Справа № 357/2200/16-к
1-кп/357/260/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.03.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю військового прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Білозерка Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, раніше не судимого, призваний на військову строкову службу 14 травня 2013 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в розпорядженні командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата запасу, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 407 КК України.

В С Т А Н О В И В:
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_3 (польова пошта НОМЕР_1 ) від 15 травня 2013 року № 108 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_4 , призваного 14 травня 2013 року на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 , зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-заряджаючого реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 .

12 листопада 2014 року відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №215 солдата ОСОБА_4 переміщено до військової частини НОМЕР_4 в АДРЕСА_1 .

23 квітня 2015 року згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_5 (по стройовій частині) №77 солдата ОСОБА_4 звільнено у запас з лав Збройних Сил України та виключено із списків особового складу частини.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен був свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, солдат ОСОБА_4 близько 0 годин 10 хвилин 7 листопада 2014 року, діючи в порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, без поважних причин, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та до 11 листопада 2014 року перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, і не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. Близько 1 години 12 листопада 2014 року солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.1 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав покази, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно будучи призваним по мобілізації військовослужбовцем, проходячи військову службу у розпорядженні командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , всупереч вимог ст.ст. 1,2 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4,11,16,128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, 07 листопада 2014 року самовільно залишив військову частину та до 12 листопада 2014 року ухилявся від обов`язків військової служби без поважних причин тривалістю понад 5 діб. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Кваліфікацію його дій не оспорює. Просить суд суворо не засуджувати.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження прокурором, долучені до обвинувального акта, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюється, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні покази обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його покази суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 407 ч.1 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби тривалістю понад три доби, але не більше місяця.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: його з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

За місцем проходження служби ОСОБА_4 характеризується позитивно. На обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 3 ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості, відсутність потерпілих по даному кримінальному провадженню, особу обвинуваченого, його молодий вік, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого та за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 407 КК України, замінивши покарання у виді позбавлення волі на штраф.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Цивільний позов, речові докази, витрати на залучення експерта відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався. Під вартою він не утримувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1 ,