Єдиний унікальний номер 448/544/16-к
Провадження № 1-кп/448/75/16
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

19.09.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілих ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

та його захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, гр-на України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого водієм у ТзОВ «Вітан», раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
31.10.2015 року близько 14.30 год. обвинувачений ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «Мазда 323», реєстр.№ НОМЕР_1 та рухаючись ним а/д Мостиська-Самбір-Борислав у напрямку до м.Борислав, при проїзді її ділянки в районі господарства ОСОБА_7 , що у с.Нагірне Мостиського району, грубо порушив вимоги Розділу І п.п. 1.5, 1.10; Розділу 12 п.12.1, п.12.3; Розділу 13 п.13.1 ПДР України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості із урахуванням дорожньої обстановки та стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; з моменту об`єктивної можливості виявлення перешкоди, у вигляді гужової підводи, яку буксирував ОСОБА_8 , який, як пасажир, знаходився на такій під керуванням ОСОБА_9 , яка рухалась у попутному із ним напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; не обрав та не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення із вищевказаною гужовою підводою, яка рухалась по правому краю проїзної частини дороги.

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_9 згідно висновку експерта за №185/2015 від 14.11.2015 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 7-го та 8-го ребра зліва, синця на спині, які утворились від контактів із тупими предметами та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а потерпілий ОСОБА_8 , згідно висновку експерта за №500/2015 від 17.11.2015 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатовідламкуватого перелому обидвох кісток правої гомілки з обширною раною на ній, котра утворилась в результаті здавлювання правої гомілки між тупими предметами, була небезпечною для життя в момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Порушення вищевказаних вимог правил безпеки дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_5 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками вчиненої ним дорожньо-транспортної пригоди спричиненню потерпілим ОСОБА_9 і ОСОБА_8 тілесних ушкоджень (потерпілому ОСОБА_9 тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а потерпілому ОСОБА_8 - тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю. Пояснив, що в зазначений день і час на належному йому автомобілі марки «Мазда 323», реєстр.№ НОМЕР_1 , прямував автодорогою Мостиська-Самбір, в сторону м.Самбір. Вказаним автомобілем рухався з швидкістю приблизно 60км/год. Проїжджаючи відрізок дороги, що в с.Нагірне Мостиського району (господарство ОСОБА_7 ), при проїзді повороту своєчасно не зауважив гужову підводу, яка рухалась в попутному напрямку та здійснив наїзд на таку. В подальшому через праві двері автомобіля вибрався із такого та підійшов до осіб, які перебували на гужовій підводі для надання таким допомоги. Зазначив, що намагався уникнути зіткнення з вказаною гужовою підводою, однак не зумів уникнути такого, оскільки по зустрічній смузі рухались в цей час автомобілі. Також вказав, що частково відшкодував збитки, завдані ДТП, зокрема на лікування потерпілих витратив близько 16 тис. грн. Цивільний позов визнав частково. Щиро кається у вчиненому та просить суд суворо його не карати. Просить також не позбавляти його права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки це єдине джерело доходу і утримання його сім`ї та можливість сплачувати потерпілим шкоду.

Крім зізнання, винність обвинуваченого доводиться такими доказами по справі:

показаннями потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_9 , який показав, що разом із зятем ОСОБА_8 на гужовій підводі, якою буксирували іншу гужову підводу виїхали з господарства зятя та прямували в його господарство, що знаходиться неподалік. Зазначив, що він сидів попереду, а ОСОБА_8 посередині підводи. Проїхавши 150-200 м. від господарства зятя ОСОБА_8 , на повороті, що напроти господарства ОСОБА_7 він відчув сильний удар в підводу та почув крик зятя. В подальшому побачив, що в підводу в`їхав автомобіль, а зять ОСОБА_8 лежав на узбіччі і стікав кров`ю. В подальшому, не пригадує хто, викликали швидку медичну допомогу та доставили ОСОБА_8 до Мостиської КЦРЛ. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди він отримав незначні травми. Крім того зазначив, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено належну йому підводу. Просить задоволити заявлений ним цивільний позов про відшкодування шкоди в повному обсязі;

