Справа № 522/2996/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором військової Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця смт. Великодолинське Одеської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, колишнього оперуповноваженого Іллічівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, молодшого лейтенанта поліції, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.3 ст.365, ч.3 ст.371 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.3 ст.365, ч.3 ст.371 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 з 4 березня 2014 року по листопад 2015 року проходив службу в різних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України.

7 листопада 2015 року наказом ГУ НП в Одеській області №63 о/с ОСОБА_4 призначено на посаду оперуповноваженого Іллічівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області та присвоєно спеціальне звання «молодший лейтенант поліції», у зв`язку з чим, на підставі ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» останній є працівником правоохоронного органу.

В силу наявного досвіду роботи в органах міліції та поліції, ОСОБА_4 знав та розумів вимоги Конституції України та виданих в її розвиток та реалізацію інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції та Присяги поліцейського.

Проте, незважаючи на це, останній вчинив тяжкі злочини за наступних обставин.

У місті Одесі зареєстровані та постійно мешкають громадяни України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його цивільна дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У користуванні ОСОБА_6 перебуває автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який останній з початку лютого 2016 року виставив на продаж на одному з веб-сайтів у всесвітній мережі Інтернет.

10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області невстановленими особами із застосуванням насилля було здійснено розбійний напад на громадянина ОСОБА_9 , внаслідок чого у останнього викрадено грошові кошти в сумі 17 000 доларів США. За даним фактом слідчим відділом Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області розпочато та здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 11.02.2016 за ч.4 ст.187 КК України. Здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено слідчому СВ Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 .

З метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказано злочину, ОСОБА_4 , викривлено розуміючи інтереси служби, спрямовані на штучне нарощування рівня розкриття злочинів, виходячи за межі наданих йому слідчим прав та повноважень, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими оперативними працівниками поліції, реалізуючи завчасно розроблений злочинний план з розподілом ролей між співучасниками, 13 лютого 2016 року під приводом купівлі автомобіля марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ініціював зустріч з громадянином ОСОБА_6 з метою незаконного позбавлення його волі, залякування та спонукання останнього до дій, що суперечать його волі, а саме, визнання своєї причетності до вчинення злочину та отримання від нього відомості про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину.

Реалізуючи злочинний намір, молодший лейтенант поліції ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими працівниками вказаного підрозділу поліції близько 19.00 години 13 лютого 2016 року прибув до завчасно обумовленого з ОСОБА_17 місця автомобільної парковки біля супермаркету «Віртус» у м. Одесі по вул. Середньофонтанській.

Дочекавшись прибуття ОСОБА_17 на автомобілі марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , діючи спільно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими працівниками вказаного підрозділу поліції, не маючи законних підстав для затримання особи, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, в інших особистих інтересах, які полягали в штучному нарощувані рівня розкриття злочинів, завідомо незаконно затримав без ухвали слідчого судді та наявності підстав, передбачених ч.2 ст.207 та ч.1 ст.208 КПК України, громадянина ОСОБА_17 та його цивільну дружину ОСОБА_7 , а саме, - застосувавши до останніх фізичну силу та спеціальний засіб наручники, проти їх волі змусив останніх прослідувати з ним та залишатися поряд у одному з службових приміщень Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області у м. Іллічівськ (Чорноморськ) по вул. Хантадзе, 15.

При цьому, в порушення вимог ст.29 Конституції України ст.ст.207-213 КПК України, ОСОБА_4 та інші особи, з якими він діяв у групі, не повідомили громадянина ОСОБА_17 та його цивільну дружину ОСОБА_7 про підстави затримання та те у вчиненні якого злочину вони підозрюються, не роз`яснили право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти них. Не надали їм змогу повідомити про їх затримання та місце перебування інших осіб. Не склали протоколи про їх затримання та не доставили їх до органу досудового розслідування. А також, не повідомили про затримання орган (установу), уповноважену законом на надання безоплатної правової допомоги.

Діючи з метою змусити громадянку ОСОБА_7 , яка перебуває на п`ятому місяці вагітності, до дій, що суперечать її волі, а саме визнання нею своєї причетності до вчиненого 10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та отримання від неї відомостей про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, молодший лейтенант поліції ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими працівниками поліції у період часу з 20.00 години 13 лютого 2016 року до 11.00 години 14 лютого 2016 року незаконно позбавивши її волі, утримували останню у службових приміщеннях Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області, розташованих в м. Іллічівську (Чорноморську) Одеської області по вул. Хантадзе, 15, при цьому брали її руками за горло, чим заподіяли їй фізичних страждань, застосували до останньої спеціальні засоби наручники, погрожували застосуванням зброї, а також вчиненням інших насильницьких дій у вигляді мордувань, тобто дій, пов`язаних з багаторазовим та тривалим спричиненням болю, які б, з їх слів, призвели до переривання її вагітності.

Після невдалих намагань протягом періоду часу приблизно з 20.00 години 13 лютого 2016 року до приблизно 11.00 години 14 лютого 2016 року змусити громадянку ОСОБА_7 до дій, що суперечать її волі, а саме визнання своєї причетності до вчиненого 10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та отримання від неї відомостей про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, молодший лейтенант поліції ОСОБА_4 звільнив останню, шляхом доставлення за місцем її проживання.

