№566/1377/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2016 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області кримінальне провадження № 0000529 від 05 жовтня 2015 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підвисоке Радивилівського району Рівненської області, без постійного місця проживання, громадянина України, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимоговироком Млинівського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2000 року за ч.3 ст.81, ч.2 ст.101, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що належить йому на праві приватної власності.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2001 року ОСОБА_5 був умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 27 днів;

- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 11 березня 2005 року за ч.2 ст.164 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік.

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2006 року засудженого ОСОБА_7 направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Млинівського районного суду від 11 березня 2005 року, відбував покарання у Городоцькому ВЦ №131 з 19 червня 2006 року

- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 31 липня 2012 року за ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.357, ст..70 КК України до штрафу в сумі 1020 грн. (штраф ОСОБА_5 сплачено добровільно 25 вересня 2012 року), судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний, корисливий злочин у той час, коли, відповідно до ч.ч.2, 2 ст. 88, п. 8 ч.2 ст. 89, ч. 5 ст. 90 КК України судимість не була погашена і не знята, так 01 жовтня 2015 року, приблизно о 22 годині, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на збагачення за рахунок чужого майна, прийшов на територію господарства ОСОБА_9 , що розташоване в АДРЕСА_1 , де на подвір`ї виявив велосипед марки «Аист» вартістю 1250,40 грн., який належить Млинівському районному центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, та вирішив його викрасти.
Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю власників господарства, представників Млинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, усвідомлюючи, що його злочинні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, взяв велосипед марки «Аист», вивів його з подвір`я та повів до місця свого тимчасового проживання, тобто заволодів чужим майном та розпорядився ним на власний розсуд, в результаті чого Млинівському районному центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді завдано майнову шкоду на загальну суму 1250,40 грн.

Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_10 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_10 , а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, від дачі показань в судовому засіданні відмовився, зіславшись на ст. 42 КПК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, крім повного визнання ним своєї вини, підтверджується показаннями представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 , з яких вбачається, що Млинівському районному центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді матеріальну шкоду відшкодовано, будь-яких претензій до обвинуваченого вони не мають. Просять суд його суворо не карати.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як умисні, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинені повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину , усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 судом не встановлено.
Санкція ч. 2 ст. 185 КК України, передбачає міру покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

У відповідності до ч.3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховуючи, сукупність пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченому ОСОБА_11 та відсутність обтяжуючих, вважає, за можливе призначити йому міру покарання у виді арешту.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Постановою про приєднання речових доказів від 08 жовтня 2015 року речовим доказом визнано велосипед марки «Аіст» та передано на зберігання в камеру речових доказів, 06 листопада 2015 року, велосипед під розписку переданий ОСОБА_4

(а. с. 73 кримінального провадження № 0000529)
У відповідності до вимог ст. 100 ч. 9 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
У відповідності ч.1 ст. 122 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В ході досудового розслідування залучалися експерти для проведення судової товарознавчої експертизи витрати на проведення експертизи 245 грн. 52 коп.;

Таким чином, суд вважає, що з обвинувачуваного ОСОБА_10 слід стягнути процесуальні витрати в доход держави в сумі 245,52 грн. пов`язані із залученням експертів

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 22 червня 2016 року відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням в СІЗО м. Рівне, з 11 год. 00 хв. 22 червня 2016 року до 11 год. 00 хв. 20 серпня 2016 року.

Поскільки ОСОБА_12 з 22 червня2016 року з 11 год.00 хв. утримується під вартою, то, суд вважає, за доцільне захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України
с у д ,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185КК України, і призначити йому міру покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Захід забезпечення кримінального провадження до вступу вироку в законну силу ОСОБА_13 залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з 22 червня 2016 року, з 11 години 00 хвилин.

Речові докази по справі:
-велосипед марки «Аіст», який 06 листопада 2015 року під розписку переданий ОСОБА_4 залишити Млинівському районному центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 52 копійки.
Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1