Справа № 344/6563/16-к
Провадження № 1-кс/344/2788/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , його адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , та слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_3 на постанову від 29.04.2016 року про закриття провадження №000312 від 22.10.2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду із скаргою на постанову від 29.04.2016 року старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області, молодшого радника юстиції ОСОБА_6 про закриття провадження №000312 від 22.10.2014 року.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, скаржник зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження є без достатніх правових підстав та суперечить зібраним доказам, а саме спотворено покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , переплутано розвиток подій внаслідок чого слідчий дійшов помилкового висновку про відсутність складу злочину в діях працівників Рогатинського РВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч.2 ст.365 КК України.

У судовому засіданні скаржник та його адвокат вимоги скарги підтримали з підстав, викладених у скарзі, просили задовольнити скаргу. Також зазначивши, що випивші озброєні працівники міліції зайшли одночасно всі проникнувши без дозволу на подвір`я Франківа, як очевидця подій ДТП, не реагували на вимогу покинути негайно подвір`я. Внаслідок конфлікту між скаржником та міліціонерами, роздягнули скаржника до пояса, тягнули ОСОБА_3 в автомобіль, при чому ОСОБА_10 погрожував йому витягнутим пістолетом. Після чого ОСОБА_3 схопив вила, які ОСОБА_11 відібрав у нього та відкинув вбік, його кинули на землю, завернули за спину та зв`язали руки його ж ременем та побили звязаного. Дані події бачили свідки ОСОБА_7 , та ОСОБА_14 , свідчення яких перекручено слідчим, що не відповідає обставинам подій. Слідчим не враховано, що дії працівників Рогатинського РВ УМВС пов`язані із застосуванням вогнепальної зброї та нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Прокурор та старший слідчий прокуратури у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарги. Слідчому судді пояснили, що доводи ОСОБА_3 подані у скарзі є надуманими та такими, що не відповідають обставинам встановленими під час досудового розслідування, в тому числі свідченнями свідків ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 .. Факт незаконного проникнення на подвір`я скаржника відсутній, оскільки прибули до скаржника за дорученням, був вільний доступ до домогосподарства, а вийшовши на подвіря він певний період не заперечував прибуття міліціонерів до нього. Розмова з очевидцем ДТП ОСОБА_3 велась близько 10 хвилин в спокійному тоні, однак в подальшому він, відмовившись давати пояснення як очевидець ДТП та з`явитися до міліції, схопив вила, наніс удар ними працівнику Рогатинського РВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , після чого була шарпанина між ОСОБА_15 та міліціонерами. Внаслідок цього ОСОБА_16 та Франків впали на землю і дійсно ОСОБА_15 , з метою припинення протиправних дій щодо працівників міліції, було зв`язано руки за спиною його ж ременем, оскільки не було при собі інших спец.засобів. Жодного вчинку щодо застосування вогнепальної зброї чи оголення пістолету з кобури не було, такий факт є тільки з показів самого Франківа та змісту його апеляційної скарги. Окрім того, до винесення оскаржуваної постанови, було виконано вимоги ухвали Апеляційного суду від 03.12.2015року, проведено ряд слідчих дій, внаслідок чого старший слідчий прийшов до висновку про відсутність складу злочину в діях працівників Рогатинського РВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч.2 ст.365 КК України. При цьому доводи скарги щодо незаконного проникнення на подвір`я потерпілого, не були внесені в ЄРДР.

Заслухавши скаржника, його адвоката, прокурора, слідчого дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження №000312 від 22.10.2014 року (4 томи), вважаю наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України, в тому числі оскарження постанови про закриття провадження.