- аналогічними показаннями потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_8 , який підтвердив обставини наїзду обвинуваченого на підводу, в якій перебував він та ОСОБА_9 . Підтвердив те, що отримав важкі травми ноги та переніс операцію. Крім того зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 надавав його дружині грошові кошти на його лікування. Також просить задоволити заявлений ним цивільний позов про відшкодування шкоди;

- витягом з ЄРДР від 31.10.2015 року про обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 дорожньо-транспортної пригоди, котра мала місце вищевказаного дня у с.Нагірне Мостиського району Львівської області;

протоколом огляду місця події (автомобільної дороги «Мостиська-Самбір», зокрема ділянки дороги, що в с.Нагірне Мостиського району Львівської області) від 31.10.2015р., схемою і фототаблицею до цього протоколу, де зафіксовано місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, стан дорожнього покриття, погодні умови, тощо;

висновком експерта №500/15 від 17.11.2015р., з якого слідує, що згідно представлених медичних документів у ОСОБА_8 була травма правої ноги у вигляді відкритого багато відламкового перелому обидвох кісток правої гомілки з обширною рваною раною на ній, котра утворилася в результаті здавлювання правої гомілки між тупими предметами, могла утворитися 31.10.2015 року в момент ДТП, була небезпечною для життя в момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження;

висновком експерта №185/2015 від 14.11.2015р., з якого слідує, що у ОСОБА_9 при медичному огляді та згідно медичних документів виявлено закритий перелом 7-го та 8-го ребра зліва, синець на спині, які утворились від контактів з тупими предметами, можливо утворились при ДТП, могли виникнути 31.10.2015 року та кваліфікуються як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винність обвинуваченого доведеною. Вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, автомобілем марки «Мазда 323», реєстр.№ НОМЕР_1 , порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , а потерпілому ОСОБА_9 спричинило тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та частково відшкодував завдані ним збитки.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, по справі не встановлено.

Враховується також, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин та з необережності, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем свого проживання та за місцем праці, має на утриманні дружину та малолітню доньку ОСОБА_10 , 2013р.н., на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, а також те, що він попросив вибачення у потерпілих, з перших днів надавав посильну матеріальну допомогу потерпілому ОСОБА_8 в ході його лікування шляхом придбання необхідних ліків, медикаментів тощо.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе шляхом застосування до нього основного покарання у виді позбавлення волі, але без відбування такого, надавши випробувальний термін.

З огляду на обставини, що наведені вище, та беручи до уваги те, що використання транспортного засобу обвинуваченим є єдиним засобом утримання його сім`ї та можливості сплатити потерпілим завдану шкоду, суд вважає, що обвинуваченому не слід призначати додатковий вид покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме такий вид і строк покарання, як вважає суд, є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Що ж стосується заявлених потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 цивільних позовів, то такі підлягають до задоволення частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Так, потерпілий ОСОБА_9 у своєму позові просить суд (з урахуванням збільшених позовних вимог) стягнути з відповідача ПАТ «СК «Уніка» на його користь 10397,95 гривень у рахунок відшкодування майнової шкоди, з яких 3508,30 гривень витрати пов`язані з лікуванням на придбання ліків, та 6890 гривень як не отримана середня заробітна плата у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності за період з 31.10.2015року по 30.11.2015року.

Крім того, просить стягнути з відповідачів моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 150000 гривень, з яких, як вважає, 5000 гривень підлягає стягненню з ПАТ «СК «Уніка» відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а решта суми моральної шкоди у розмірі 145000гривень - з ОСОБА_5 .

У свою чергу, потерпілий ОСОБА_8 аналогічно просить суд (з урахуванням збільшених позовних вимог) стягнути з ПАТ «СК «Уніка» на свою користь 92574,88 гривень у рахунок відшкодування майнової шкоди, з яких 51096,70 гривень витрати пов`язані з лікуванням на придбання ліків; 19674 гривень як не отримана середня заробітна плата у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності; 24804,00 гривень як шкода внаслідок стійкої втрати працездатності.

Моральну шкоду ОСОБА_8 оцінює у розмірі 300 000 гривень, з яких, як вважає, 5000 гривень підлягає стягненню з ПАТ «СК «Уніка», а з ОСОБА_5 - решту суми моральної шкоди у розмірі 281900 гривень (із врахуванням вже відшкодованої ОСОБА_5 моральної шкоди на суму 13100гривень).

