Справа № 703/676/16-к р.

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
14 березня 2013 року Смілянським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 900 гривень штрафу,
за ч. 4 ст. 407 КК України,-
ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні солдат, призваний на військову службу під час мобілізації згідно із Указом Президента України № 454/2014 від 06.05.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженим ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1240-VII від 06.05.2014 року, 07.06.2015 року, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 року та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551- XIV від 24.03.1999 року, самовільно, без дозволу командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що тимчасово дислокується в АДРЕСА_2 , залишив місце розташування військової частини і направився до місця проживання в с. Велика Яблунівка Смілянського району Черкаської області, де й до теперішнього часу, тобто понад один місяць, постійно перебував, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього. 29.01.2016 року, усвідомивши протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та скоєний ним злочин.
Обвинувачений свою провину у вчиненні злочину визнав повністю і суду показав, що 17 травня 2014 року був призваний на військову службу, яку проходив на території Донецької області у районі м. Волновахи. Служба проходила важко, оскільки керівництво батальйону поводилось з ним грубо, карало за найменші провини. 7 червня 2015 року, коли до демобілізації залишилось декілька днів, він залишив розташування військової частини і поїхав додому де перебуває і тепер. Пізніше, усвідомивши помилковість своїх дій, з`явився до прокуратури. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ніким не оспорюються.
Крім визнання свої провини ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні злочину підтверджується доказами по справі, перевіреними судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину без поважних причин в умовах особливого періоду.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який хоча за правовою кваліфікацією і являється тяжким, але враховуючи, що лише один епізод та особу обвинуваченого, який не працює, характеризується за місцем проживання позитивно, як пом`якшуючі покарання обставини з`явлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому злочині та сприяння його розкриттю, вважає, за відсутністю обтяжуючих покарання обставин, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і найбільш доцільно, обравши покарання у виді позбавлення волі, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком.
Таке покарання обвинуваченому, на переконання суду, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,-
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання чи роботи та періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги з урахуванням виключень, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1