Частина 1 ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області, молодшим радником юстиції ОСОБА_6 від 29.04.2016 року закрито кримінальне провадження №000312 від 22.10.2014 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діяннях працівників Рогатинського РВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч.2 ст.365 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ЄРДР 28.10.2014р. були внесені дані, що працівники Рогатинського РВ УМВС в Івано-Франківській області явно перевищуючи владу та службові повноваження, будучи на території домогосподарства ОСОБА_3 в с.Залип`я у зв`язку з відмовою прослідувати в райвідділ міліції і від дачі показань в якості свідка, після вимоги ОСОБА_3 залишити приватне домоволодіння, збили останнього з ніг та зв`язавши руки ремнем, спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки зліва, забою поперекового відділу зліва та забою віскової ділянки зліва, розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Попередньо, 21.10.2014 року також був поданий рапорт у чергову частину Рогатинського РВ УМВС в Івано-Франківській області працівника міліції ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_3 умисно завдано удар вилами по лівому плечі, внаслідок чого йому завдано побоїв при виконанні своїх службових обов`язків, відомості щодо даного рапорту внесено в ЄРДР 22.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

11.11.2014р. матеріали досудового розслідування внесених до ЄРДР об`єднані в одне провадження.

Слідством встановлено, що за дорученням слідчого СВ Рогатинського РВ УМВС в Івано-Франківській області, наданому до виконання ОСОБА_10 , необхідно було встановити та допитати в якості свідків осіб очевидців ДТП. 21.10.2014 року оперуповноважений СРК ОСОБА_10 , спільно з старшим дільничим інспектором СДІМ ОСОБА_11 , дільничими інспекторами СДІМ ОСОБА_12 та ОСОБА_18 здійснювали об`їзд територій сільських рад, з метою допиту ОСОБА_3 по наданому дорученню. ОСОБА_10 разом з ОСОБА_18 шляхом вільного доступу зайшли на подвір`я житлового будинку ОСОБА_19 за місцем проживання ОСОБА_3 .. Розмова кілька хвилин була спокійною, однак згодом виникла суперечка, після чого на подвір`я зайшли два інших працівники міліції. Під час конфлікту ОСОБА_3 схопивши вила розмахуючи ними завдав удар по тілу ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_18 вихопивши вила у ОСОБА_3 відкинув їх в сторону. В результаті штовханини Франків та ОСОБА_16 впали на землю. З метою припинення протиправних дій щодо працівників міліції вони зв`язали ОСОБА_3 руки за спиною його ж ременем. В цей час на територію господарства зайшли свідок ОСОБА_20 та ОСОБА_7 , остання завела Франківа в літню кухню, конфлікт припинився.

Натомість потерпілий ОСОБА_3 з його показів, та з пояснень в судовому засіданні зазначив, що працівники РВ УМВС зайшли вчотирьох одразу на подвір`я (а не по-двоє), без його дозволу, погрожували затримати та доставити у відділ міліції, при цьому ОСОБА_10 розмахував зброєю. Після вимоги покинути господарство, він дійсно взяв вила, які забрав працівник міліції та відкинув в сторону, потім його звалили на землю, зв`язали руки та нанесли удари по тілу.

Щодо цього було слідчим допитано: ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , а також інших свідків.

В поясненнях ОСОБА_3 22.10.2014р. (т.1 а.5), 17.11.2014р. (т.2 а.15), 22.04.2015р. (т.2 а.24) зазначив щодо нанесення тілесних ушкоджень про те, що ОСОБА_21 збив його з ніг, ОСОБА_16 наніс удари ногою в область ока та нирки, а ОСОБА_22 в область печінки справа, ОСОБА_23 притиснув йому голову до бетону. В поясненнях ОСОБА_15 22.04.2015р. зазначено про те, що працівник ОСОБА_10 витягнув з правої кишені штанів пістолет і розмахував ним.

Натомість пояснення всіх чотирьох працівників міліції які були учасниками подій на подвірї потерпілого зазнають інше і не підтверджують доводи потерпілого.

Випискою з історії хвороби №4711 ОСОБА_3 було встановлено діагноз, висновком експерта за №8 виявлені легкі тілесні ушкодження у ОСОБА_3 , які утворилися від дії твердих тупих предметів і могли утворитися від нанесення ударів такими, а висновком додаткової судово-медичної експертизи №611/8-Д/Калуш виявлені легкі тілесні ушкодження у ОСОБА_3 , які могли утворитися, а саме садна: від ударно-ковзної дії тупого предмета, подряпини від ударно-ковзної чи дотичної дії тупого предмета з обмеженою діючою поверхнею, не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень як при нанесенні ударів руками чи ногами, в ділянки обличчя та в поперекову ділянку, так і ударах цими ділянками (притискання) до предметів, зокрема до бетонної доріжки або землі, на якій знаходилося каміння невеликих розмірів.

Під час розслідування було проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_3 , під час якого він підтвердив надані раніше покази. Також проведено одночасний допит ОСОБА_15 та ОСОБА_24 , які підтвердили покази кожного зокрема надані раніше.

Доводи скаржника про те, що працівники міліції були п`яні, спростовано під час досудового розслідування протоколом медичного огляду 21.10.2014р. ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Також під час досудового розслідування свідок ОСОБА_7 надала пояснення 05.11.2014р. (т.2 а.46), що проїзжаючи попри домоволодіння Франківа, побачила на подвір`ї ОСОБА_3 , який лежав на землі зі зв`язаними руками, а над ним нахилилися четверо невідомих у формі працівників міліції. Підійшовши на подвір`я, побачила у Франківа з лівої щоки кров, попросила розв`язати руки Франківу, хтось із працівників міліції йому їх розв`язав, і свідок відвела його до літньої кухні. В присутності цього свідка, удари ОСОБА_15 не наносились.

Свідок ОСОБА_25 надала пояснення 18.12.2014р. (т.2 а.142) що в жовтні 2014 року вона проходячи повз подвір`я ОСОБА_15 побачила, як він лежав на землі на спині без одягу до пояса, зі зв`язаними руками з-заді, троє працівників міліції били його ногами та дубинками по тілу, четвертий стояв збоку. Після чого, побачила як інший свідок ОСОБА_7 (разом з чоловіком) зайшли на подвір`я.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області, молодшого радника юстиції ОСОБА_6 від 21.10.2015р. було закрито кримінальне провадження в частині, розпочате за заявою ОСОБА_3 , а 30.10.2015р. закрите щодо злочину внесеного до ЄРДР передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_26 від 25.11.2015р.в задоволенні скарги Франківа про скасування постанови про закриття кримінального провадження відмовлено, однак ухвалою Апеляційного суду від 03.12.2015р. ухвалу слідчого судді ОСОБА_26 від 25.11.2015р. скасовано та постановлено ухвалою задовольнити скаргу ОСОБА_3 . При цьому, в ухвалі зазначено, що слідчий залишив поза увагою проникнення працівників міліції у господарство потерпілого всупереч ч.1 ст.233 КПК України, які застосували фізичну силу з допомогою вогнепальної зброї та побили потерпілого. Також з пояснень ОСОБА_10 вбачається, що він оголяв бойовий пістолет, також за твердженнями ОСОБА_15 він наніс удар міліціонеру вилами в ногу, а вверх їх не піднімав.

Після ухвали Апеляційного суду, було слідством отримано додаткові пояснення свідка ОСОБА_8 02.02.2016р. та встановлено, що свідок вийшов з подвір`я, де відбувались події, перед прибуттям працівників міліції до господарства Франківа, тому про те що відбувалось йому не відомо.

Була допитана також 02.02.2016р. свідок ОСОБА_7 , яка учасником самих подій не була, вона підтвердила попередні покази, про те, що вона зайшла на подвір`я коли Франків вже лежав на землі.

Свідок ОСОБА_27 13.04.2016р. надала повторно покази та підтвердила, що на територію господарства Франківа, зайшов спочатку один працівник міліції, потім решта, бачила розмову працівників міліції з ОСОБА_3 хвилин 10, яка була спокійною, але через деякий час Франків почав кричати на міліціонерів, висловлюватись нецензурно, виганяв їх. Потім (хвилин за 3-5) побачила Франківа лежачого на землі, він продовжував обзиватись, працівники міліції його заспокоювали. Чи наносились удари Франківу працівниками міліції, достеменно не може ствердити, так як з місця, де вона на той час знаходилась, територія добре не проглядалась. Дубінок у міліціонерів не бачила. Перед подіями Франків не заперечував працівникам міліції зайти на його господарство, з території його господарства його не виводили. Доступ до господарства Франківа у жителів села вільний, хвіртка не зачинялась.