Свої позовні вимоги потерпілі обґрунтовують тим, що внаслідок вчинення вищевказаної ДТП ОСОБА_5 , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СК «Уніка» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7047855, їм (потерпілим) було завдано значної матеріальної шкоди, яка пов`язана у зв`язку із ушкодженням здоров`я, а також моральної шкоди, яка полягала у фізичному болі та стражданнях, які вони зазнали у зв`язку із тілесними ушкодженнями, порушення нормального способу життя, у зв`язку із необхідністю докладати додаткових зусиль для лікування та довготривалого відновлення здоров`я та реабілітації, зухвалою поведінкою завдача шкоди - винуватця ДТП ОСОБА_5 , у душевних стражданнях у зв`язку із пошкодженням майна.

Обвинувачений ОСОБА_5 - відповідач у цивільних позовах, в судовому засіданні вищевказані цивільні позови визнав частково та погодився на стягнення з нього в якості відшкодування моральної шкоди 5000 гривень в користь ОСОБА_9 та 15000 гривень в користь ОСОБА_8 .

Представник відповідача ПрАТ «СК «Уніка» в судове засідання не з`явився, проте надіслав до суду письмові заперечення проти цивільних позовів, в яких зазначає, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. В обґрунтування поданих заперечень, зокрема, стверджує, що: заявлені позивачами витрати на придбання лікарських препаратів мають бути підтверджені відповідним закладом охорони здоров`я у вигляді поставленого діагнозу та призначеного лікування; посилання позивачів на ч.1 ст.1197 ЦК України вважає невірним, оскільки позивачами не надано жодних доказів, що підтверджують ступінь втрати потерпілими професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездатності; ліміт відшкодування моральної шкоди визначено законом, а саме відповідно до ст.26-1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а не у розмірі 5% від ліміту відповідальності страховика за шкоду заподіяну здоров`ю, тобто від 100000гривень, як зазначено у позові.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як було встановлено судом в ході розгляду даної справи, 31.10.2015року на автодорозі «Мостиська-Самбір-Борислав» в с.Нагірне Мостиського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мазда 323», реєстр.номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , та гужового транспорту під керуванням ОСОБА_9 та пасажира ОСОБА_8 , в результаті якої, внаслідок порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 7-го та 8-го ребер зліва, синця на спині, які утворилися від контактів із тупими предметами та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого багато відламкового перелому обох кісток правої гомілки з обширною раною на ній котра утворилася в результаті здавлювання правої гомілки між тупими предметами, була небезпечною для життя в момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Із матеріалів справи вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 внаслідок ДТП був госпіталізований та пробув на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Мостиської КЦРЛ з 31.10.2015року по 30.11.2015року. Потерпілий ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні з 31.10.2015року по 16.02.2016року, з 17.02.2016року по 24.02.2016року на амбулаторному, а з 25.02.2016року йому встановлено другу групу інвалідності.

Цивільна відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно полісу №АІ/7047855. Ліміт відповідальності страховика по даному полісу за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого складає 100 000 тисяч гривень, за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого - 50 000 гривень. Франшиза за даним полісом становить 0 гривень.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ч. 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до приписів ст.ст.1187, 1188 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, а особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду. Шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із положеннями ст. 23 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до положень ст.24 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

З урахуванням наведених норм матеріального права та враховуючи встановлені судом обставини про те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоду здоров`ю позивачів (потерпілих) і така шкода спричинена з вини відповідача ОСОБА_5 , який застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то обов`язок відшкодування завданої шкоди згідно чинного законодавства покладається на страховика ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», в межах лімітів страхової відповідальності на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зважаючи на документальне підтвердження витрат на лікування потерпілих, які підтверджуються відповідними медичними документами та чеками на придбання лікарських препаратів за період лікування потерпілих, беручи до уваги те, що сума витрат на лікування не перевищує ліміт відповідальності страховика, а сума франшизи становить 0 гривень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Уніка» в користь позивачів витрат на лікування необхідно задовольнити в повному обсязі в межах заявлених ними позовних вимог, а саме стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_9 3508,30 гривень, а на користь ОСОБА_8 51096,7 гривень.

Посилання представника відповідача ПрАТ «СК «Уніка» у письмових запереченнях на недоведеність вимог позивачів щодо стягнення на їх користь витрат, пов`язаних з лікуванням, суд не бере до уваги, оскільки такі твердження спростовуються наявними у справі доказами.

Стаття 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах, зокрема, для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами,зумовленими похованням", - допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання у неї одного з таких страхових випадків, зокрема, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної із нещасним випадком на виробництві. Допомога по тимчасовій втраті працездатності встановлюється у розмірі 100% особам, які мають страховий стаж понад 8 років (ст. 37 зазначеного Закону).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_9 на момент дорожньо-транспортної пригоди працював у Мостиському управлінні водного господарства на посаді оглядача гідротехнічних споруд. Внаслідок ДТП такий подавав у відділ бухгалтерського обліку та звітності за місцем праці листок непрацездатності за період з 31.10.2015року по 30.11.2015року і по даному листку йому нараховано і виплачено лікарняні у розмірі 100 % від заробітної плати у сумі 1379,50 гривень. Страховий стаж роботи ОСОБА_9 47,5 років.

Позивач ОСОБА_8 , працюючи на посаді водія Мостиського споживчого товариства, пред`являв наступні листки непрацездатності, а саме за період з 31.10.2015року по 01.11.2015року на суму 167,22 гривень (отримав 164,71 гривень); з 02.11.2015року по 23.12.2015року на суму 4347,72 гривень (отримав 3556,43 гривень); з 24.12.2015року по 16.02.2016року на суму 4598,55 гривень (отримав 3690,86 гривень). Разом нараховано 9782,37 гривень (отримано 7950,46 гривень). Страховий стаж ОСОБА_8 в Мостиському споживчому товаристві 14 років. Лікарняні виплачено у розмірі 100% від заробітної плати за кількість днів непрацездатності.

За таких обставин, оскільки позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на момент ДТП мали страховий стаж понад 8 років, то у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю внаслідок отримання травм під час ДТП їм 100% компенсовано втрачений заробіток за рахунок фонду загальнообов`язкового соціального страхування від тимчасової непрацездатності, а тому суд вважає, що вимоги про стягнення на користь позивачів втраченого заробітку задоволенню не підлягають.

Стаття 26 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначає, що шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.

Пункт 26.2 цієї статті встановлює, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить, зокрема, у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Згідно п.26.3 цієї статті якщо страховику не надані документи, що підтверджують розмір шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим, або цей розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 26.2 цієї статті, страховик здійснює відшкодування в розмірі, визначеному у пункті 26.2 цієї статті.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії10ААВ №832997 від 21.02.2016року ОСОБА_8 з 25.02.2016року встановлено другу групу інвалідності.

Із письмових заперечень ПрАТ «СК «Уніка» вбачається, що відповідач погоджується із визначеним позивачем розміром шкоди внаслідок стійкої втрати працездатності.

З огляду на наведене, оскільки на момент ДТП, тобто на дату настання страхового випадку мінімальна заробітна плата становила 1378 гривень згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015рік», то суд вважає, що із відповідача ПрАТ «СК «Уніка» на користь позивача ОСОБА_8 , якому внаслідок ДТП встановлено 2 групу інвалідності, підлягає стягненню шкода пов`язана із стійкою втратою працездатності внаслідок ДТП у розмірі 18 мінімальних заробітних плат, тобто у сумі 24804,00 гривень (18х1378=24804,00), а відтак в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі та в заявлених межах.

Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що позивачам завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для потерпілих, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнали потерпілі, ступінь вини завдача шкоди і його майновий стан, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд оцінює завдану ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, а завдану ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

При цьому, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з відповідача ПрАТ «СК «Уніка» підлягають задоволення частково, з огляду на наступне.

Згідно ст.26-1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Визначення страхової виплати дане у ч.2 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і ч. 16 статті 9 Закону України «Про страхування», відповідно до яких страховою виплатою є грошова сума , яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку,у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності.

Оскільки страхова виплата згідно договору страхування страховиком не здійснювалася, розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, страховиком не визначений, то суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача ПАТ «СК «Уніка» згідно зі статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 5% від суми відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю.

