Провадження № 1-кп/711/140/16
Справа № 711/2245/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000017 від 30 січня 2016 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Владивосток, Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, раніше несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.364 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Згідно наказу начальника управління Державної пенітенціарної служби в Черкаській області №47 о/с від 04.07.2012, працюючи на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Черкаської виправної колонії УДПтС в Черкаські області (№62), маючи спеціальне звання старшого сержанта внутрішньої служби, в силу Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», будучи працівником правоохоронного органу, при цьому постійно здійснюючи функції представника влади та у відповідності до п.1 Примітки до ст.364 КК України, з моменту призначення на вказану посаду будучи службовою особою правоохоронного органу, відповідно до посадової інструкції маючи зобов`язання щодо забезпечення, організації та контролю порядку на території Черкаської виправної колонії Державної пенітенціарної служби в Черкаській області (№62), всупереч Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав, перевіз та зберігав з метою збуту психотропні речовини та збув їх у місця позбавлення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 працюючи на зазначеній посаді, будучи зобов`язаним відповідно до вимог Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» забезпечувати правопорядок, додержуватись вимог режиму, правил внутрішнього трудового розпорядку в установі виконання покарань у невстановлений слідством час та день, у невстановленої слідством особи, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин у місцях позбавлення волі, придбав у невстановленій кількості психотропну речовину, яка згідно висновку експерта №2/164 від 09.02.2016 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0.0006 г, частину якої у подальшому перевіз маршрутним автобусом Леськи-Черкаси (№143) до зупинки громадського транспорту „ЧВК 62 та переніс її на територію Черкаської виправної колонії Державної пенітенціарної служби в Черкаській області (№62), і збув засудженому ОСОБА_6 , а іншу частину, незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до моменту вилучення її в ході проведення огляду житлового приміщення останнього, а саме до 30.01.2016.

Крім того, ОСОБА_4 , повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин у місцях позбавлення волі, з корисливих мотивів, близько о 12.00 годині 26.01.2016, попередньо домовившись із засудженим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав від невстановленої в ході слідства особи на ім`я ОСОБА_7 на зупинці в центрі с. Леськи Черкаського району Черкаської області 500 гривень та 2 целофанові пакети з сухою речовинною світло-рожевого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 2/163 від 09.02.2016 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса психотропної речовини (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 4.0195г та 0.5773г відповідно. Загальна маса психотропної речовини (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 4.5968 грама., що є великим розміром.

Придбавши у невстановленої в ході слідства особи на ім`я ОСОБА_7 психотропну речовину амфетамін ОСОБА_4 з метою збереження переніс її за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав її до 30.01.2016.

Продовжуючи свої умисні дії, направлені на збут психотропної речовини амфетамін в місця позбавлення волі, ОСОБА_4 під час перебування на чергуванні, 30.01.2016 близько 08.20 год. перевіз психотропну речовину маршрутним автобусом Леськи-Черкаси (№143) до зупинки громадського транспорту „ЧВК 62 та переніс зазначені пакунки з психотропною речовиною на територію Черкаської виправної колонії Державної пенітенціарної служби в Черкаській області (№62) для подальшої передачі засудженому ОСОБА_6 , однак був викритий співробітниками Черкаської виправної колонії Державної пенітенціарної служби в Черкаській області (№ 62) спільно з працівниками УДПтС України в Черкаській області.

Загальна маса вилучених у ОСОБА_4 психотропних речовин амфетаміну, складає 4.5974г., що є великим розміром.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи молодшим інспектором, відділу нагляду і безпеки Черкаської виправної колонії УДПтС в Черкаські області (№62), в силу Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», будучи працівником правоохоронного органу, при цьому постійно здійснюючи функції представника влади та у відповідності до п. 1 Примітки до ст. 364 КК України, з моменту призначення на вказану посаду будучи службовою особою правоохоронного органу, зловживаючи владою, всупереч інтересам служби, що виразилось у реальній можливості вільного потрапляння на територію виправного закладу як працівника даного закладу, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та іншої фізичної особи, за перенесення на територію виправного закладу заборонених предметів та речовин у невстановлений слідством час та день, у невстановленої слідством особи, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин у місцях позбавлення волі придбав в невстановленій кількості психотропну речовину яка згідно висновку експерта №2/164 від 09.02.2016 є психотропною речовиною - амфетамін, масою 0.0006 г, частину якої у подальшому перевіз маршрутним автобусом Леськи-Черкаси (№143) до зупинки громадського транспорту „ЧВК 62 та переніс її на територію Черкаської виправної колонії Державної пенітенціарної служби в Черкаській області (№62) та збув засудженому ОСОБА_6 , а іншу частину, незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до моменту вилучення її в ході проведення огляду житлового приміщення останнього, а саме до 30.01.2016.

Крім того, ОСОБА_4 , повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин у місцях позбавлення волі, з корисливих мотивів, близько о 12.00 годині 26.01.2016, попередньо домовившись із засудженим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав від невстановленої в ході слідства особи на ім`я ОСОБА_7 на зупинці в центрі с. Леськи Черкаського району Черкаської області 500 гривень та 2 целофанові пакети з сухою речовинною світло-рожевого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 2/163 від 09.02.2016 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса психотропної речовини (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 4.0195г та 0.5773г відповідно. Загальна маса психотропної речовини (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 4.5968 грама., що є великим розміром.

