АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1331/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
13 червня 2016 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 квітня 2016 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою до 06 червня 2016 року включно,без визначення розміру застави, щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Забрідь Великоберезнянського району Закарпатської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначених кримінальних правопорушень, необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодоОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_9 подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зокрема, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала не містить у вступній частині номера кримінального провадження, а в мотивувальній частині відсутні посилання на докази та мотиви неврахування окремих доказів, а також не містить жодних рішень слідчого судді щодо заявленого клопотання народного депутата ОСОБА_11 про взяття підозрюваного на поруки. На думку захисника, підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України, є необґрунтованою, а також відсутні жодні об`єктивні дані, які підтверджували б наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, апелянт звертає увагу, що ОСОБА_8 добровільно здався працівникам правоохоронних органів, має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , пішов добровольцем до лав ДУК «Правий сектор» та приймав участь в АТО, має сталі соціальні зв`язки, а також на його утриманні знаходиться дружина та двоє малолітніх дітей.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого. Зокрема, апелянт стверджує, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України, є необґрунтованою, а також відсутні жодні об`єктивні дані, які підтверджували б наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також захисник зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_8 здався працівникам правоохоронних органів з власної волі, має міцні соціальні зв`язки та позитивно характеризується.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
13 липня 2015 року близько 21 год. 30 хв. під час проведення заходів, спрямованих на затримання членів злочинної організації поблизу села Бобовище Мукачівського району Закарпатської області, у лісовому масиві було виявлено та в порядку ст. 208 КПК України затримано бійців ДУК ВПР «Правий сектор» ОСОБА_12 та ОСОБА_8 з предметами, схожими на вогнепальну автоматичну зброю і набоями до неї.
14 липня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.
15 липня 2015 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В подальшому строк дії вказаного запобіжного заходу судом неодноразово був продовжений.
25 лютого 2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_8 в черговий раз було продовжено строк тримання під вартою.
05 квітня 2016 року постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_13 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до дванадцяти місяців.
07 квітня 2016 року старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою.Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність виконання ряду слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих у провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
08 квітня 2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого було задоволено та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 06 червня 2016 року включно, без визначення розміру застави.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя, всупереч ствердженням захисників, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні старшого слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Зокрема, такими даними є показання самого підозрюваного ОСОБА_8 , надані ним під час його допиту 14 липня 2015 року (а. с. 103 105), показання свідків ОСОБА_14 (а. с. 92 95), ОСОБА_15 (а. с. 86 88) та ОСОБА_16 (а. с. 96 98), рапорт від 16 липня 2015 року прокурора Закарпатської області на ім`я Генерального прокурора України (а. с. 91), повідомлення начальника Управління Служби безпеки України в Закарпатській області (а. с. 89 90), повідомлення головного лікаря Мукачівської ЦРЛ про виявлені у потерпілих поранення та лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_17 від вогнепального поранення голови (а. с. 82, 83), висновки судово-медичних експертів (а. с. 71 73, 74 77), висновки судових молекулярно-генетичних експертиз (а. с. 20 24, 25 32, 33 40, 41 48), висновки судових балістичних експертиз (а. с. 49 54, 55 60), висновок судово-трасологічної експертизи (а. с. 66 70) та інші документи. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисників стосовно необґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.
Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, які приведені у клопотанні старшого слідчого. При цьому слідчий суддя обґрунтовано послався і на вимоги ч. 5 ст. 176 КПК України, відповідно до якої не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, до особи, яка підозрюється у вчиненні в тому числі кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258 КК України. Тому за таких обставин слідчим суддею не могло бути задоволено клопотання народного депутата України ОСОБА_11 про взяття підозрюваного ОСОБА_8 на поруки.
В сукупності із зазначеними вище обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя, всупереч стверджень апелянтів, врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про що прямо вказано в оскаржуваній ухвалі.
Таким чином, доводи захисників щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 06 червня 2016 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.
При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання старшого слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою до 06 червня 2016 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4