Провадження №1-кс/756/1369/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2016 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 від 29.07.2016 року про відмову у визнанні потерпілим,

У С Т А Н О В И В:
12 серпня 2016 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 про відмову визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0009133, відомості про яке внесені до ЄРДР за фактом смерті його сина ОСОБА_5 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 до суду не з`явилася, про день, місце час була повідомлена належним чином.

Враховуючи належне повідомлення та стислі строки розгляду скарг, поданих у порядку ст. 303 КПК України, вважаю можливим проводити судове засідання у відсутність прокурора.

Крім того, для розгляду скарги слідчому судді не були надані матеріали кримінального провадження № 0009133, незважаючи на їх витребування.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Так, на досудовому провадженні, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржено рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілими особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Як убачається з копії оскаржуваної постанови, прокурор ОСОБА_4 мотивувала відмову визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0009133, батька загиблого ОСОБА_5 , із посиланням на положення ч. 7 ст. 55 КПК України, у зв`язку із відсутністю заяви ОСОБА_3 про залучення його як потерпілого.

Проте, у третьому абзаці мотивувальної частини постанови убачається, що батько загиблого ОСОБА_3 звертався із заявою про залучення його як потерпілого до кримінального провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 статті 55 Кодексу за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерплого подана особою, якій не завдано шкоду, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, з аналізу вказаного положення убачається, що рішення про відмову визнати особу потерпілою може бути прийняте лише у разі, якщо їй не завдану шкоду. Інші підстави для відмови визнати потерпілим кримінальним процесуальним законодавством не передбачені.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено порушення прокурором вимог ст. 55 КПК України.

Вказані порушення мають бути усуненні шляхом скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 від 29.07.2016 року про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 від 29.07.2016 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0009133 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1