Справа № 569/8588/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі колегії суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будятичі Іваничівського району Волинської області, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 , 19.04.2015 року, приблизно 00:25 годині, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_10 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, наніс один удар плоским, одностороннє заточеним, колюче-ріжучим знаряддям на зразок клинка ножа, в ділянку грудей ОСОБА_10 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді рани на правій половині передньої поверхні грудей, що продовжується вираженим раневим каналом, що проходить через м`які тканини грудей, наскрізно через хрящову частину третього ребра справа, проникає в грудну порожнину, де по його ходу виявлено ушкодження верхньої стінки серцевої сорочки, передньої стінки нижньої частини висхідного відділу аорти, де сліпо закінчується в її порожнині. Відповідно до висновку експерта № 214 від 19.04.2015 року 15.05.2015 року, виявлене у ОСОБА_10 проникаюче поранення грудей з ушкодженням аорти, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень і перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті.

Своїми умисними діями, що виразились в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), ОСОБА_9 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Обвинувачений ОСОБА_9 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину визнав частково та пояснив, що факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому визнає, але не погоджується з правовою кваліфікацією його дій, вказав, що 19 квітня 2015 року близько обіду до нього в кафе «Ліана» де він працював зайшов ОСОБА_10 і вони пішли разом до дому, за адресою АДРЕСА_1 , де він разом з ОСОБА_10 на протязі трьох років проживали. Дома ОСОБА_10 попросив розібрати пакет з продуктами, які він взяв в кафе «Ліана», а потім він почав готувати вечерю.

В той час до них зайшли двоє осіб і повідомили, що будуть його виселяти з квартири, цих людей він не знав. Вони побили його та дали йому термін, щоб виселитись з квартири. Коли невідомі особи пішли з квартири він взяв ганчірку, щоб витертись, оскільки був в крові. Грогуль в той час лежав на дивані та крутив самокрутку, потім він встав, взяв обценьки та вдарив його по голові, після того взяв пляшку, яка стояла на столі і хотів його вдарити, але не встиг, оскільки він взяв ножа, яким різав сало, і в той момент, коли Грогуль замахнувся, відбив його руку. Відчув, що ніж в щось вперся, він вийняв ножа і викинув його. Грогуль сів біля бильця дивану і попросив у нього сигарету, він сказав, що його гості все забрали, тоді ОСОБА_11 сказав, що йому погано і попросив викликати швидку допомогу. Оскільки у них не було телефону, він пішов до сусідів, щоб викликати швидку допомогу. Сусіди до яких звертався йому не відкривали двері, і тільки сусід з 24 квартири викликав швидку допомогу та сказав, щоб він чекав лікарів на дворі. Зустрівши лікарів, провів їх додому, але ОСОБА_10 лежав не в тому місці де він його залишив. Вони поміряли пульс ОСОБА_10 , потім викликали міліцію і забрали його в лікарню.

Вказав, що визнає, що наніс один удар ножем, але наміру навмисно вбити ОСОБА_10 не мав, це сталось випадково. Під час нанесення удару він оборонявся від нападу ОСОБА_10 , у вчиненому щиро розкаюється.

Незважаючи на часткове визнання своєї винуватості, доказами винуватості обвинуваченого у вчиненому злочині є показання потерпілого, свідків, висновки експертиз, речові докази та інші докази досліджені судом під час судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_12 дав показання, що його покійний батько ОСОБА_10 проживав за адресою АДРЕСА_1 . Близько чотирьох років він проживав за вище вказаною адресою зі своїм знайомим ОСОБА_13 . Раз в місяць він приходив до нього додому за вищевказаною адресою для того, щоб оплатити рахунки за квартиру, приносив харчі батькові та необхідні йому речі. ОСОБА_13 працював у кафе, що знаходиться поблизу вулиці Н. ОСОБА_14 , приносив їсти батькові додому, через це він його не виганяв і вони проживали разом.

Неодноразово коли приходив до батька додому бачив, що вони з ОСОБА_13 розпивали спиртні напої, інколи сварились між собою, не раз робив їм зауваження, завжди говорив, щоб вони прибирали у квартирі після себе.

