Справа № 209/1078/16-к
Провадження № 1-кп/209/179/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі: - секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/1078/16-к (пр. № 1-кп/209/179/16), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424 від 23 лютого 2016 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта повна загальна середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 18 лютого 2016 року приблизно о 12 годині 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) перебував біля магазину ТОВ «АТБ Маркет», який розташований по проспекту Перемоги в місті Дніпродзержинську разом із малознайомим йому ОСОБА_5 , у якого при собі знаходився мобільний телефон "LG KF300", імей: НОМЕР_1 , вартістю 425,00 гривень. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на протиправне заволодіння майном, належним ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою останнього. Реалізуючи свій протиправний умисел, 18 лютого 2016 року приблизно о 12 годині 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за вказаною вище адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, попрохавши ОСОБА_5 надати йому належний останньому мобільний телефон "LG KF300", імей: НОМЕР_1 , вартістю 425,00 гривень для здійснення телефонного дзвінка, заволодів вказаним телефоном, після чого, тримаючи його при собі, та не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, місце вчинення злочину залишив, отримавши, таким чином, можливість розпоряджатись цим майном, та пішов у невідомому напрямку. У подальшому, ОСОБА_4 майном ОСОБА_5 , а саме вищевказаним мобільним телефоном, яким заволодів шляхом зловживання довірою останнього, розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №382 від 07.03.2016 року становить 425,00 гривень.

В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та пояснив, що 18 лютого 2016 року близько 12.00 години він зустрівся з раніше малознайомим йому ОСОБА_5 , у якого запитав, чи є у нього телефон, щоб зателефонувати. ОСОБА_5 дав йому свій телефон, він подзвонив з нього, а потім знайшов привід відійти подалі від ОСОБА_5 для того, щоб забрати у нього телефон. Зазначений телефон він здав у ломбард, а пізніше викупив та повернув потерпілому. Кається у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить суд провести судове засідання без його участі, претензій майнового характеру до обвинуваченого не має. За спільною згодою учасників справи судом ухвалено про можливість розглянути кримінальне провадження без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 "поза розумним сумнівом" знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину доведена у повному обсязі і його умисні дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні батьків-пенсіонерів.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, повне визнання своєї вини та повне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно призначити йому міру покарання у виді обмеження волі. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 150 грн. 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 124 ч.2 КПК України.

Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк 1 /один/ рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу Кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти Кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 150 (сто п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речовий доказ у справі: мобільний телефон марки LG KF300", імей: НОМЕР_1 , який повернутий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити у власності потерпілого.

Речовий доказ у справі: аркуш паперу форматом А4 з зображенням коробки з під мобільного телефону марки LG KF300", імей: НОМЕР_1 , залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ у справі: договір про надання фінансового кредиту під заставу мобільного телефону марки LG KF300", імей: НОМЕР_1 за № НОМЕР_2 від 18.02.2016 року, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1