Поряд з тим, діючи з метою змусити громадянина ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до дій, що суперечать їх волі, а саме визнання ними своєї причетності до вчиненого 10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та отримання від них відомостей про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, молодший лейтенант поліції ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими працівниками поліції у період часу з 19.00 години 13 лютого 2016 року до 16.00 години 17 лютого 2016 року, незаконно позбавивши волі громадянина ОСОБА_6 та з 23.40 години 13 лютого 2016 року до 23.50 години 15 лютого 2016 року громадянина ОСОБА_8 , а саме, усвідомлюючи, що потерпілі позбавлені права вільного пересування та вільного вибору місця свого знаходження, утримував останніх у службових приміщеннях Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області, розташованих в м. Іллічівську (Чорноморську) Одеської області по вул. Хантадзе, 15 та вул. Транспортній, 5, застосував до останніх спеціальні засоби наручники, погрожуючи застосуванням зброї, що супроводжувалося заподіянням їм фізичних страждань.

Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими працівниками поліції під час незаконного позбавлення волі заподіяв ОСОБА_6 та ОСОБА_8 сильний фізичний біль, шляхом нанесення останнім побоїв, мучення та інших насильницьких дій, які ображали їх особисту гідність та полягали у одяганні на потерпілих спеціальних засобів наручників та неодноразовому підвішуванні їх за наручники на дерев`яній поперечині між двома столами, аж до повної втрати останніми свідомості, а також багаторазовим та тривалим спричиненням болю через нанесення численних але незначних ударів руками та ногами по голові та тулубу. Окрім того, ОСОБА_4 з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими працівниками поліції заподіяли потерпілим сильних фізичних страждань шляхом їх мучення, а саме тривалого позбавлення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 їжі, пиття (або надання спеціально підігрітої води, для неможливості втамування спраги), можливості сходити до туалету.

15 лютого 2016 року близько 23.50 години, не досягнувши запланованої мети своїх дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші невстановлені працівники поліції припинили заподіяння фізичного болю, побоїв та інших насильницьких дій стосовно ОСОБА_8 , вивезли останнього на автомобілі до міста Одеси, де звільнили останнього, залишивши його в районі Селекційного інституту в місті Одесі.

17 лютого 2016 року близько 13.00 години, тобто приблизно через 90 годин після завідомо незаконного затримання, що свідчить про тривалий час позбавлення ОСОБА_6 волі, не досягнувши запланованої мети своїх дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші невстановлені працівники поліції припинили заподіяння фізичного болю, побоїв та інших насильницьких дій стосовно ОСОБА_6 та передали його слідчому СВ Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 .

В подальшому, 30 травня 2016 року стосовно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст.365 та ч. 3 ст. 371 КК України.

Того ж дня, відповідно вимог ст. 278 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 повідомлено про підозру способом передбаченим КПК України, а саме,- поштовим зв`язком.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив у тому числі тяжкі злочини, передбачені, ч.2 ст.127 та ч.3 ст.371 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання наступним.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, показаннями потерпілих та свідків, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, протоколами огляду відеозаписів, висновками судово-медичної та судової молекулярно-генетичної експертиз, протоколами обшуків приміщень Іллічівського (Чорноморського) ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, речовими доказами, протоколами огляду відеозаписів з камер зовнішнього спостереження супермаркету ТОВ «Віртус», приміщень Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, а також аптеки по вул. Катериненській у місті Одесі та іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

За результатами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , незважаючи на звільнення з органів поліції, з огляду на тривалий строк служби, має тісні зв`язки з співробітниками Іллічівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, а тому може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі працівників Іллічівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області.

Також ОСОБА_4 може отримати доступ до службових документів відділення поліції, а тому може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, характер протиправного діяння ОСОБА_4 , його тісні зв`язки з службовими особами Іллічівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, свідчить про можливість продовження вчинення ним кримінального правопорушення або скоєння інших злочинів.

Відтак у слідства є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Однак, зважаючи на характер вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, а саме те, що вони вчинені із застосуванням насильства стосовно потерпілих, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 ..

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник просив не застосовувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки надані прокурором матеріали не свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Перевіривши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких навмисних злочинів, які караються позбавленням волі на строк до десяти років.

Зазначені обставини та можливість призначення підозрюваному у разі визнання його винним покарання у вигляді позбавлення волі, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Надані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження, а саме: витяг з ЄРДР, протоколи допиту свідків та потерпілих, висновки експертів, доводять обставини, передбачені п.п.1.2 ч.1 ст.194 КПК України.

Проте, в судовому засіданні прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст.194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

ОСОБА_4 на цей час звільнений з органів поліції, має постійне місце проживання, працевлаштований охоронцем в приватному підприємстві, на цей час досудове розслідування знаходиться в завершальній стадії, підозрюваний добровільно з`явився до органу досудового розслідування, дізнавшись про наявність письмової підозри стосовно нього. Постанова про оголошення підозрюваного у розшук датована тим же днем, що і письмове повідомлення про підозру 30.05.2016 року.

На підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у розумні строки;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання документи, які посвідчують право виїзду за кордон;

5)носити цілодобово електронний засіб контролю.

6) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 до 07 години.

Повідомити підозрюваному письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

08.04.2016