру - НОМЕР_3 ), до яких також приєднані водозабірні та пожежні шланги (а.к.п.11-24).
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_10 пояснив, що протокол огляду місця події складався у день проведення слідчої дії.
Стороною захисту зазначалось, що протокол огляду місця події є недопустимим доказом, оскільки даний документ складався не під час огляду місця події, а по закінченню огляду місця події - у приміщенні Сарненського РВ, що є суттєвим порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Суд вважає таку позицію сторони захисту необґрунтованою, оскільки відповідно до ст.106 КПК України - протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення.
Під час судового розгляду захисником було надано копію протоколу огляду місця події, який, зі слів сторони захисту, станом на 29 листопада 2014 року не був підписаний учасниками. Судом не приймається до уваги надана копія, так як доказів на підтвердження підробки слідчим вказаного документу стороною захисту надано не було, крім цього, під час відкриття стороні захисту матеріалів кримінального провадження, зауважень до цих матеріалів захисник та обвинувачені не мали.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_11 пояснив, що у вересні 2014 року приймав участь у профілактичному рейді з метою виявлення фактів незаконного видобування бурштину сирцю, під час якого неподалік Федорівського лісництва було виявлено групу осіб, що займалась видобуванням бурштину. Свідок пояснив, що із вказаних осіб було затримано лише обвинувачених, при чому свідок затримав безпосередньо ОСОБА_6 , який перед цим за допомогою металевої тички займався розмивом лунки. Також, свідок пояснив, що на його думку, дії усіх учасників незаконного видобування бурштину були узгоджені і ці особи співпрацювали разом.
Аналогічні покази дав в суді свідок ОСОБА_12 , який як і свідок ОСОБА_11 , відповідно до наказу Управління МВС України в Рівненській області №192 від 08 вересня 2014 року був відряджений для профілактичного відпрацювання Сарненського району щодо виявлення злочинів, пов`язаних із незаконним видобуванням бурштину-сирцю (а.к.п.38), та підтвердив, що ним особисто було затримано ОСОБА_5 , який під час затримання перебував поблизу розмитої лунки та виловлював за допомогою підхватки камінці бурштину-сирцю.
Також, свідок ОСОБА_12 пояснив, що після закінчення огляду місця події слідчим було складено протокол огляду місця події, в якому все зазначене відповідало дійсності. Протокол було підписано свідком.
Покази допитаних в суді свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підтверджують, що обвинувачені видобували бурштин щляхом розподілу завдань, що свідчить про наявність попередньої домовленості про узгодження їх дій під час вчинення вказаного кримінального діяння, спрямованої саме на досягнення певної злочинної мети, тобто, діяння вчинялось саме за попередньою змовою.
Факт затримання обвинувачених на місці незаконного видобутку бурштину підтвердив, також, допитаний судом свідок ОСОБА_13 , який пояснив, що з місця події вилучались, окрім іншого, три мотопомпи.
Покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які ними дані у суді, співпадають із відомостями, отриманими під час проведення із цими свідками слідчого експерименту (а.к.п.98-100, 101-103, 104-106, 155-162, 163-171).
Свідок ОСОБА_14 в суді пояснив, що виїжджав у складі слідчо-оперативної групи на місце незаконного видобування бурштину та підтвердив, що з місця події вилучались декілька мотопомп. Також, свідок пояснив, що ним особисто відбирались письмові пояснення у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з приводу перебування останніх на місці незаконного видобування бурштину.
Допитані судом свідки у неприязних стосунках із обвинуваченими не перебувають, заперечили факт отримання будь-яких заохочень або стягнень в зв`язку із виявленням фактів незаконного видобування бурштину, що виключає можливість обмови свідками обвинувачених.
Із показів свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , допитаних в ході судового слідства, встановлено, що вони в один із днів вересня 2014 року за повідомленням чергового Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області прибули до місця незаконного видобування бурштину. На вказаному місці перебували працівники міліції, біля яких знаходились обвинувачені. Пізніше слідчо-оперативною групою під час огляду місця події було вилучено декілька мотопомп на базі двигунів марки «Мерседес», підсак із камінцями, схожими на бурштин.
Із висновків експерта №92/14 від 16 вересня 2014 року та №92/14 від 16 вересня 2014 року, проведеної у даному кримінальному провадженні судово-гемологічної експертизи, вбачається, що представлені для експертизи камені являються бурштином-сирцем, загальною вагою, відповідно, 15,14 гр. та 15,96 гр., вартістю станом на 10 вересня 2014 року 10 грн. 01 коп.(а.к.п.61-65, 69-72).
Суд вважає, відповідно до вимог ст.85 КПК України, вказані докази, а саме : висновки експерта №92/14 та №92/14, недопустимими доказами, оскільки вони отримані із порушенням вимог ч.2 ст.102 КПК України, якою передбачено, що експерт в обов`язковому порядку має бути попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Така інформація у зазначених вище висновках експерта відсутня.
