У Х В А Л А
іменем України

Справа № 149/1047/14-к

Провадження №1-кс/149/142/14

25.04.2014 року м. Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Хмільницької міжрайонної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 від 15.08.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000008 від 17.05.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на постанову старшого слідчого Хмільницької міжрайонної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 від 15.08.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000008 від 17.05.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України.

В обґрунтування своєї скарги зазначив, що він утримується під вартою в слідчому ізоляторі Вінницької установи виконання покарань № 1 в якості запобіжного заходу в кримінальній справі по обвинуваченню його у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Перед початком судового засідання у зазначеній вище кримінальній справі 10 квітня 2014 року, йому вручено для ознайомлення копію постанови старшого слідчого Хмільницької міжрайпрокуратури ОСОБА_3 від 15.08.2013р. про закриття кримінального провадження № 0000008 від 17.05.2013р., яке було розпочате у зв`язку із перевіркою повідомлених ним фактів про здійснення на нього фізичного та психологічного тиску з боку працівників міліції з метою отримання зізнавальних показів про скоєння злочину, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_5 вважає зазначену постанову слідчого безпідставною, винесеною передчасно та без всебічного і повного з`ясування обставин його повідомлення про злочин. Вказує, що слідчий ОСОБА_3 взагалі не з`ясував факту перебування працівників Вінницького обласного управління внутрішніх справ України в м. Хмільнику в березні 2011 року в службовому відрядженні, не встановив особи цих працівників, окремі з яких, згідно повідомлення про злочин, чинили на нього фізичний та моральний тиск з метою спонукання до визнання вини у вбивстві ОСОБА_6 . Вважає хибним висновок слідчого у оскаржуваній постанові про те, що перебування інших працівників міліції в Хмільницькому МВ крім тих, які працюють за штатним розкладом, є неможливим, оскільки в матеріалах кримінальної справи по обвинуваченню його за ч. 1 ст. 115 КК України містяться його ж визнавальні пояснення, які були відібрані під фізичним примусом заступником начальника УКР УМВС у Вінницькій області полковником міліції ОСОБА_7 , що само собою спростовує заздалегідь необґрунтований висновок слідчого про неможливість перебування інших працівників міліції в м. Хмільнику. На переконання заявника, слідчий ОСОБА_3 нічого не зробив для перевірки викладених ним фактів та не здійснив жодних спроб хоча б відібрати пояснення у вказаних працівників міліції, що свідчить про неповноту проведеного слідства та вказує на безумовну підставу для скасування оскаржуваної постанови.

У судове засідання ОСОБА_5 , який утримується під вартою, не був доставлений з невідомих суду причин. Разом із тим у своїй скарзі вказував на можливість проведення її розгляду за його відсутності, але у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 . Враховуючи викладені вище обставини, та беручи до уваги обмежені строки розгляду скарги, передбачені ч. 2 ст. 306 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги у відсутність заявника - ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав подану ним скаргу за обставин, викладених вище та просив її задовольнити і скасувати постанову від 15.08.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000008.

Прокурор Хмільницької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , який перебуваючи на посаді слідчого цієї ж прокуратури здійснював досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні та виносив постанову від 15.08.2013р. про його закриття, у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги ОСОБА_5 . Зазначив, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000008 від 17.05.2013р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України, ним вжито всіх вичерпних заходів по збиранню доказів, однак не здобуто фактичних даних, які могли б свідчити про наявність в діях співробітників Хмільницького МВ ознак складу відповідного злочину, у зв`язку з чим ним винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. За таких обставин просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 , вважаючи, що останній свідомо вводить суд в оману з метою свого виправдання у скоєному злочині.

Заслухавши доводи захисника заявника, пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи слідчий суддя встановив наступне.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві гр. ОСОБА_6 . В процесі судового розгляду зазначеної кримінальної справи ОСОБА_5 заявив про вчинення відносно нього працівниками органу дізнання в приміщення Хмільницького МВ УМВС України в березні 2011 року кримінального правопорушення, а саме здійснення співробітниками УМВС України у Вінницькій області фізичного та психологічного тиску з метою схиляння до визнання вини та дачі визнавальних показів.

Дані відомості 17.05.2013 року були внесені в ЄРДР за № 0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України та розпочато досудове розслідування.

15 серпня 2013 року старшим слідчим Хмільницької міжрайонної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000008 від 17.05.2013р. на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діяннях працівників Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області ознак складу злочину, передбаченого ст. 373 КК України, копія якої отримана заявником ОСОБА_5 лише 10.04.2014 року.