Отже, на користь позивача ОСОБА_9 суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ «СК «Уніка» 175,42 гривень (3508,30 х 5%=175,42грн), а на користь ОСОБА_8 3795,04 гривень (75900,70 х 5%=3795,04). Решта суми визначеної судом моральної шкоди підлягає стягненню з особи винної у ДТП, тобто з відповідача ОСОБА_5 , а саме для відшкодування завданої моральної шкоди слід стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 - 9824,58 гривень (10000-175,42=9824,58), а в користь ОСОБА_8 46204,96 гривень (50000-3795,04=46204,96).

Вищевказані обставини встановлені в ході розгляду цивільних позовів підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме:

- копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7047855;

- копією медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 Мостиської КЦРЛ №4466, копією виписного епікриз з медичної карти №4466 стаціонарного хворого ОСОБА_9 ; копією листка лікарських призначень ОСОБА_9 ; копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4466 ОСОБА_9 ; копіями чеків на придбання ОСОБА_9 лікарських засобів на загальну суму 3508,30 гривень; копією довідки про доходи ОСОБА_9 за 2015-2016 роки; копією листка непрацездатності ОСОБА_9 за період з 31.10.2015року по 30.11.2015року; копією заяви-розрахунку ОСОБА_9 для надання матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності;

- копією медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 №4463 Мостиської КЦРЛ; копією медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 №11282 Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова; копією історії хвороби ОСОБА_8 ; копією витягу з медичної стаціонарного хворого №11282 ОСОБА_8 . Комунальної 8-ої МКЛ м.Львова; довідкою Комунальної 8-ої МКЛ м.Львова про кількість призначених і використаних медикаментів лікарського призначення придбаних за власних рахунок; копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 №5280 Мостиської КЦРЛ; копією медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 . КЗ ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім..Ю.Липи» №9245; копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААВ №832997 від 21.02.2016року про встановлення ОСОБА_8 другої групи інвалідності; копією пенсійного посвідчення ОСОБА_8 № НОМЕР_2 по інвалідності; копією Індивідуальної програми МСЕК реабілітації інваліда №128 ОСОБА_8 ; копіями чеків на придбання ОСОБА_8 лікарських засобів на загальну суму 51096,70 гривень; копією довідки про доходи ОСОБА_8 , виданої Мостиським споживчим товариством від 17.05.2016року; копіями листків непрацездатності ОСОБА_8 за період з 31.10.2015року по 01.11.2015року, з 02.11.2015року по 23.12.2015року, з 24.12.2015року по 16.02.2016року; копіями розрахунків лікарняних ОСОБА_8 . Мостиського споживчого товариства за жовтень 2015 року, за грудень 2015року, за лютий 2016 року та іншими матеріалами справи.

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 цивільні позови підлягають до задоволення частково.

Речові докази повернути законним володільцям.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання слід залишити до вступу вироку в законну силу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127-129, 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним та засудити за ч.2 ст.286 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці з покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, яку повідомляти про зміну місця проживання, роботи, та періодично з`являтись в цю інспекцію для реєстрації, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Цивільний позов ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (, місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 70-А) на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Нагірне Мостиського району Львівської області, 3508 (три тисячі п`ятсот вісім) гривень 30 копійок у відшкодування завданої майнової шкоди, та 175 (сто сімдесят п`ять) гривень 42 копійки моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Нагірне Мостиського району Львівської області, 9824 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) гривні 58 копійок у відшкодування завданої моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_9 відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (, місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 70-А) на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с.Нагірне Мостиського району Львівської області, 75900 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот) гривень 70 копійок у відшкодування завданої майнової шкоди, та 3795 (три тисячі сімсот дев`яносто п`ять) гривень 04 копійки моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 46204 (сорок шість тисяч двісті чотири) гривні 96 копійок у відшкодування завданої моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_8 відмовити.

Речові докази: автомобіль марки «Мазда 323», реєстр.№ НОМЕР_1 та дві гужові підводи, які знаходяться на відповідному зберіганні у їх законних володільців, відповідно у ОСОБА_5 і ОСОБА_9 вважати таким повернутими.

Процесуальні витрати в сумі 1871 (однієї тисячі вісімсот сімдесят однієї) гривні 82 коп. за проведення по справі експертиз стягнути з ОСОБА_5 , які перерахувати в користь держави: одержувач: р/р 0003, МФО 825014, УДКСУ у Залізничному районі м.Львова, .

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 залишити попередній особисте зобов`язання.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили:

«___» ______________ 20__ р.

Суддя ОСОБА_1