Справа №585/95/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/312/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою з доповненнями ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 лютого 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2011 року ОСОБА_8 був засуджений за ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

12 січня 2016 року ОСОБА_8 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням від 05 січня 2016 року про застосування до нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 лютого 2016 року вказане клопотання ОСОБА_8 залишено без розгляду. До такого висновку суд прийшов з тих підстав, що ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2016 року ОСОБА_8 вже зараховано в строк покарання строк його попереднього ув`язнення і ця ухвала набула законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 та в доповненнях до неї від 15 лютого 2016 року та від 22 лютого 2016 року вказує, що ухвала суду являється незаконною та необґрунтованою, оскільки судовий розгляд було проведено без його участі та участі захисника, що грубо порушує його права, не заважаючи на те, що він подавав до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а в подальшому про особисту участь в судовому засіданні. Тому, апелянт просить скасувати ухвалу суду від 02 лютого 2016 року та звільнити його з-під варти в порядку ч.5 ст.72 КК України, зарахувавши у строк покарання 6 років перебування його у слідчому ізоляторі з розрахунку один день за два.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора , який також вважав апеляційні вимоги обґрунтованими, а ухвалу суду незаконною, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Разом з тим, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону у даній справі.

Так, відповідно до вимог ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, п.4 ч.2 ст.412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12 січня 2016 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» і його розгляд засуджений просив проводити в режимі відеоконференції.

Розгляд цього клопотання засудженого ОСОБА_8 був призначений на 22 січня 2016 року в режимі відеоконференції, який знаходився в Сумському слідчому ізоляторі.

22 січня 2016 року судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю з`єднання через відеоконференцзв`язок з Сумським СІЗО, де перебував засуджений ОСОБА_8 , справу відклали на 02 лютого 2016 року.

Разом з тим, 22 січня 2016 року до Роменського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_8 , в якій він наполягав на безпосередній участі в судовому засіданні при розгляді його клопотання, а також клопотав про залучення у справі захисника (а.п.10).

Незважаючи на наявність такої заяви, суд ніяких заходів для забезпечення доставки в судове засідання ОСОБА_8 , який є особою, що перебуває під вартою, не застосував і не забезпечив його явку в судове засідання, а 02 лютого 2016 року провів судовий розгляд, як без участі засудженого так і не вирішив питання щодо призначення засудженому захисника і залишив без розгляду його клопотання.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, коли ОСОБА_8 перебував під вартою і самостійно не міг забезпечити свою явку в судове засідання та наполягав на бажанні взяти участь в судовому засіданні, суд провівши засідання за відсутності засудженого, порушив його право на захист, гарантоване йому ст. 20, ст. 42, ст.43 КПК України, п. 3 (с) ст.6 Європейської Конвенції з прав людини, в зв`язку з чим ОСОБА_8 був позбавлений можливості давати пояснення з приводу поданого ним клопотання, користуватися правовою допомогою захисника в судовому засіданні тощо.

Таке порушення кримінального процесуального закону відповідно до вимог ч. 1 ст.412 КПК України є істотним, оскільки воно перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, розгляд поданого клопотання судом першої інстанції було проведено без залучення захисника, незважаючи на те, що ОСОБА_8 прямо про це просив у своїй заяві від 22 січня 2016 року.

Відповідно до ст. 43 КПК України засуджений має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 КПК України, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

ОСОБА_8 був засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, а тому відповідно до вимог ст. 52 КПК України участь захисника у даному провадженні є обов`язковою.

Таким чином, судом першої інстанції було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки судове провадження було здійснено за відсутності особи, яка звернулася з відповідним клопотанням, а також за відсутності захисника в умовах, коли його участь у судовому розгляді є обов`язковою, а тому згідно вимог ст.ст. 412, 415 КПК України, постановлена судом ухвала є незаконною і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, колегія суддів не вирішує наперед питання про обґрунтованість чи необґрунтованість клопотання засудженого ОСОБА_8 та про застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, оскільки судом першої інстанції фактично не було проведено судовий розгляд, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 з доповненнями задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 лютого 2016 року, якою залишено без розгляду клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.