Єдиний унікальний номер справи 185/6607/15-к
Провадження № 1-кс/185/696/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 року м. Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене із прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Павлоградського МВ ГУВМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,

В С Т А Н О В И В :

Подане до суду клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_5 , раніше судимий, 07.09.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч.2, ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком 1 рік., на підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 2 роки 1 місяць за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.06.2010 року, до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі та маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно скоїв злочин проти власності.
Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

09 червня 2015 рокуОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий за ст. 15 ч.2, ст.185 ч.2 КК України, маючи непогашену і не зняту судимість, неодноразово вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, а також враховуючи також той факт, що ОСОБА_5 не має місця роботи, як постійного джерела прибутку, за місцем проживання мешкає без реєстрації, після вчинення ним вказаного злочину до правоохоронного органу не звернувся, з місця злочину зник, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, знаходячись на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він підозрюється. Враховуючи також той факт, що ОСОБА_5 неодноразово вчиняв аналогічні злочини, що є підставами вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При розгляді клопотання, підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти можливості застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати більш м`який запобіжний захід. ОСОБА_5 не оспорював обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 провадиться досудове розслідування, яке зареєстровано в ЄРДР за № 0000241 від 01 лютого 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і йому 09 червня 2015 року об 11:20 годині повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

09 червня 2015 року о 13:10 годині ОСОБА_5 вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_5 не має місця роботи, сім`ї не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, за місцем проживання мешкає без реєстрації, після вчинення ним вказаного злочину до правоохоронного органу не звернувся, з місця злочину зник, що дає підставами вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування, знаходячись на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він підозрюється. Враховуючи також той факт, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, повторно скоїв злочин проти власності, дає підставами вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Поряд з цим, додані до клопотання слідчого додатки є вагомими і достатньо обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_5 щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Отже, з огляду на викладені обставини, з огляду на наявність обґрунтованої підозри скоєння підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи міцність соціальних зв`язків та особу підозрюваного, його умови проживання приходжу до висновку, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілих, свідків, а відтак підозрюваному має бути застосовано саме винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які види запобіжних заходів з врахуванням обставин кримінальних правопорушень та особи підозрюваного не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не попередять спроби вчинити вищевказані дії.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

У рішенні за скаргою «Ферарі Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи зазначене рішення, слідчим суддею враховуються також і вимоги, передбачені п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, згідно з якими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ст.186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту оголошення ухвали, а саме з 16 години 30 хвилин 09 червня 2015 року.

Строк дії ухвали до 07 серпня 2015 року до 16:30 годин.
Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1