Останіх десять років батько зловживав алкогольними напоями. 21.04.2015 року, йому позвонив дід та попросив, щоб він сходив до батька додому подивився як він там, можливо йому щось потрібно. Прихавши на квартиру, помітив, що двері у квартиру опечатані, потім з`ясувалось, що батько помер від ножового поранення. Квартира у якій проживав батько на праві власності належить йому. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 дала показання, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 проживали в тому самому будинку, що і вона. Вони проживали на третьому поверсі, а вона на першому. Вони зловживали алкогольними напоями, ОСОБА_9 працював та приносив їжу. Вони постійно бились між собою та звинувачували один одного в тому, що були в синцях. В квартирі часто були чужі люди, цигани, бомжі та інші. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вели аморальний спосіб життя.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 дала показання, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були її сусідами, завжди були у нетверезому стані, у квартирі були часто бійки. Свідком вбивства вона не була, про вбивство дізналась пізніше.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 дав показання, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були його сусідами. 19.04.2015 року, близько 01.00 годин до нього у двері постукав ОСОБА_9 та поросив викликати швидку допомогу. Він йому двері не відкрив, оскільки знав, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зловживають алкогольними напоями та ведуть аморальний спосіб життя.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 дала показання, що працює на прийомі склотари. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 знає, оскільки вони були її частими клієнтами, приносили здавати склотару. ОСОБА_10 завжди скаржився, що його б`є ОСОБА_13 . Часто показував тілесні ушкодження. Коли вона просила ОСОБА_9 не бити ОСОБА_10 він говорив, що нічого не пам`ятає, оскільки був дуже п`яний.

Показами потерпілого та свідків підтверджується те, що обвинувачений ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживали разом у квартирі за адресою АДРЕСА_1 більше трьох років, зловживали алкогольними напоями, часто на ґрунті алкоголізму сварились між собою та бились. Мали неприязні стосунки між собою та вели аморальний спосіб життя.

З досліджених в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 19.04.2015 року, проведеного в період часу з 02.20 04.40 год., та протоколу огляду місця події від 19.04.2015 року проведеного о 08.30 годин, встановлено місце вчинення злочину, зафіксовано місце розташування трупа та вилучені речі, які мають відношення до вчиненого злочину, вилучено знаряддя вчинення злочину.

З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта № 214 від 19.04.2015 року 15.05.2015 року судово-медичної експертизи, судом встановлено, що виявлене у ОСОБА_10 проникаюче поранення грудей з ушкодженням аорти, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень і перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок отриманого проникаючого ножового поранення грудей з ушкодженням аорти, яке ускладнилося тампонадою серця кров`ю, що було встановлено при розтині трупа та підтверджується мікроскопічним дослідженням вилучених тканин.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 19 квітня 2015 року, судом встановлено, що ОСОБА_9 добровільно розповів про обставини вбивства ОСОБА_10 та на місці вчинення злочину у квартирі за адресою АДРЕСА_1 показав місце та механізм нанесення ножового поранення потерпілому.

Дослідженим в судовому засіданні висновком експерта № 302/214 від 04.06.2015 року 05.06.2015 року судово-медичної експертизи, підтверджується покази ОСОБА_9 дані в протоколі проведення слідчого експерименту від 19 квітня 2015 року, в частині механізму спричинення потерпілому ОСОБА_10 колото-різаного ушкодження грудної клітки, що призвело до його смерті, а саме: («...В цей момент я взяв в праву руку ножа, що лежав поряд зі мною на столі і відразу наніс йому удар лезом ножа в район грудей з лівого боку, де розташоване серце... Ніж, яким я наніс удар був кухонний, рукоятка білого кольору, пластмасова. Загальною довжиною біля 25 см. Сама ручка довжиною 10-12 см., шириною рукоятки до 2 см. Лезо ножа вже від багаторазового загострення було вузьким, шириною до 1 см...).

Дослідженим в судовому засіданні висновком експерта № 77 від 15.05.2015 року встановлено, що на представленому на експертизу ножі (об`єкти № 1, 2) виявлено кров людини. Дана кров відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти - В системи АБО. Виявлена кров може походити від особи (осіб) з групою крові А (II) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВО, в тому числі і від ОСОБА_10 . Походження даної крові від ОСОБА_9 виключається.

З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта № 48 від 18.05.2015 року 22.05.2015 року судово-медичної експертизи речових доказів, судом встановлено, що кров ОСОБА_10 належить до групи А з ізогемаглютиніном ізосерологічної системи АВО.

Кров ОСОБА_9 належить до групи В з ізогемаглютиніном ізосерологічної системи АВО.

При визначенні групової належності крові, виявленої в піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_9 (об. 1) виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження даної крові від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 , виключає походження від самого підозрюваного ОСОБА_9 по груповій ознаці.

Дослідженим в судовому засіданні висновком експерта № 55-мк від 30.04.2015 року судово-медичної експертизи речових доказів встановлено, що на шкіряному клапті з ділянки передньої поверхні грудної клітки від трупу ОСОБА_10 виявлена одна колото-різана рана. Дана колото-різана рана виникла внаслідок травматичної дії плоским, одностороннє загостреним, колюче-ріжучим травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа.

Дослідженим в судовому засіданні висновком експерта № 61-мк від 15.05.2015 року 26.05.2015 року, судово-медичної експертизи речових доказів встановлено, що на тканині двох джемперів та теніски виявлені по одному колото-різаному пошкодженню розташованих у середніх третинах передів, дещо зліва. Дані колото-різані пошкодження на шкіряному клапті та тканини предметів одягу відповідають одне одному по характеру та розташуванню, спричинені одночасно внаслідок однієї травматичної дії плоским, одностороннє загостреним, колюче-ріжучим, травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа та могли бути заподіяні внаслідок травматичної дії клинком ножа представленого на експертизу, так як він має відповідні конструктивні характеристики.

Даними доказами підтверджується, що саме ОСОБА_9 наніс один удар в серце ОСОБА_10 , кухонним ножем на який він вказав під час допиту.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 185/15 від 21.05.2015 року ОСОБА_9 на момент вчинення інкримінованого йому діяння будь-яким психічним захворюванням не страждав, усвідомлював свої дії та міг керувати ними. На даний час ОСОБА_9 яким не будь психічним захворюванням не страждає, усвідомлює свої дії та може керувати ними, у тимчасово-хворобливому стані не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Під час дослідження в судовому засіданні кухонного ножа, який визнаний речовим доказом, обвинувачений впізнав його та повідомив, що даний ніж був знаряддям нанесення ножового поранення ОСОБА_10 .

Суд оцінює дані докази, як належні та допустимі докази у кримінальному провадженні.

Суд оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до переконання, що враховуючи знаряддя та спосіб вчиненого злочину та характер нанесення тілесних ушкоджень, в судовому засіданні, поза розумним сумнівом, знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_9 умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (вбивство). Вбивство ОСОБА_9 ОСОБА_10 відбулось на ґрунті неприязних, конфліктних відносин між ними.

Стосовно заперечень захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 про необхідність перекваліфікації злочинних дій ОСОБА_9 з ч. 1 ст. 115 КК України (умисне вбивство) на ст. 124 КК України (умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони), суд вважає їх безпідставними.

Відповідно до ст. 36 КК необхідна оборона - це правомірний захист правоохоронюваних інтересів особи, суспільства або держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, необхідної і достатньої в даній обстановці шкоди, що відповідає небезпеці посягання й обстановці захисту.

Для кваліфікації злочину за ст. 124 КК України заподіяння тяжкого тілесного ушкодження повинно бути вчиненим з метою захисту охоронюваних правом інтересів від суспільно небезпечних посягань або затримання злочинця і доставлення його до відповідних органів влади. Не може кваліфікуватися за ст. 124 КК України заподіяння особі, яка вчинила посягання, тяжкого тілесного ушкодження з метою помсти - самочинної розправи.

Таким чином обвинуваченим та захисником обвинуваченого не доведено, що ОСОБА_9 правомірно захищав свої інтереси від суспільно небезпечного діяння ОСОБА_10 та заподіяв тілесні ушкодження з метою захисту охоронюваних правом інтересів від суспільно небезпечних посягань.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, а саме те, що вчинений ОСОБА_9 злочин відноситься до особливо тяжких злочинів, він раніше не був судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Характеризується за місцем проживання посередньо, за місцем ув`язнення позитивно.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини та щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_9 не можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з відбуванням покарання у виправно-трудовій установі.

По справі проведено ряд експертиз за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненому злочині, кваліфікованому за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

До вступу вироку в силу закону запобіжний захід залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 2795,04 (дві тисячі сімсот дев`яносто п`ять) гривень 04 копійки.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_9 термін попереднього ув`язнення, починаючи з 19.04.2015 року по 21.03.2016 року, включно, тобто 338 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 676 днів.

Речові докази по справі знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_3