ун. № 759/887/16-к
пр. № 1-кп/759/180/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року Святошинський районний суд міста Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011482 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Києві, українця, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , 19 листопада 2015 року, приблизно в 01.50 годин, знаходячись біля будинку № 7 по вул. Г.Юри в м. Києві, використовуючи невстановлений слідством гострий предмет, умисно заподіяв ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, перевищуючи межі необхідної оборони.

Так, ОСОБА_3 19 листопада 2015 року, приблизно в 01.50 годин, знаходячись біля магазину, розташованого по вул. Г. Юри, 7 в м. Києві, зустрів раніше незнайомих йому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В цей час, ОСОБА_6 , спровокував сварку з ОСОБА_3 , та став наносити численні удари руками по голові останнього, внаслідок чого той впав на асфальтове покриття. Після цього ОСОБА_6 продовжив наносити удари руками та ногами по різних частинах тіла ОСОБА_3 , порушуючи тим самим його право на здоров`я, передбачене ч. 1 ст. 3 Конституції України.

ОСОБА_3 , намагаючись припинити посягання на охоронюване законом право на здоров`я, з боку ОСОБА_6 , перебуваючи в стані необхідної оборони, тримаючи в правій руці невстановлений досудовим розслідуванням гострий предмет, з метою припинення посягання на своє здоров`я, порушуючи вимогу закону про співрозмірність захисту, не оцінивши обстановку захисту та небезпечність посягання на своє здоров`я, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно наніс ОСОБА_6 удар невстановленим досудовим розслідуванням гострим предметом у ліву частину грудної клітини, заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді: колото-різаного проникаючого поранення грудей та живота з пересіченням хряща 8 ребра зліва та явищами крововиливу в черевну порожнину, яке згідно із висновком експерта № 3599 від 24 грудня 2015 року спричинене гострим предметом, могло утворитись 19 листопада 2015 року внаслідок одноразового травматичного впливу та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя).

З вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_6 лікарями швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні № 17.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав, що 19 листопада 2015 року, приблизно в 01.50 годин, він зайшов до магазину, що по вул. Г. Юри, 7 в м. Києві, купити кави. В цей час до нього підійшов раніше незнайомий йому ОСОБА_9 , який намагався спровокувати з ним конфлікт. Вони вийшли на вулицю, де поспілкувалися, та він повернувся до магазину забрати каву. Коли він вийшов на вулицю, до нього знову підійшов ОСОБА_10 , та вони почали розмовляти, він пропонував їм іти додому відпочивати. Під час їхнього спілкування, до ОСОБА_10 підійшов раніше незнайомий йому ОСОБА_11 , який щось говорив ОСОБА_10 , проте що саме, він не чув. Після чого, ОСОБА_11 наніс йому удар кулаком в обличчя, зламавши йому ніс, від другого удара кулаком в обличчя - вибив йому зуб. ОСОБА_10 також наніс йому удар кулаком в обличчя, після чого він, відступивши крок назад, зачепившись за бровку, впав спиною до землі на руки. В цей час ОСОБА_12 та ОСОБА_10 продовжували наносити йому удари по різним частинам тіла ногами, в тому числі і по голові. Він рукою на землі нащупав якийсь залізний предмет, що це було він не знає, який він взяв в руку та утримуючи його в руці, піднявшись з землі, захищаючи своє життя, наніс ним удар ОСОБА_13 , проте куди саме, не знає. Після чого він ще отримував удари по різним частинам тіла, але від кого саме він не бачив. Коли з інтернет-кафе вийшли люди, особи, що наноси йому удари кудись пішли, а він зайшов до інтернет-кафе вмитися, оскільки в нього все обличчя було в крові.
Визнає, що потерпілий отримав тілесні ушкодження внасідок його дій, при перевищенні ним меж необхідної оборони. Того дня, він не перебував в стані алкогольного спя`ніння. Вважає, що ОСОБА_6 та його друзі випили зайвого, та це все випадковість. У скоєнному щиро кається.
Заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди він не визнав, з тих підстав, що потерпілим не надано доказів на його підтвердження. Також просив врахувати, що бійку почали потерпілий та його друзі, та він також витратив гроші на своє лікування.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 заявлений ним цивільний позов просив задовольнити в повному обсязі та показав, що в результаті заподіяних йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, він проходив лікування. Вартіть придбанних ним ліків складає - 1362 грн. 10 коп., медична допомога - 5000 грн., вартість пошкодженої одежі -3100 грн., а всього - 9461 грн. 57 коп., які він просить стягнути з обвинуваченого у відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. Крім чеків на придбання ліків, інших документів, на підтвердження завданої йому матеріальної шкоди, він надати не може.

Також діями обвинуваченого йому завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок отриманих ним тілесних ушкоджень, йому було спричинено фізичний біль та страждання, душевні хвилювання, проходження лікування примусило його змінити свій звичайний спосіб життя. Він потребує реабілітації, санаторного лікування та проведення пластичних операцій по видаленню шрамів. Завдану йому моральну шкоду оцінює у 150000 гривень, яку просить стягнути з обвинуваченого.

Оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , показаннями потерпілого ОСОБА_6 щодо заявленого ним цивільного позову, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, а також матеріалів, що стосуються цивільного позову та речових доказів, визнавши, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасники судового провадження не заперечували.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_6 щодо заявленого ним цивільного позову, дослідивши матеріали кримінального провадження, що стосуються цивільного позову, речових доказів та що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю, й кваліфікація його дій за ст. 124 КК України є правильною, оскільки він умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , вчинене уразі перевищення меж необхідної оборони.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який на час вчинення кримінального правопорушення суспільно-корисною працею зайнятий не був, не працює, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, його відношення до скоєного, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено, обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, та вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання.
Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та як достовірно встановлено у судовому засіданні, докази про понесені потерпілим витрати на медичну допомогу в розмірі 5000 грн., вартість пошкодженої одежі -3100 грн. потерпілим ОСОБА_6 суду не надано.
Відтак, цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 1362 грн. 10 коп. вартості придбаних ліків, що документально підтверджується.
Щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 150000 грн., то відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Згідно із ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
При цьому, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи наведене, заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди суд, вважає таким що підлягає частковому задоволенню, в розмірі 20000 гривень, так як судом достовірно встановлено, що своїми діями обвинувачений завдав потерпілому моральні страждання, моральну шкоду. При цьому суд враховує характер правопорушення, характер та тривалість страждань потерпілого, тяжкість завданих йому травм, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, а також вимоги розумності та справедливості.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 128, 129, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки.
Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 1362 гривні 10 копійок, у відшкодування моральної шкоди 20000 гривень. В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовити.
Речові докази по справі: футболку сірого кольору, синю кофту та чорну куртку, передані на зберігання до камери речових доказів Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: