ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1076/16-к
1-кс/0187/323/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2016 р. смт. Петриківка

Слідчий суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000580, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246 КК України, погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 00000580 від 03 листопада 2016 року до ЄРДР за фактом незаконної порубки дерев, що кваліфіковано за ст. 246 КК України.
В поданому до суду клопотанні слідчий зазначив, що під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 03.11.2016 невідомою особою умисно здійснено незаконну порубку дерев і чагарників у лісах на земельній ділянці, яка розташована на території Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту. При цьому при проведенні огляду земельної ділянки розмір якої складає 500 м х 30 м. виявлено, що на земельній ділянці перебувають залишки гілля дерев, понад 100 пнів різного діаметру та висоти над землею, бензопила марки «STHIL MS 290», каністра пластмасова білого кольору, каністра пластмасова синього кольору та вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 53229 АЕ 7167 ЕМ», кузов якого на 1/3 заповнено деревиною, які в подальшому постановою слідчого від 03.11.2016 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Слідчий посилається на те, що свідок ОСОБА_4 пояснив, що бензопила марки «STHIL MS 290», каністра пластмасова білого кольору, каністра пластмасова синього кольору належать йому. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , яке видане Дніпропетровським відділом РЕР УДАЇ ГУМВС України в Дніпропетровській області 20.05.2011, вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 53229 реєстраційний номер НОМЕР_2 » належить ТОВ «ЩИТ-ІНВЕСТ».
Так як вказані речі являються предметами злочинного діяння і мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий за погодженням із прокурором просить накласти арешт на бензопилу марки «STHIL MS 290», каністру пластмасову білого кольору, каністру пластмасову синього кольору, котрі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 та на вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 53229 реєстраційний номер НОМЕР_2 », який належить ТОВ «ЩИТ-ІНВЕСТ», кузов якого на 1/3 заповнено деревиною, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися будь-яким чином вищевказаним майном до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане до суду клопотання, пояснивши, що речові докази повернуті особам, майнова шкода не встановлена, особа, яка підозрюється в скоєнні злочину не встановлена.

Суд, вислухавши і дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Стаття 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
При цьому завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положення ч. 2 і 3 ст. 170 КПК України вказують на те, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) … 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням…; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час судового засідання встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, про що свідчать копії витягу з ЄРДР від 03.11.2016, протокол огляду місця події та покази свідка ОСОБА_4 .

В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого від 03.11.2016 предмети на які просять накласти арешт визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.
За положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Зі змісту клопотання слідчого і матеріалів долучених до нього неможливо визначити мету накладення арешту на вказані речові докази, яку намагається досягти правоохоронні органи, вичерпний перелік яких наведено в ч. 2 ст. 170 КПК та які вказують на необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Органами досудового слідства не наведено жодної обставини чи факту на підтвердження існування будь-якого ризику, передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК (знищення, втрати чи псування майна, визнаного по справі речовими доказами), що викликає необхідність арешту такого майна та виправдовує його потребами досудового розслідування.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 повернуто 4.11.2016 року автомобіль КАМАЗ 53229 д.з. № НОМЕР_2 разом із спиляними деревами і технічний талон на автомобіль, а 9.11.2016 року ОСОБА_6 повернуто працівниками поліції бензопилу та дві каністри які були в нього забрані 3.11.2016 року.
Слідчим не встановлена особа,яка підозрюється в скоєнні вказаного злочину, не встановлено розмір майнової шкоди, та потерпілу сторону по справі, всі речові докази слідчим самостійно повернуті особам, які приймали участь в спилу дерев в лісосмузі с. Куліши, як вбачається з їх пояснень, не встановлені і не допитані власники автомобілів марки Камаз Ае 7167 ЕМ, легкового автомобіля д.з. НОМЕР_3 , фотознімки яких знаходяться в провадженні, не допитані і не встановлені власники бази відпочинку « Золоті піски» які зі слів свідка ОСОБА_4 надавали йому дозвіл пиляти дерева в лісосмузі с. Куліши для опалення приміщень бази відпочинку.

Отже, подане слідчим клопотання з урахуванням вищевказаних обставин є безпідставним та задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 131-132, 170-171, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 00000580, погодженому з прокурором про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Суддя: ОСОБА_1