Справа №766/1002/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про обрання запобіжного заходу
14 квітня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

під час проведення відкритого підготовчого судового засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке 14.02.2016 року внесено до ЄРДР за №0000603, за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсона, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, -

встановив:
14 квітня 2016 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке 14.02.2016 року внесено до ЄРДР за №0000603, щодо ОСОБА_5 ..

Ухвалою суду від 14 квітня 2016 року дане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на те, що йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину до відбуття покарання за попереднім вироком, та вказавши на наявність ризиків невиконання ним процесуальних обов`язків і перешкоджання кримінальному провадженню.

Захисник заперечив проти заявленого прокурором клопотання, вказавши на те, що прокурор не довів наявність обставин, які виправдовують подальше тримання його підзахисного під вартою та в свою чергу просив суд змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на менш суворий, зокрема на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши наведені у клопотанні прокурора доводи, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов такого висновку.

Критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу встановлені у ч. 1 ст. 194 КПК України і передбачають наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявних ризиків.

Виходячи зі змісту ст. 177 КПК України виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому, застосування таких заходів завжди має бути пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим цією статтею. Обґрунтування у клопотанні про застосування запобіжного заходу наявності одного чи кількох ризиків (підстав), що визначає можливість застосувати той чи інший із встановлених КПК запобіжних заходів, передбачає обов`язок прокурора довести неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003 запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).

Наведене кореспондується з практикою Європейського суду з прав людини, який в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

За змістом ч. 5 ст. 199 КПК України суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе наявність обставини, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

Вивченням наданих прокурором суду документів встановлено, що даних про те, що під час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу існували обставини, які свідчили про наявність ризиків перешкоджання обвинуваченим кримінальному провадженню, у справі немає.

Відомостей про те, що з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, до суду не надійшло.

Висловлюючи свою думку щодо обраного запобіжного заходу, прокурор не зазначав про недостатність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, суд бере до уваги у сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Так, з матеріалів справи видно, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується фактично посередньо, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Відповідно до ч. 2. ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на наведене та з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, суд дійшов висновку, що у задоволенні заявленого прокурором клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою слід відмовити за недоведеністю.

Разом з цим, суд вважає за можливе і необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк, визначений законом, - по 13 червня 2016 року.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178, 194, 199, 369 КПК України, -

постановив:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою - відмовити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , по 13 червня 2016 року включно, заборонити йому залишати житло в період доби з 20-00 год. до 07-00 год. та зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

2)не відлучатися з м. Херсона без дозволу суду;

3)утримуватися від спілкування із свідками, допитаними під час досудового розслідування.

Негайно звільнити ОСОБА_5 з - під варти в залі суду.

Копію ухвали направити до Дніпровського ВП ХВП ГУ Національної поліції в Херсонській області для виконання.

Суддя: ОСОБА_1