Справа №: 272/169/16-к
Провадження № 1-кп/272/36/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2016 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючої -судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Андрушівка Житомирської області, проживаючого:

АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого,

на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого

раніше неодноразово судимого: востаннє 21.10.2015 року

Андрушівським районним судом за ст.. 185 ч.1 КК України

до 200 годин громадських робіт,

за ст.389 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Андрушівського районного суду Житомирської області 21 жовтня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт та ознайомленим 07 грудня 2015 року працівниками кримінально-виконавчої інспекції з умовами та порядком відбування покарання у вигляді громадських робіт у письмовій формі під розписку, та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, відповідно до наказу № 08-12 Директора КП АМР «Андрушівкаблагоустрій» від 08.12.2015 року, яким призначено дні та часи відбування покарання, починаючи з 08.12.2015 року відповідно до складених графіків виходу на роботу мав розпочати відбувати покарання у вигляді виконання громадських робіт на території м. Андрушівка Житомирської області.

Разом з цим, ОСОБА_4 не маючи постійної роботи, ухиляючись від призначеного вироком суду покарання, умисно, не виконуючи встановлені йому обов`язки та порушуючи порядок і умови відбування покарання в грудні 2015 року з`явився 8, 9, 10, 11 та відбув 16 годин громадських робіт, в січні 2016 року з`явився 18, 19, 20, 21, 22, 25, 26, 27, 28, 29 та відбув 40 годин громадських робіт, в лютому 2016 з`явився 1, 2 та відбув 8 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 в грудні 2015 року не з`явився 14, 15, 16, 17, 18, 21, 22, 23, 24, 25, 28, 29, ЗО, 31 та не відбув 56 годин громадських робіт, в січні 2016 року не з`явився 4, 5, 6, 11, 12, 13, 14, 15, 16 та не відбув 36 годин громадських робіт, в лютому 2016 не з`явився 3,4 та не відбув 8 годин громадських робіт без поважних причин, при цьому офіційно два рази письмово попереджався кримінально-виконавчою інспекцією про кримінальну відповідальність за ухилення від покарання, не пов`язане з позбавленням волі, про те він продовжував ухилятися від відбування покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, не заперечував вчинення ним злочину, за обставин, викладених вище. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати не позбавляти волі.
Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вислухавши учасників судового провадження, та проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що своїми умисними діями, що виразились в ухиленні від покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме громадських чи виправних робіт особою, засудженою до цього покарання, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України і вважає винуватість ОСОБА_4 у вчиненому злочині доведеною повністю

Обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого є повне визнання вини, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не має.
При обранні покарання обвинувачеому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу обвинувачеого, який, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, те, що він ніде не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання посередньо характеризується, його повне визнання вини, тому вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
На підставі ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають 8 годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України, суд частково приєднує невідбуту частину покарання ОСОБА_4 за попереднім вироком Андрушівського районного суду від 21.10.2015 року за ч.1 ст. 185 КК України

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат не має.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України та призначити йому за цим законом покарання - 1 ( один ) рік обмеження волі.
На підставі ст. 71 ч.1 КК України суд частково приєднує невідбуту частину покарання ОСОБА_4 за попереднім вироком Андрушівського районного суду від 21.10.2015 року за ст. 185 ч.1 КК України, остаточно призначає ОСОБА_4 покарання у вигляді 1-го року 10 днів обмеження волі

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного йому покарання з випробуванням встановивши при цьому іспитовий строк на 1 (один ) рік.
Зобов?язати засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїзжати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом 30 діб з моменту його проголошення .

Суддя ОСОБА_1