Справа № 127/2415/16-к
Провадження №11-сс/772/70/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 ,

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

слідчого ОСОБА_10 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_12 відносно

ОСОБА_11

ІНФОРМАЦІЯ_1

молдованина, громадянина Республіки Румунія,

уродженця м. Кишинев, Молдова та

проживаючого по

АДРЕСА_1

якому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком 60 днів тобто до 14.04.2016р.,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вінницького міського суду від 15 лютого 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2016р. про застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу тримання під вартою і винести нову ухвалу про застосування до ОСОБА_11 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент ухвалення рішення суду першої інстанції не було безперечних доказів, як того вимагає законодавець, які б доводили обґрунтовані підозри. Позиція сторони обвинувачення побудована лише на припущеннях, що є грубим порушенням ст.62 Конституції України, а також важливого принципу кримінального судочинства презумпції невинуватості, що визначено ст.ст. 7,17 КПК України.

Також адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі вказує на те, що твердження суду про тяжкість вчиненого злочину не є достатнім для застосування запобіжного заходу у виді тримання під варто, виходячи з висновків Європейського суду, що сам по собі факт обвинувачення особи у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для тривалого утримання під вартою.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, представників потерпілих ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги адвоката, вивчивши матеріали кримінального провадження а також матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_11 підозрюється у тому, що о 10 годині 20 хвилин 8 лютого 2016 року, громадянин Румунії, ОСОБА_11 , керуючи автомобілем «БМВ-520», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в районі 151 км + 390 м., автомобільної дороги «Житомир Вінниця Могилів-Подільський», у напрямку від м. Вінниці до м. Бар в районі с. Людовка, Жмеринського району, Вінницької області, при зміні напрямку руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод для або небезпеки для руху іншим учасникам руху, виїхав автомобілем на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110308», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ЗАЗ 110308» ОСОБА_14 , від отриманих травм загинув на місці пригоди. Водій ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Жмеринської ЦРЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Після скоєння ДТП водій автомобіля «БМВ-520» ОСОБА_11 , самовільно залишив місце пригоди та в подальшому був затриманий працівниками поліції рухаючись у напрямку кордону з Республікою Молдова.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 12 від 09.02.2016 причиною смерті ОСОБА_14 являється травматичний шок та сполучна травма тіла.

ОСОБА_11 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, 8.02.2016 о 20 год. 20 хв. ОСОБА_11 09.02.2016 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000048 ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке відповідно до ч. 3 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, не працює, навчається в університеті «Ганзе» у м. Гронінген, Голландія, а також враховуючи той факт, що ОСОБА_11 , являється громадянином іншої держави та не має постійного місця проживання в Україні, перебуваючи на волі може впливати на свідків, перешкоджаючи встановленню істини у провадженні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку , що судом першої інстанції було вірно обрано запобіжний захід ОСОБА_11 , оскільки він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як знає про вид і міру свого покарання, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, при цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам уникнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 на те, що громадянин ОСОБА_15 , який проживає у м. Вінниці може надати ОСОБА_11 постійне місце проживання на будь-який час не дає підстав вважати, що ОСОБА_11 , який є громадянином іншої держави, не буде перераховуватись від слідства та суду у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею при вирішенні питання щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_11 були враховані всі обставини, які слідчим та прокурором були доведені під час розгляду клопотання і є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про обрання ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 немає.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

З оригіналом вірно: