АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/446/15-к Номер провадження 11-кп/786/425/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.186 КК України - Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Диканського районного суду Полтавської області від 01 березня 2016 року щодо,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Римарівка Гадяцького району Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 14 лютого 2002 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.140, ч. 3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 23 березня 2005 року;
2) 28 жовтня 2005 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 25 грудня 2009 року на підставі постанови Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2009 року умовно-достроково на не відбутий строк 5 місяців 3 дні,
3) 24 січня 2012 року Новосанжарським районним судом Полтавської області з урахуванням перегляду вироку відповідно до ухвали апеляційного Полтавської області від 14 червня 2012 року за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 03 квітня 2014 року на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 березня 2014 року умовно-достроково на не відбутий строк 6 місяців 9 днів,
4) 16 червня 2015 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України на 8 років позбавле6ння волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності,
5) 12 листопада 2015 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна,-
якого визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
до Апеляційного суду Полтавської області звернувся з апеляційною скаргою обвинувачений ОСОБА_8 , який вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнає, зазначає про відсутність доказів які б вказували на його причетність до злочину.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що на місці злочину не були виявлені його відбитки пальців, а суд не з`ясував кому саме належать відбитка пальців, вилучені з місця вчинення злочину; потерпіла ОСОБА_9 підозрювала іншу особу, але це слідчими органами не перевірялося; не допитаний водій автобуса по маршруту «Полтава Шишаки», яким нібито він дістався у с. Попівка Диканського р-ну; не перевірено алібі щодо його перебування на момент вчинення злочину у батьків в с. Максимівка Гапдяцького р-ну; зазначає, що головуючий суддя перебивав його у судових дебатах та не дав висловити свої доводи. Також ОСОБА_8 вважає недопустимим доказом протокол його впізнання потерпілою, оскільки як остання повідомила, перед початком цієї слідчої дії слідчий показав їй фото обвинуваченого, та повідомив, що це він її пограбував.

Просить вирок суду скасувати, викликати у судове засідання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , додатково допитати потерпілу ОСОБА_9 , провести судове слідство та направити справу в суд першої інстанції для встановлення особи та допиту водія маршрутного таксі сполученням «Полтава-Шишаки», що здійснював рейс 26.03.2016 та для перевірки його алібі.

У доповненнях до апеляційної скарги просить зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання згідно ч. 5 ст. 70 КК України за вироками : Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 січня 2012 року, Полтавського районного суду Полтавської області від 16 червня 2015 року; Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року, а також тримання під вартою з 21 серпня по 14 вересня 2014 року включно.

Згідно вироку Диканського районного суду Полтавської області від 1 березня 2016 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 186 ч. 3 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання у виді п`яти років позбавлення волі за вироком від 1 березня 2016 року Диканського районного суду більш суворим покаранням у виді 8 років і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, визначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року, остаточно до відбуття обвинуваченому призначено покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання відбуте ним покарання з 04 квітня 2015 року по 11 листопада 2015 року за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 16 червня 2015 року та за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року за період з 12 листопада 2015 року по 29 лютого 2016 року включно, а також тримання обвинуваченого під вартою на досудовому розслідуванні за період з 21 серпня 2014 року по 08 вересня 2014 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 945 (дев`ятсот сорок п`ять) грн. 57 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 5 000 (п"ять тисяч) грн. 00 коп., а всього 5 945 (п"ять тисяч дев`ятсот сорок п`ять) грн. 57 коп.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за вчинення злочину за наступних обставинах.

26 березня 2015 у вечірній час ОСОБА_8 , рухаючись на пасажирському автобусі міжміського сполучення рейсом Полтава-Шишаки з метою вчинення крадіжки чужого майна вийшов в с. Попівка Диканського району Полтавської області. Там вибрав собі будинок з якого можна щось викрасти. Керуючись корисливими мотивами, з метою наживи, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, близько 21 години прийшовши до території господарства потерпілої ОСОБА_9 , що знаходиться в АДРЕСА_3 . Впевнився у відсутності сторонніх осіб переліз через паркан та потрапив на територію господарства потерпілої. Далі, витягнув віконне скло з віконної рами галереї, просунув руку у отвір рами та відкрив внутрішній замок вхідних дверей, таким чином незаконно проникнувши у житловий будинок потерпілої.

