печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі сторони кримінального провадження старшого слідчого слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000351 від 04.07.2016, -

В С Т А Н О В И В:
20.07.2016 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходиться інформація.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що у провадженні слідчого управління прокуратури Київської області перебуває кримінальне провадження №0000351 від 04.07.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці червня 2016 року, точна дата та час слідством не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зателефонував його знайомий засуджений на ім`я ОСОБА_7 , який на той час утримувався у Білоцерківській виправній колонії УДПтС України у м. Києві та Київській області № 35, та попросив передати йому через працівника Білоцерківської виправної колонії УДПтС України у м. Києві та Київській ОСОБА_8 заборонені речі мобільний телефон та психотропну речовину «Амфетамін», за що надати ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 3 000 грн.

14.07.2016 о 09.00 год. ОСОБА_8 у телефонній розмові підтвердив ОСОБА_6 що він може пронести вищевказані заборонені речі ОСОБА_7 , який відбуває покарання у зазначеній установі, за що бажає отримати неправомірну вигоду у сумі 3 000 грн.

14.07.2016 об 11.30 годині ОСОБА_6 , на виконання злочинних вимог ОСОБА_8 прибув до раніше обумовленого місця за адресою: м. Біла Церква, вул. Леваневського, навпроти будинку № 83 біля зупинки громадського транспорту, де зустрівся із ОСОБА_8 , який сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля ОСОБА_6 .

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_8 підтвердив свої злочинні наміри та отримав від ОСОБА_9 поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, будучу впевненим, що це є амфетамін, який згідно з списком № 2 постанови КМУ № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, а також мобільний телефон чорно-сірого кольору SAMSUNG «DUOS» IMEI: НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 , при цьому підтвердив, що пронесе вказані речі ОСОБА_7 на територію Білоцерківської виправної колонії УДПтС України у м. Києві та Київській області, за що отримав від ОСОБА_9 раніше обумовлену неправомірну вигоду у вигляді грошових у сумі 3 000 грн.

Проте, ОСОБА_8 не довів свій злочинний умисел до кінця, спрямований на збут психотропної речовини у місця позбавлення волі та одержання неправомірної вигоди, оскільки був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

15.07.2015 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені замаху на передачу у місця позбавлення волі психотропної речовини, тобто кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України та в одержані службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення нею в інтересах третьої особи дії з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна ОСОБА_8 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, 14.07.2016 під час затримання ОСОБА_8 у останнього вилучено грошову купюру номіналом один долар США серія та номер В75962440Е, грошові кошти в сумі 22 гривні з наступними банкнотами, серіями та номерами: одна гривня 3 шт. СЖ9644654, ПЗ0648708, УЛ2924578; дві гривні 2 шт. СГ8991884, РЄ3751992; п`ять гривень 1 шт. СИ6427166; десять гривень 1 шт. ЗВ3980997, та мобільний телефон марки «Nokia X2» в середині якого міститься сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 .

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Зважаючи на те, що санкція інкримінованої підозрюваному ОСОБА_8 ч. 2 ст. 307 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, і незастосування накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст. ст. 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Тадіївка, Володарського району Київської області, громадянину України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1