У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні попереднього судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000003 від 18.05.2016 року відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Одеси, громадянина України, із вищою освітою, працюючого на посаді головного спеціаліста відділу у справах фізичної культури та спорту управління в справах сім`ї, молоді та спорту Одеської обласної держадміністрації, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.1. 369 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000003 від 18.05.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 369 ч.3 КК України

Відповідно до ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що кримінальна справа підсудна Приморському райсуду м.Одеси, під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 також підтримала в судовому засіданні клопотання про призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також обвинувачений по справі ОСОБА_7 вказали, що обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для приведення його у відповідності вимог ст.291 КПК України.

При цьому ними було зазначено, що з обвинувального акту по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 18.05.2016 року, складного 19.07.2016 року старшим слідчим СВ Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_8 , та затвердженого 19.07.2016 року Прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 радником юстиції ОСОБА_9 слідує, що 18.07.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 369 ч.3 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідне становище в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України, однак вказаний обвинувальний акт не відповідає цим вимогам.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, однак у обвинувальному акті конкретні вказівки на фактичні обставини та дії ОСОБА_7 , які можливо кваліфікувати за ч. 3 ст. 369 КК України, а саме, що ОСОБА_7 передавав грошові кошти у розмірі 5000 гривень в якості неправомірної вигоди за вчинення будь-яких дій з використанням наданої ОСОБА_10 влади чи його службового становища, а також на наявність достатніх повноважень ОСОБА_10 для виконання дій, передбачених домовленістю. Відсутність таких повноважень може свідчити про відсутність вказаного складу злочину.

Згідно ст.291 ч.2 п.7 КПК України в обвинувальному акті повинен вказуватися розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, які прокурор вважає встановленими. Однак обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000003 відсутні будь-які відомості про завдану злочином матеріальну шкоду, проте наявні вказівки на завдані обвинуваченим ОСОБА_7 матеріального збитку в розмірі 6000 гривень без викладу фактичних обставин, які свідчать про завдання діями ОСОБА_7 матеріальних збитків.

Вислухавши вимоги прокурора ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_7 , вивчивши обвинувальний акт з додатками і реєстром, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 18.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 190 ч.1, 369 ч.3 КК України, підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , та додатків до нього, вказані документи не відповідають вимогам Закону.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме передання грошових коштів у розмірі 5000 гривень в якості неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням службового становища на користь третіх осіб, що є необхідною кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч.3 КК України. Так, за текстом обвинувального акту зазначено, що розпорядженням Голови Одеської обласної адміністрації М. Саакашвілі № 813/А-2015 від 30.11.2015 затверджено положення про управління у справах сім`ї, молоді та спорту Одеської обласної адміністрації.

Відповідно до положення про управління у справах сім`ї, молоді та спорту Одеської обласної державної адміністрації, основними завданнями управління є:

П.4.2 Забезпечення реалізації державної політики з питань фізичної культури та спорту області;

П.4.3 Виконання програм і здійснення заходів спрямованих на забезпечення розвитку фізичної культури та спорту;

П.4.4 Сприяння розвитку видів спорту, визнаних в Україні, забезпечення підготовки і проведення навчально-тренувальних зборів спортсменами та участь у спортивних змаганнях різних рівнів;

П.4.5 Сприяння громадським організаціям фізкультурно-спортивної спрямованості у проведенні дитячих, молодіжних фестивалів, конкурсів, змагань, масових фізично-спортивних та оздоровчих заходів, оглядів на кращу постановку роботи з розвитку культури спорту серед різних верств населення, забезпечення пропаганди здорового образу життя.

В той же час, як зазначено в обвинувальному акті, обвинувачений ОСОБА_7 передав начальнику управління ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 5000 гривень за сприяння Управлінням в наданні у користування під час проведення змагань осередком Асоціації Спортивного танцю України (АСТУ) Одеської області світлового обладнання і діодного екрану, що належало ТОВ «Лайтек». Таким чином, в тексті обвинувального акту вбачаються суттєві розбіжності між повноваженнями Управління в справах сім`ї, молоді та спорту та діями, які нібито вчинив начальник Управління ОСОБА_10 як службова особа, яка займає відповідальне становище за надання неправомірної винагороди.

Суд вважає, що в даному випадку, під час формулювання обвинувального акту, навмисно не наведений перелік службових обов`язків начальника Управління ОСОБА_10 , оскільки відсутність в них повноважень щодо сприяння у наданні з боку суб`єктів господарювання майна на безоплатній основі для проведення спортивних заходів фактично спростовувала б обрану кваліфікацію.

Зазначена невідповідність встановленим фактичним обставинам та формулювання обвинувачення робить неможливим прийняття обвинувального акту у такій редакції до розгляду, оскільки це суперечить п.5 ч.2 ст. 291 та ст. 314 КПК України.

Неконкретність обвинувального акту є порушенням права на захист, оскільки від такого обвинувачення неможна ефективно захищатися.

Крім того, з метою забезпечення засад кримінального провадження, які закріплені в ст. 22 КПК України, щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та в ст. 23 КПК України щодо безпосереднього дослідження судом показань, речей і документів, - матеріали кримінального провадження не направляються в суд одночасно з обвинувальним актом.

Це означає, що обвинувальний акт має містити деталізований опис фактичних обставин кримінального правопорушення, який дозволить суду прийняти рішення про можливість подальшого судового розгляду за даним обвинувальним актом.

Обвинувальний акт не повинен містити посилань на докази, які отримані протягом досудового розслідування, в тому числі і письмових документальних доказів. Однак, слідчий в обвинувальному акті робить посилання на такі письмові докази, а саме: договір від 02.01.2013 між Управлінням у справах фізичної культури та спорту Одеської обласної державної адміністрації та осередком Асоціації Спортивного танцю України (АСТУ) в Одеській області; регламент проведення Чемпіонату України зі спортивних танців серед команд (стандарт, латина) №653/55, затверджений першим заступником міністра спорту ОСОБА_11 10.05.2016; лист від осередка Асоціації Спортивного танцю України (АСТУ) Одеської області до Управління в справах сім`ї, молоді та спорту Одеської обласної державної адміністрації, наводячи при цьому цитати з цих письмових документальних доказів, що заборонено ст. 291 КПК України, в якій визначено, які відомості має містити обвинувальний акт. Таким чином, вивчаючи обвинувальний акт, суд ознайомився зі змістом речових письмових доказів і, враховуючи, що зазначені письмові докази є в матеріалах кримінального провадження, суд вважає, що слідчий, навівши в обвинувальному акті зміст письмових речових доказів, суттєво порушив вимоги ч.4 ст. 291 КПК України.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту після його надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено розмежування недоліків обвинувального акту на суттєві та не суттєві. Ст.291 КГІК України чітко передбачено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено. Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків обвинувального акту протягом розумного строку.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, тому він підлягає поверненню прокурору.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування вважається продовженим.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні, клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу не надходило, запобіжний захід відносно обвинуваченого вважається продовженим.

На підставі вищевикладеного. керуючись ст. ст. 291. 314, 315 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 18.05.2016 року відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.1. 369 ч.З. КК України - повернути прокурору Одеської області з підстав невідповідності його вимогам КПК України.

Встановити тридцятидений строк для усунення недоліків з моменту винесення ухвали.

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді внесеної застави вважати продовженим.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя

Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1

10.08.2016