Виносячи оскаржувану постанову старший слідчий СВ прокуратури Івано-Франківської області, молодший радник юстиції ОСОБА_6 прийшов до висновку, що викладені у заяві відомості щодо побиття ОСОБА_3 працівниками Рогатинського РВ УМВС в Івано-Франківській області спростувати чи підтвердить не представилось можливим. А за ст..11-14 Закону України «Про міліцію» працівникам міліції надається право у разі опору, вчинення протидії вживати заходів до його подолання, зокрема, право застосовувати заходи фізичного впливу, в т.ч. прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень, подолання протидії законним вимогам міліції, яка здійснюється із застосуванням сили щодо працівників міліції або інших осіб, якщо інші способи були застосовані та не забезпечили виконання покладених на міліцію обов`язків. ОСОБА_3 взявши вила та розмахуючи ними в сторону працівника міліції, в т.ч. нанісши удар одному з них, створив загрозу життю та здоров`ю останніх. А заламування рук за спину та в`язання їх ременем зводилось до мінімуму можливості завдання такої шкоди. При цьому факти нанесення ударів саме зазначеними працівниками міліції, окрім показів самого Франківа, іншими доказами не підтверджені. Висновком експерта зазначено можливість утворення таких легких тілесних ушкоджень (садна та подряпини) у ОСОБА_3 в т.ч. при ударах ділянками тіла (притискання) до бетонної доріжки чи землі на якій знаходились каміння.

Щодо доступу працівників міліції до подвір`я ОСОБА_3 без його згоди, то слідчий посилаючись на ст..7 ЦК України, ст..233 КПК України, прийшов до висновку, що під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи розуміється будь-яке проникнення у житло (інше володіння) здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку. При цьому, як встановлено досудовим розслідуванням працівники міліції зайшли виконуючи доручення для встановлення у очевидця ДТП можливих обставин справи чи отримання пояснень. Жодних перешкод у заході на подвір`я домоволодіння, власником якого є не потерпілий, але який є користувачем такого, не вчинялось, установлене загальновизнане звичаєве правило поведінки, за яким всі жителі та інші особи вільно багаторазово, тривало, відвідують без отримання окремого дозволу мешканців інших домогосподарств, тобто норма поведінки громадян стала правовим звичаєм, що характеризується постійним виконанням та дотриманням на практиці. Це підтверджено свідченнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 . А тому, дії працівників міліції щодо того, що вони зайшли на територію домогосподарства фізичної особи не можуть розцінюватися як проникнення у житло чи інше володіння.

Питання демонстрування зброї одним з працівників міліції, про що вказувалось саме в апеляційній скарзі до Апеляційного суду є надуманими та не підтвердженими доказами кримінального провадження.

Щодо одночасного допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_27 та ОСОБА_8 з потерпілим щодо факту нанесення ударів потерпілому працівниками міліції, про що зазначалось під час судового засідання по розгляду даної скарги, то слідчий суддя оглянувши матеріали кримінального провадження не знайшла таких клопотань до слідчого органу ні потерпілого, ні його адвоката, як і не долучались зі сторони потерпілого докази та документи про підтвердження його доводів. Зважаючи на це, факту перевищення службових повноважень працівниками Рогатинського РВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_10 (звільнений з посади), ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 умисного вчинення дій, які явно виходять за межі наданих прав чи повноважень що супроводжувались насильством або погрозою застосування насильства, зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими що ображають особисту гідність потерпілого ( за ч.2 ст.365 КК України) під час сутички, яка мала місце 21.10.2014 року на території господарства в якому проживає ОСОБА_3 слідством не встановлено.

Суд вважає, що вчинення або невчинення таких процесуальних дій, які вказує на необхідність скаржник (додатковий одночасний допит трьох свідків та його) у даному конкретному випадку не впливає на висновки слідства та не спростовує висновків оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що старшим слідчим СВ прокуратури Івано-Франківської області, молодшим радником юстиції ОСОБА_6 в постанові від 29.04.2016 року про закриття провадження №000312 від 22.10.2014 року вчинено усі необхідні процесуальні дії по перевірці повідомлення про кримінальне правопорушення, у відповідності до вимог чинного процесуального законодавства, розслідування проведено повно та всебічно, встановлено відсутність будь-яких достатніх даних, які б вказували на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365 КК України, що не спростовується доводами скарги. Вважаю, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 29.04.2016 року старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області, молодшого радника юстиції ОСОБА_6 про закриття провадження №000312 від 22.10.2014 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1