В ході огляду речових доказів мотопомп кустарного виробництва, проведеного судом по місцю її зберігання у Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області, встановлено, що вказані механізми дійсно є мотопомпами кустарного виробництва та вилучені саме по даному кримінальному провадженню, що доводиться наявними на них бірками. На доведення вини обвинувачених, також, свідчить той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 під час огляду мотопомп судом детально описував вилучені під час огляду місця події працівниками міліції мотопомпи, що суперечить його показам стосовно того, що він не приймав участь у видобуванні бурштину-сирцю.
Під час огляду мотопомп з`ясовано, що наявні на них номери збігаються з номерами, вказаними у протоколі огляду місця події.
Судом не приймаються до уваги заперечення сторони захисту і розцінюються лише як припущення, а не докази, щодо того, що дані номери є підробленими, а бірки були нанесені на речові докази значно пізніше, оскільки це є припущення сторони захисту, яке не доводиться висновками відповідних експертиз.
Під час проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_5 та із підозрюваним ОСОБА_6 останні заперечували свою причетність до незаконного видобування бурштину, вказуючи, що випадково опинились поблизу місця, де невідомі особи займались незаконним видобуванням бурштину та пояснили, що їх незаконно затримали особи, які не представились. ОСОБА_5 , також, поясняв, що пізніше до вказаного місця прибули працівники слідчо-оперативної групи Сарненського РВ, якими було вилучено знаряддя для видобування бурштину-сирцю, в тому числі і мотопомпи - коли їх вилучали, бачив, що їх було три (а.к.п.142-147, 150-154).
Свідок ОСОБА_17 в суді підтвердив, що у вересні 2014 року він разом із ОСОБА_18 здійснювали патрулювання в складі екіпажу ДАІ, під час чого останній отримав телефонний дзвінок від брата, який повідомив, що його затримали працівники міліції.
Допитаний судом свідок ОСОБА_18 в суді підтвердив версію обвинуваченого стосовно того, що останній мав привезти свідку, який є рідним братом обвинуваченого формений китель, однак, враховуючи родинні зв`язки між обвинуваченим та свідком суд сприймає покази свідка ОСОБА_18 як такі, що не відповідають дійсності. Крім цього, свідок ОСОБА_12 , який не є особою, зацікавленою в результатах розгляду даного кримінального провадження, в суді показав, що після затримання обвинувачених на місце події дійсно приїжджав брат обвинуваченого ОСОБА_18 , який просив, щоб не затримували обвинуваченого ОСОБА_5 .
Із наявних в матеріалах кримінального провадження витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не є зареєстрованими фізичними особами-підприємцями, діяльність яких пов`язана із видобуванням корисних копалин (а.к.п.187, 202).
З огляду на наведене, суд вважає, що надані стороною обвинувачення та визнані судом допустимими та належними у даному кримінальному провадженні докази, які не спростовані стороною захисту є достатніми та переконливими для визнання обвинувачених винними у вчиненні кримінального правопорушення, що їм інкримінується.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
По місцю проживання обвинувачені характеризуються позитивно (а.к.п.183, 198).
Обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених, відповідно до ст.66 КК України не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених відповідно до ст.67 КК України є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винних, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючих покарання обставин - вважає, що слід обрати їм покарання, передбачене санкцією частини статті, за якою останніх притягнуто до відповідальності, у виді обмеження волі.
Однак, враховуючи позитивну характеристику з місця проживання обох обвинувачених та наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 на утриманні неповнолітньої дитини із звільненням від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених.
Прокурором Сарненської місцевої прокуратури заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Вирівської сільської ради про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 802 грн. 06 коп. збитків, заподіяних порушенням вимог земельного законодавства.
Із змісту ст.1166 ЦК України вбачається, що шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо ця особа не доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у незаконному видобуванні бурштину шляхом гідророзмиву грунту, а тому є доведеним факт завдання ним шкоди земельним ресурсам Вирівської сільської ради, сума якої доводиться розрахунком, який надавався прокурором під час судового розгляду та наявним в матеріалах кримінального провадження.
Шкоду обвинуваченими завдано спільно з іншими невстановленими слідством особами, з якими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до ст.1190 ЦК України несуть солідарну відповідальність. Однак, оскільки вина інших осіб не доведена на момент розгляду даного кримінального провадження, суд вважає за необхідне стягнути усю суму завданої шкоди з обвинувачених, які мають в подальшому право зворотної вимоги до інших винних осіб.
Таким чином, цивільний позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.373, 374, 127, 128 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_19 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_19 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов ПРОКУРОРА САРНЕНСЬКОЇ МІСЦЕВОЇ ПРОКУРАТУРИ в інтересах держави в особі ВИРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 задоволити повністю.
Стягнути солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на рахунок бюджету Вирівської сільської ради Сарненського району 802 грн. 06 коп. збитків, заподіяних порушенням вимог земельного законодавства.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_20