Мотивами, які слугували підставою для прийняття такого рішення, є те, що відповідно до журналу обліку осіб, які прибували у відрядження до Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області у 2011 році, перше відрядження до м. Хмільника було лише 03.04.2011року з м. Севастополя. Тому слідчий зробив висновок, що перебування інших працівників міліції у період часу, про який зазначає ОСОБА_5 у своєму повідомленні, окрім тих, які працюють за штатним розкладом у м. Хмільнику є неможливим, тим більше, що злочини, які скоєні на території Хмільницького району розслідуються слідчими, які безпосередньо працюють в Хмільницькому МВ. На переконання слідчого, покази ОСОБА_5 про здійснення відносно нього фізичного та психологічного тиску з боку працівників міліції є спробою ввести слідство в оману, враховуючи ступінь тяжкості злочину, у вчинені якого він обвинувачується.

Проте, в ході судового розгляду скарги ОСОБА_5 встановлено, що зазначені вище доводи слідчого є передчасними, а проведена перевірка повідомлення заявника про обставини скоєння відносно нього злочину неповною.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Приймаючи оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження № 0000008 від 17.05.2013р. слідчий зробив висновок про відсутність в діях працівників Хільницького МВ ознак складу злочину, передбаченого статтею 373 КК України, однак залишив поза увагою та без належної перевірки викладені ОСОБА_5 факти про вчинення відносно нього фізичного та психологічного тиску саме з боку працівників УМВС у Вінницькій області, які, на думку заявника, перебували у м. Хмільнику та були залучені до розкриття вбивства ОСОБА_6 .

Посилання слідчого із цього приводу лише на інформацію із журналу обліку осіб, які прибули у відрядження до Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області у 2011 року, як свідчення про неможливість перебування у м. Хмільнику інших співробітників міліції, є необґрунтованим.

Так, відповідно до Інструкції про службові відрядження у межах України та за кордон, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України № 59 від 13.03.1998 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 31.03.1998 року за № 218/2658, для обліку осіб, які направлені у відрядження встановлено ведення лише одного журналу, а саме "Журналу реєстрації відряджень", який ведеться на тому підприємстві, установі, організації, яка направила працівників у відрядження.

Разом із тим слідчим в ході досудового розслідування не було вжито вичерпних заходів для з`ясування обставин, пов`язаних із перебуванням працівників УМВС України у Вінницькій області у березні 2011 року у відрядженні у м. Хмільнику, зокрема не перевірялися відомості щодо реєстрації таких відряджень у відповідному журналі, який ведеться саме в УМВС України у Вінницькій області, звідки могли відряджатися відповідні працівники. Крім того, кримінальну справу за фактом убивства гр. ОСОБА_6 розслідував старший слідчий ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_8 , а отже висновок слідчого у оскаржуваній постанові про те, що злочини скоєні на території Хмільницького району розслідуються лише слідчими, які безпосередньо працюють в Хмільницькому МВ, є суперечливим.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий у своїй постанові від 15.08.2013р. обмежився лише поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , однак залишив поза увагою вагомий доказ, який вказує на перебування працівників обласного апарату УМВС України у Вінницькій області в м. Хмільнику на час розслідування кримінальної справи пов`язаної з убивством гр. ОСОБА_6 . Зокрема, не врахував письмові пояснення ОСОБА_5 про визнання своєї вини у скоєному злочині, які були відібрані у м. Хмільнику 15.03.2011р. заступником начальника УКР УМВС у Вінницькій області полковником міліції ОСОБА_9 , та містяться в матеріалах кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України, яка перебуває на розгляді у Хмільницькому міськрайонному суді Вінницької області (аркуші кримінальної справи 104-107).

Зі змісту постанови слідчого від 15 серпня 2013 року про закриття кримінального провадження не вбачається, що останній всіма вичерпними способами намагався встановити коло тих працівників міліції, зокрема і працівників УМВС України у Вінницькій області, які в березні 2011 року відряджалися у м. Хмільник та можливо приймали участь у проведені відповідних слідчих чи розшукових дій за участю ОСОБА_5 при розслідуванні кримінальної справи за фактом убивства гр. ОСОБА_6 ; відібрати у них відповідні пояснення на підтвердження чи спростування викладених у зверненні ОСОБА_5 доводів про здійснення відносно нього фізичного та психологічного тиску.

Тобто, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, які повідомлені скаржником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

За таких підстав слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_5 та скасування постанови слідчого від 15.08.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000008 від 17.05.2013р.

У зв`язку з підтвердженням того факту, що оскаржувана постанова від 15.08.2013 року отримана ОСОБА_5 лише 10.04.2014 року, тому строк на її оскарження, згідно вимог ч. 1 ст. 304 КПК України, не є пропущеним.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Хмільницької міжрайонної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 від 15 серпня 2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000008 від 17.05.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1