Справа №: 343/518/16-к
Провадження №: 1-кп/0343/114/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2016 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 11.02.2016 року за номером № 0000107, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що має середню освіту, одруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє 30.04.2013 року Садгірським районним судом м.Чернівці за ст.ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, якому ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 19.11.2015 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді 1 року 3 місяців 25 днів обмеження волі, що відбував покарання в Долинському ВЦ №118,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 умисно не виконав ухвалу суду, що набрала законної сили.
Злочин вчинено за наступних обставин:
30 квітня 2013 року ОСОБА_5 засуджено вироком Садгірського районного суду м.Чернівці за ст.ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 19.11.2015 року засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді 1 року 3 місяців 25 днів обмеження волі, для відбування якого останній 28.12.2015 року прибув у Долинський виправний центр № 118, що знаходиться в с.Тростянець Долинського району Івано-Франківської області. Працівниками виправного центру у відповідності до вимог чинного законодавства засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного йому 19.11.2015 року згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова, тобто засуджений був належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбуття покарання у виді обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за невиконання вищевказаного рішення суду. 04.02.2016 року ОСОБА_5 згідно наказу начальника Долинського ВЦ № 118 отримав короткочасний виїзд для проходження стаціонарного лікування в Івано-Франківському шкірвендиспансері в період з 04.02.2016 на термін, необхідний для лікування, згідно направлення від 02.02.2016 року. При цьому 04.02.2016 року засудженого було ознайомлено з правилами поведінки під час короткочасного виїзду та попереджено про кримінальну відповідальність за їх порушення і неповернення до місця відбування покарання після закінчення строку виїзду. Однак, ОСОБА_5 11.02.2016 року приблизно о 09.00 год., без відповідного дозволу працівників Долинського ВЦ № 118, діючи умисно, без поважних на те причин, самовільно залишив межі Івано-Франківського шкірвендиспансера, що знаходиться по вул. Короля Данила 10 в м.Івано-Франківську, який був для нього місцем відбування покарання, та не повернувся до місця відбування покарання, призначеного ухвалою суду, тобто умисно ухилився від виконання вказаної ухвали суду про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі, яка набрала законної сили.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що він дійсно відбував покарання у виді обмеження волі в Долинському ВЦ № 118. Оскільки він хворіє псоріазом, то 04 лютого 2016 року, згідно направлення, відбув на лікування в Івано-Франківський шкірвендиспансер. Під час перебування в цьому закладі він вирішив його покинути і поїхав в м.Коломию до знайомих, бо йому були потрібні гроші для лікування. Однак, він швидко усвідомив, що вчинив злочин і сам добровільно через 3 доби повернувся до Долинського виправного центру. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати.
Крім визнання самим обвинуваченим, його вина в умисному невиконанні ухвали суду, що набрала законної сили, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що засуджений ОСОБА_5 відбував покарання в Долинському ВЦ № 118 та був належним чином ознайомлений з порядком й умовами відбуття покарання у виді обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за невиконання даного покарання. Однак, засуджений 11 лютого 2016 року залишив межі медичного закладу - Івано-Франківського шкірвендиспансеру, куди був направлений на лікування, і тільки через 3 доби сам добровільно повернувся у виправний центр.
Показання свідка ОСОБА_6 повністю підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , зазначивши, що це перший випадок за час його служби, коли засуджений добровільно повертається до установи, після того, як самовільно її залишив.
Вирок Садгірського районного суду м.Чернівці від 30.04.2013 року (а.с. 29-36) підтверджує, що ОСОБА_5 було засуджено за ст.ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі.
Як вбачається з ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 19.11.2015 року (а.с. 42-42), засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді 1 року 3 місяців 25 днів обмеження волі,
Видана Долинським ВЦ № 118 характеристика засудженого ОСОБА_5 та контрольно-строкова довідка від 11.02.2016 року (а.с. 26,47) підтверджують, що засуджений 28.12.2015 року прибув для відбування покарання у виді обмеження волі до даної установи.
Матеріали службової перевірки за фактом вчинення самовільного залишення меж лікувального закладу м.Івано-Франківська засудженим ОСОБА_5 (а.с. 149-187) підтверджують, що останній, будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного йому 19.11.2015 року згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова, та попереджений про кримінальну відповідальність за невиконання вищевказаного рішення суду, 11 лютого 2016 року залишив межі медичного закладу - Івано-Франківського шкірвендиспансеру, куди був направлений на лікування, і тільки через 3 доби сам добровільно повернувся у виправний центр.
Факт залишення засудженим меж медичного закладу Івано-Франківського шкірвендиспансеру, куди він був направлений на лікування, підтверджується також випискою № 153 з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 (а.с. 145), де зазначено, що його виписано з даного закладу за порушення лікарняного режиму самовільне залишення стаціонару.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 382 ч.1 КК України, оскільки він умисно не виконав ухвалу суду, що набрала законної сили.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів, а до пом`якшуюючих покарання обставин його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 за місцем відбування покарання характеризується позитивно, на час вчинення даного злочину невідбута ним частина покарання у виді обмеження волі становила 3 місяці і 1 день.
За таких обставин, з урахуванням ступеня тяжкості злочину та особи обвинуваченого, його суб`єктивного відношення до вчиненого, суд приходить до переконання, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.1 ст. 382 КК України.
Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому суд вважає, що на підставі ст. 71 КК України, до даного покарання слід частково приєднати невідбуту ОСОБА_5 частину покарання за вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 30.04.2013 року, перевівши за правилами ст. 72 КК України покарання у виді обмеження волі в позбавлення волі.
Згідно з ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.02.2016 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 Кримінального кодексу України, строк його попереднього ув`язнення з 24 лютого 2016 року по даний час слід зарахувати йому до даного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_5 до даного покарання невідбуту ним частину покарання у виді обмеження волі згідно вироку Садгірського районного суду м.Чернівці від 30.04.2013 року, перевівши за правилами ст. 72 КК України покарання у виді обмеження волі в позбавлення волі, та остаточно призначити йому покарання у виді 1 (одного) року та 20 (двадцяти) днів позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 Кримінального кодексу України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 24 лютого 2016 року по даний час у строк покарання та звільнити його від відбування покарання за даним вироком суду в зв`язку з повним його відбуттям, звільнивши його з під варти негайно в залі суду.
Речовий доказ в даному кримінальному провадженні - «Висновок службової перевірки по факту вчинення самовільного залишення території лікувального закладу засудженим ОСОБА_5 » зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з часу його проголошення через Долинський районний суд.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копіюю вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: