Провадження № 1-кс/201/7635/2016
УХВАЛА
Іменем України
27 вересня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретної ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 29.08.2016, зобов`язання прокурора або уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 29.08.2016 про вчинення кримінального правопорушення суддею Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 за ознаками ст. 374 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 29.08.2016 до ЄРДР, зобов`язання прокурора Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за заявою від 29.08.2016 про вчинення суддею Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 374 КК України.
В обґрунтування скарги вказала, що 29.08.2016 вона звернулась із заявою до прокуратури Дніпропетровської області про вчинення суддею Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 374 КК України. Заява розглянута як звернення, у внесенні відомостей до ЄРДР відмовлено, що є порушенням вимог ст. 214 КПК України. Тому просила скаргу задовольнити.
Заявник в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував в повному обсязі. Пояснив, що дійсно до прокуратури Дніпропетровської області надходила дана заява скаржника, проте остання не містила ознак кримінального правопорушення та була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян».
Вислухавши в судовому засіданні думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне.
29.08.2016 ОСОБА_3 звернулась із заявою до прокуратури Дніпропетровської області про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення суддею Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 374 КК України, в якій вказала, що в провадженні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальна справа №0425/880/2012 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 та ч. З ст. 191, ч. І ст. 364 КК України. Справа розглядається за правилами кримінально-процесуального кодексу України 1960 року. Проводиться повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Під час судового розгляду кримінальної справи суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , як зазначає скаржник, грубо порушує її право на захист у зв`язку з наступними обставинами.
Справа по обвинуваченню ОСОБА_3 з 2012 року розглядалась в різних судах Дніпропетровської області. Із матеріалів кримінальної справи, скарг та клопотань п`ятому за рахунком судді Першотравенського міського суду ОСОБА_5 достеменно відомо про вчинені відносно скаржника злочинів працівниками прокуратури Покровського району Дніпропетровської області. Але оскільки суддя ОСОБА_5 пов`язаний загальними інтересами з працівниками прокуратури, то він не бажає приймати законне рішення по справі.
При цьому суддя ОСОБА_5 під час судових засідань постійно допускає грубі порушення норм процесуального права, внаслідок яких порушується право заявника на захист. В тому числі суддею ОСОБА_5 порушується гарантоване обвинуваченому ст. 42 КПК України право заявляти відводи, що може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Так, у судовому засіданні 22 липня 2016 р. суддя ОСОБА_5 не оголосив учасникам судового розгляду склад суду в даній справі, не роз`яснив підсудному та іншим учасникам судового розгляду належне їм право відводу, та не надав ОСОБА_3 можливості заявити відвід головуючому і іншим учасникам судового розгляду. У судовому засіданні 02 серпня 2016 р. суддя ОСОБА_5 не оголосив учасникам судового розгляду склад суду в даній справі, в тому числі прізвище прокурора, не роз`яснив підсудному та іншим учасникам судового розгляду належне їм право відводу, та не надав скаржниці можливості заявити відвід головуючому, прокурору і іншим учасникам судового розгляду. І це не зважаючи на те, що у судовому засіданні 02.08.2016 р. відбулася заміна прокурора, підтримуючого обвинувачення в суді. Замість прокурора ОСОБА_6 , що знаходиться у відпустці, прийняв участь у судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 . В той же час при проведенні досудового слідства по вказаній кримінальній справі слідчий ОСОБА_7 вчинив фальсифікацію матеріалів кримінальної справи, яка виразилася у приховуванні доказів захисту і штучному створені доказів обвинувачення. У зв`язку із цим під час судового розгляду справи 15.04.2016 р. ОСОБА_3 через канцелярію суду були подані судді ОСОБА_5 дві скарги на незаконні дії слідчого ОСОБА_7 , які до теперішнього часу залишені ним без розгляду.
Суддя ОСОБА_5 також відмовився надати їй для огляду документи на підтвердження повноважень прокурора ОСОБА_7 підтримувати обвинувачення у суді по її кримінальній справі. І це не зважаючи на те, що раніше вже мав місце випадок, коли прокурор ОСОБА_8 намагався прийняти участь у розгляді справи без наявності у нього відповідних документів на підтвердження повноважень підтримувати обвинувачення у суді.
У зв`язку з вказаними фактами ОСОБА_3 , до початку судового засідання 23 серпня 2016 р., через канцелярію Першотравенського міського суду подала заяву про відвід судді ОСОБА_5 (вих. № 52-4/2016) і заперечення на дії головуючого, у зв`язку із порушенням норм процесуального права, які унеможливлюють реалізацію наданого підсудному процесуального права заявляти відводи (вих. № 51-6/2016).
Після відкриття судового засідання 23 серпня 2016 р. головуючий ОСОБА_5 не оголосив учасникам судового розгляду склад суду в даній справі, в тому числі прізвище прокурора, а також не роз`яснив підсудному та іншим учасникам судового розгляду належне їм право відводу. Незважаючи на те, що замість прокурора ОСОБА_6 у судовому засіданні прийняв участь новий прокурор ОСОБА_7 .
Вказані обставини дозволяють скаржнику стверджувати про те, що в діях судді Першотравенського міського суду ОСОБА_5 міститься склад злочину, передбаченого ст. 374 КК України.
Як вбачається з листа Прокуратури Дніпропетровської області від 14.09.2016 № 06/2-3766-10, прокуратурою відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, так як зміст звернення зводиться до фактичної незгоди з діями судді під час розгляду останнім кримінальної справи, прийнняття в рамках цієї справи судових рішень та не містить об`єктивних та достатніх даних про вчинення суддею кримінальних правопорушень.
Крім того, Прокуратурою області було роз`яснено заявнику, що доводи її заяви щодо законності притягнення до кримінальної відповідальності стосуються питання належності та допустимості доказів у кримінальній справі відносно неї. Так, відповідно до ст.ст. 67, 323 КПК України 1960 року, оцінка кожного доказу, у тому числі показанням підсудного, є виключною компетенцією суду, на розгляді якого знаходиться кримінальна справа. Питання наявності складу злочину в діянні. Статті кримінального закону, якою він передбачений, доведеності вини підсудного у вчиненні злочину суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 324, 325 КПК України 1960 року при їх оцінці у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку. Таким чином, зазначені заявником факти щодо належності та допустимості доказів у кримінальній справі мають бути перевірені виключно відповідними судами згідно з процесуальним законодавством України, а дії судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , ОСОБА_3 має право оскаржити до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Частиною ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Частиною 1 ст. 214 КПК України, встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 1.4 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 17.08.2012р. № 69, який є обов`язковим для виконання посадовими особами органів досудового розслідування, цей строк обчислюється з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність при поданні заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, та у випадку надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, строк обчислюється з моменту надходження заяви слідчому, прокурору.

Стосовно доводів заявника про вчинений злочин суддею, зазначаю, що процесуальні дії судді при відправленні ним правосуддя не можуть свідчити про вчинення злочину. Можливі наявні порушення суддею норм матеріального чи процесуального права при розгляді справ за участю заявника не є самі по собі злочином та можуть бути підставою для перегляду судових рішень судам вищих інстанцій. Ця позиція закріплена у ст. 126 Конституції України, яка гарантує незалежність і недоторканість суддів та забороняє вплив на суддів у будь-який спосіб.
Дане також випливає з аналізу положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, якими визначено засади незалежності та самостійності суддів.
Відповідно до ст. 6 вищезазначеного закону, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Звернення до суду громадян, організацій чи посадових осіб, які відповідно до закону не є учасниками судового процесу, з приводу розгляду конкретних справ судом не розглядаються, якщо інше не передбачено законом. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Отже, процесуальні дії судді та постановлені судом рішення перевіряються у процесуальному порядку, позапроцесуальний контроль за розглядом справи та судовими рішеннями не допускається.

Із заяви ОСОБА_3 вбачається, що вона вважає, що суддя підлягає кримінальній відповідальності за порушення ним її прав на захист (ст. 374 КК України).

Виокремлюються види юридичної відповідальності суддів, застосування яких відбувається з огляду на особливий статус судді - дисциплінарну, адміністративну, кримінальну, конституційну та інші види відповідальності судді, пов`язані зі здійсненням правосуддя.

В свою чергу, дисциплінарна відповідальність завжди пов`язана із невиконанням або неналежним виконанням трудових обов`язків, тобто порушенням трудової дисципліни.

Дисциплінарна відповідальність суддів як вид юридичної відповідальності полягає в накладенні на порушника суддівської дисципліни несприятливих позбавлень морального, матеріального та організаційного характеру і є одним із засобів забезпечення відповідності діяльності і поведінки суддів професійним стандартам (суддівської дисципліни).

Підставою дисциплінарної відповідальності для судді є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто винного, протиправного порушення службових обов`язків. Дисциплінарна відповідальність суддів є одним із засобів забезпечення виконання їх професійних (службових) обов`язків, а відтак суддівської дисципліни.

Статтею 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» чітко визначено (конкретизовано) коло підстав, за наявності яких суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження, зокрема, за: 1) умисне або внаслідок недбалості: а) незаконна відмова в доступі до правосуддя (у тому числі незаконна відмова в розгляді по суті позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги тощо) або інше істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило учасниками судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків або призвело до порушення правил підсудності чи підвідомчості; б) незазначення в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору; в) порушення засад гласності і відкритості судового процесу; г) порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; ґ) незабезпечення обвинуваченому права на захист, перешкоджання реалізації прав інших учасників судового процесу; д) порушення правил щодо відводу (самовідводу); 4) умисне або у зв`язку з очевидною недбалістю допущення суддею, який брав участь в ухваленні судового рішення, порушення прав людини і основоположних свобод.

Законом встановлений певний індемнітет стосовно суддів на притягнення до дисциплінарної відповідальності скасування або зміна судового рішення не тягне за собою дисциплінарної відповідальності судді, який брав участь у його ухваленні, крім випадків, коли порушення допущено внаслідок умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов`язків (ч. 2 ст. 92 Закону).

Згідно зі ст. 94 Закону д исциплінарне провадження щодо судді здійснюють Вища кваліфікаційна комісія суддів України - щодо суддів місцевих та апеляційних судів, а також Вища рада юстиції - щодо суддів вищих спеціалізованих судів та суддів Верховного Суду України.

З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні скарги щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень суддею Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 374 КК України слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303 307 КПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 29.08.2016, зобов`язання прокурора або уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 29.08.2016 про вчинення кримінального правопорушення суддею Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 за ознаками ст. 374 КК України - відмовити.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 вересня 2016 року. Повний текст ухвали буде складений 30 вересня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1