ЄУН № 337/821/16-к
Провадження №1кс/337/277/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про обрання запобіжного заходу за кримінальним провадженням №00000584 від 26 лютого 2016 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчій Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та вважає, що у справі наявний ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно клопотання, 25 лютого 2016 року, приблизно о 12-00 годині, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленими особами, маючи умисел на вимагання грошей у ОСОБА_7 , під приводом відшкодування ОСОБА_7 збитку за крадіжку кросівок ОСОБА_6 , під вигаданим приводом призначили ОСОБА_7 зустріч біля четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленими особами, зустрівся у вказаному місці із ОСОБА_7 , де ОСОБА_6 діючи умисно, погоджено із ОСОБА_5 та невстановленими особами, наніс ОСОБА_7 не менше трьох ударів в область тулубу, збивши його з ніг, та висловив вимогу щодо передачі йому грошових коштів за нібито викрадені ним кросівки, які належали ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та невстановленими особами, примусили ОСОБА_7 прослідувати з ними до приміщення квартири АДРЕСА_4 , де діючи умисно, за попередньою змовою між собою, застосовуючи погрози насильством до ОСОБА_7 , які останній сприймав реально, висловили останньому вимогу негайно передати їм грошові кошти в сумі 16000 гривень. У зв`язку з тим, що у потерпілого при собі не виявилося готівки, ОСОБА_6 , діючи узгоджено із ОСОБА_5 та невстановленими особами, забрав у ОСОБА_7 належну йому банківську картку та із застосуванням погроз насильством отримав від нього пін-код доступу до рахунку на вказаній картці, після чого без дозволу ОСОБА_7 передав її невстановленій особі, якою 25.02.2016 року о 14 год. 06 хв. та 14 год. 08 хв. через банкомат було проведено транзакцію по видачі готівки на загальну суму 6900 гривень. В той же час, продовжуючи свою незаконні дії, направлені на вимагання грошей у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , діючи узгоджено із ОСОБА_5 та невстановленими особами, погрожуючи застосуванням насилля по відношенню до нього, його сім`ї та знищення особистого майна, примусив ОСОБА_7 передати ОСОБА_8 1800 гривень готівкою, які останній, будучі у супроводі невстановленої особи, яка діяла за дорученням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , отримав 25.02.2016 року приблизно о 13 годині 40 хв. в якості оплати за раніше виконану ним роботу.

Таким чином, ОСОБА_7 , під погрозою застосування насильства, виконуючи незаконні вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та невстановлених осіб, які діяли за попередньою змовою між собою, віддав їм власні грошові кошти на загальну суму 8700 гривень.

Однак, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та невстановлені особи, діючи умисно, маючи умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 16000 гривень, на досягнутому не зупинилися та із застосуванням погроз насильства до останнього та членів його сім`ї, продовжили вимагати від останнього 7300 гривень, висловивши вимогу передачі їм вказаної суми грошових коштів найближчім часом.

Так, 07 березня 2016 року, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та невстановленими слідством особами, діючи з єдиним умислом, направленим на вимагання у ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 16000 гривень, призначили останньому зустріч біля кафе «Шато» по вулиці Задніпровській у місті Запоріжжі, де приблизно об 11 годині 35 хвилин, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 вимагали та отримали від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1500 гривень. Після отримання вказаних грошових коштів, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були затримані працівниками поліції.

За даними фактом розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000584 від «26» лютого 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а саме вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 189 КК України вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, пред`явлено ОСОБА_5 08.03.2016 року. Підозра щодо вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_5 підтверджується поясненнями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом впізнання особи за фотознимками.

07.03.2016 року о 11-35 годині ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

10.03.2016 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 06.05.2016 року. 28.04.2016 року строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000584 продовжено до трьох місяців, тобто 07.06.2016 року.

Клопотання узгоджено з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області, оформлено відповідно до вимог ст. 184 КПК України. Копію клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, отримані підозрюваним завчасно до судового розгляду.
На підставі ст.107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів не приймалось.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи це наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків.

Матеріали клопотання свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджена тим, що ОСОБА_5 раніше був засуджений у тому числі за корисливі злочини, хоча і вважається раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, вчинив тяжкий злочин, за який передбачене кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду за для уникнення покарання.

Наявність ризиків, передбачених п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведено. Слідчий не навів доказів намагання незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки на даний час всі свідки та потерпілі за кримінальним провадженням вже допитані.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу судом оцінено в сукупності: тяжкість покарання за санкцією ч. 2 ст. 189 КК України, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці постійного проживання, сімейний стан, майновий стан, наявність постійного місця проживання.

ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину. Прокурор та слідчий не довели суду недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, наявному у справі.

Зважаючи на викладене і відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України суд вважає, що для запобігання ризику передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, буде достатньо і доцільно застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1), 2), 3) ч.5 ст. 194 КПК України.

Строк застосування вказаного запобіжного заходу, відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України, необхідно встановити 2 місяці.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 131,132, 176-178, 179, 193, 194, 196 України,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя на строк до 16 липня 2016 року (включно) обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора і суду за першим викликом і у призначений час;

- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 .

Копію ухвали після проголошення негайно вручити підозрюваному, слідчому, прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1