Після цього обвинувачений зайшовши до спальної кімнати будинку, де із застосуванням насильства відносно потерпілої ОСОБА_9 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, що проявлялося в двох поштовхах на ліжко та утриманні рукою за обличчя, погрожуючи фізичною розправою, відкрито заволодів грошовими коштами останньої на загальну суму 920 грн., після чого з місця вчинення злочину втік. Викраденими в потерпілої грошима розпорядився на власний розсуд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, який додатково пояснив, що суддею не надано було йому часу для підготовки до судових дебатів, незважаючи на наявність щодо обвинуваченого численних проваджень із схожими за змістом та суттю обвинуваченнями, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала скаргу, заперечення прокурора проти доводів скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Пунктом першим ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, передбачено, що кожна людина при визначенні будь-якого кримінального обвинувачення проти неї має право бути негайно і детально проінформованою про характер і причину висунутого проти неї обвинувачення, мати достатньо часу і можливостей для підготовки свого захисту, захищати себе особисто та використовувати допомогу захисника, на справедливий і відкритий розгляд справи.

Разом з тим, як встановлено при перегляді даного кримінального провадження в апеляційній інстанції, вимоги закону, які гарантують обвинуваченому право на захист, не були виконані судом першої інстанції при розгляді справи по суті.

Як вбачається із аудіозапису судового засідання від 29.02.2016 обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні заявив клопотання до суду про ознайомлення з матеріалами провадження, мотивуючи його тим, що з моменту останнього судового засідання минуло багато часу, він не пам`ятає обставини цього кримінального провадження, оскільки в судах області розглядалися інші кримінальні провадження щодо нього із схожими обвинуваченнями. Суд відмовив у задоволенні клопотання обвинуваченого.

Аналогічне клопотання обвинуваченим було заявлено повторно вже на стадії завершення судового слідства.

Однак не врахувавши категоричну позицію обвинуваченого, суд передчасно та безпідставно прийняв рішення про закінчення судового слідства та переходу до судових дебатів не надавши обвинуваченому час для ознайомлення з матеріалами його справи та повністю не вислухавши доводи клопотання.

В той же час колегією апеляційного суду встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 186 КК України надійшов на розгляд Диканського районного суду Полтавської області 06.05.2015 року. 25.05.2015 кримінальне провадження призначене до судового розгляду. Вирок щодо ОСОБА_8 по даному кримінальному провадженню ухвалений лише 01.03.2016 р.

Судовий розгляд кримінального провадження неодноразово відкладався у зв`язку з недоставкою у судове засідання обвинуваченого ОСОБА_8 , який утримувався під вартою. Наведене було зумовлено тим, що відносно ОСОБА_8 по іншим епізодам його злочинної діяльності у 2015 році розглядалися кримінальні провадження Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України та Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, а в подальшому Апеляційним судом Полтавської області в апеляційному порядку переглядалися вироки Полтавського районного суду Полтавської області від 16.06.2015 та Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.11.2015.

Крім того, з часу судового засідання у якому обвинувачений ОСОБА_8 був присутній, а це з 23.07.2016 по дату завершення судового розгляду - 29.02.2016 минуло більше 7 місяців, та в цей період справа по суті не розглядалася.

Зазначене свідчить, що клопотання обвинуваченого про ознайомлення з матеріалами провадження, з урахуванням конкретних обставин справи, а також в розрізі основної тези правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 28 липня 2015 року, справа №5-1706км15, щодо недопущення безпідставного ненадання та необґрунтованого обмеження часу для вирішення питання про підготовки сторони судового провадження до судових дебатів, не було позбавлене підґрунтя, а відмовивши у його задоволенні місцевий суд позбавив обвинуваченого здійснення конституційного права на захист, що перешкодило суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу і, відповідно, постановити законне й обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, вирок суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляду до суду першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Під час нового розгляду слід більш ретельно перевірити доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо відповідності вимогам ст. 228 КПК України протоколу пред`явлення особи для впізнання та законності дії працівників міліції щодо ОСОБА_8 під час досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.407, 412, 415 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Диканського районного суду Полтавської області від 01 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 скасувати.

Ухвала остаточно і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4