АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №636/2840/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/1124/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 26 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, не одружений, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України, на ОСОБА_7 покладені обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в цю інспекцію для реєстрації.

Присуджено стягнути з обвинуваченого на користь державного бюджету України судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №304 від 16 червня 2015 року в сумі 245 гривень 52 копійки.

Доля речових доказів вирішена згідно ст.100 КПК України.

Як встановив суд, приблизно о 15 годині 10 хвилин 11 червня 2015 року ОСОБА_7 знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав чоловічу сумку, яка належала ОСОБА_8 , в якій були грошові кошти в сумі 100 гривень та мобільний телефон у захисному чохлі, загальною вартістю 1463 гривень 90 копійки, після чого він з місця злочину втік, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1563 гривні 90 копійки.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, без ознаки повторності, оскільки на час скоєння злочину судимість останнього була погашена відповідно до ст.89 КК України.

З наведених підстав прокурор просить вирок суду змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому за ч.1 ст.185 КК України покарання 1 рік та 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, та покласти обов`язки, передбачені п.3, п.4 ч.1 ст.76 КК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, а також вислухавши думку обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за ці межі лише у випадку, якщо цим не погіршується станов ище обвинуваченого.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки чужого майна при обставинах, зазначених у вироку, ґрунтуються на доказах, досліджених у судовому засіданні, є обґрунтованими, та ніким з учасників провадження не оскаржуються.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оскаржувались.

Суд виключив із обвинувачення кваліфікуючу ознаку повторність, враховуючи те, що ОСОБА_9 , в силу ст.89 КК України, вважається особою, яка не має судимості, однак кваліфікував його дії за ч.2 ст.185 КК України.

Разом з цим, згідно з вимогами ст.32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу, або злочинів, передбачених різними статтями цього Кодексу, у випадках, передбачених цим Кодексом. Повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.

Як встановлено судом першої інстанції і це правильно зазначено у вироку, ОСОБА_9 в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Цей факт ніким з учасників провадження не оскаржується, більш того, на цю обставину посилається прокурор в апеляційній скарзі в обґрунтування своїх вимог.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо неправильної кваліфікації судом першої інстанції дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до змісту ст.707 та ст.409 КПК України, оскаржуваний вирок суду підлягає зміні, а дії обвинуваченого перекваліфікації на ч.1 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Враховуючи ступінь тяжкості вказаного правопорушення та його фактичні обставини, наявні дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, що ОСОБА_9 розкаявся у вчиненому та відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, активно сприяв розкриттю злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів вважає за можливе призначити йому покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

Приймаючи до уваги фактичні обставини провадження, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та відомості про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції його від суспільства.

Керуючись ст.ст.7, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні а задовольнити.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 26 лютого 2016 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України змінити.

Кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та призначити йому за цією статтею покарання 1 (один) рік та 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію за місцем мешкання про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції за місцем мешкання.

Ухвала апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді