Справа № 314/5179/16-к Провадження № 1-в/314/2848/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.09.2016 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника адміністрації колонії ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
Раніше судимого
11.08.2015 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст.15 ч.2,186 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі;
По даній справі засуджений: 22.01.2015 року приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст.185 ч.1,185 ч.2,187 ч.1,70 ч.1 , 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.02.2016 року на підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.06.2014 року по 23.02.2015 рік.
Початок строку: 23.06.2014 року Кінець строку: 23.10.2017 року
про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№101), надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.
Засуджений ОСОБА_5 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, відповідних висновків для себе не зробив.
Представник адміністрації заперечив проти задоволення клопотання засудженого, оскільки останній не довів свого виправлення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.
Так, при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з 06.04.2015 року відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області №101.
За час відбування покарання характеризується наступним чином: має 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, отримані протягом 2016 року при цьому отримав їх перед настанням пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення.
Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
З матеріалів справи встановлено, що під час відбування покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№101) засуджений ОСОБА_5 , за весь час відбування працевлаштований взагалі не був. Приймав участь у суспільно-корисній праці згідно ст.118 КВК України.
Особа засудженого та його поведінка за весь час відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі у своїй сукупності, не дають підстав вважати, що засуджений довів своє виправлення.
Крім того рішенням комісії колонії від 21.07.2016 року засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в застосування до нього ст.81 КК України, так як засуджений не став на шлях виправлення.
За таких обставин на теперішній час суд погоджується з висновком комісії установи не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , щодо його умовно-дострокового звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

27.09.2016