Продовжуючи свої умисні дії, направлені на збут психотропної речовини амфетамін в місця позбавлення волі, ОСОБА_4 під час перебування на чергуванні, відповідно до наказу №30 від 30.01.2016 начальника установи про забезпечення охорони та нагляду на добу, в цей же день близько 08.20 год. використовуючи реальну можливість вільного потрапляння на територію виправного закладу як працівника даного закладу, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та іншої фізичної особи, останній перевіз психотропну речовину маршрутним автобусом Леськи-Черкаси (№143) до зупинки громадського транспорту „ЧВК 62 та переніс зазначені пакунки з психотропною речовиною на територію Черкаської виправної колонії Державної пенітенціарної служби в Черкаській області (№62) для подальшої передачі засудженому ОСОБА_6 , однак був викритий співробітниками Черкаської виправної колонії Державної пенітенціарної служби в Черкаській області (№ 62) спільно з працівниками УДПтС України в Черкаській області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він працював у виправній колонії №62, до нього неодноразово зверталися засуджені з приводу перенесення для них наркотичних засобів, він таки піддався спокусі і здійснив передачу наркотичних засобів. Це було двічі, раз передав, а другий ні, бо його було затримано. Перший раз приїхав на таксі в центр села Леськи і йому передали наркотики, один раз, який він проніс, на наступний раз йому так само передали, і його з ними вже затримали. За перший раз йому віддали 500 гривень, коли давали наркотики у винагороду, за другим разом гроші не дали, дали зрозуміти, що розрахуються потім. Вважає, що це була провокація із боку засуджених, якби вони не просили, то він би сам не робив таких дій. Визнає вину у двох злочинах, прохав врахувати наведене та не позбавляти його волі, він зробив належні висновки та виправився.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Судом було досліджено наступні письмові документи, за клопотанням прокурора, які на думку сторін провадження, містять доказове значення:

За клопотанням сторони обвинувачення:
-Направлення від 30.01.2016 року для освідування;
-Виписка з амбулаторної картки №291, відповідно до якої ОСОБА_4 тверезий;
-Копія наказу від 04.07.2012 року №47 о/с, яким ОСОБА_4 було призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Черкаської виправної колонії УДПтС в Черкаській області №62;
-Копія наказу від 30.01.2016 року №30 про забезпечення охорони та нагляду на добу, відповідно до якого було затверджено склад чергової зміни та варти, до якої входив ОСОБА_4 , на 30.01.2016 року;
-Копія перепустки ОСОБА_4 ;
-Довідка про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні від 09.02.2016 року №19/124-1131;
-Довідка про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні від 09.02.2016 року №19/124-1132;
-Висновок службового розслідування стосовно ОСОБА_8 ;
-Копія наказу від 22.02.2016 року №43 о/с про звільнення ОСОБА_4 ;
-Копія службової характеристики на ОСОБА_4 позитивного спрямування;
-Копія паспорта ОСОБА_4 ;
-Відповідь на запит Черкаської центральної районної лікарні;
-Вимога на ОСОБА_4 з приводу наявності судомостей, відповідно до якої раніше несудимий;
-Відповідь на запит регіонального сервісного центру в Черкаській області МВС України;
-Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджує відсутність у ОСОБА_4 нерухомого майна;
-Копія квитанції про отримання на зберігання речових доказів,
-Копія ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.02.2016 року;
-Копія відповіді на запит ПАТ «Украгазбанк».
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження решти доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.

Застосоване положення статті забезпечує можливість не досліджувати будь-які докази, здобуті під час досудового розслідування, якщо їх учасники кримінального провадження визнають у судовому засіданні та проти такого не заперечують. Тобто дане положення стосується виключно конкретних доказів і не свідчить та не зобов`язує суд роботи вказане дослідження із власної ініціативи, якщо на це погодилися сторони провадження, що в даному випадку і вбачається.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, підтверджується його показаннями, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами за клопотанням прокурора та доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які обвинувачений визнав в судовому засіданні у повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Тому суд вважає, що сторона обвинувачення, в цій частині, дійшла правильних висновків та кваліфікує його дії:
за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин з метою збуту, а також незаконний їх збут у місця позбавлення волі, вчинене повторно.
Однак, дослідивши наведені матеріали кримінального провадження, заслухавши сторони кримінального провадження, думку процесуального прокурора, яка також підкреслена в обвинувальній промові, щодо необхідності засудження ОСОБА_4 за ч.1 ст.364 КК України за службовий злочин, суд обґрунтовує наступне.
Щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України в редакції Закону від 13.05.2014 року (останні зміни чинні на момент розгляду кримінального провадження).
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ці положення поширюються на всіх без винятку службових осіб, незалежно від того, чи є вони представниками законодавчої, виконавчої або судової гілок влади, виконують свої службові обов`язки у державному чи громадському апараті, в органах місцевого самоврядування або на окремих підприємствах, в установах і організаціях. Не має також значення службове становище особи, відомча чи галузева належність органу, сфера його діяльності або форма власності, на підставі якої створені та здійснюють свою діяльність ті чи інші організації.

Відповідно до примітки 1 ст.364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 3682, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином сторона обвинувачення правильно дійшла висновку, що ОСОБА_4 є відповідною службовою особою.

Однак, висунуте обвинувачення в редакції Закону України №770-VIІI за ч.1 ст.364 КК України (станом на 20.11.2015 року) не знайшло свого підтвердження.
Відповідно до примітки 3 статті 364 КК України Істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Таким чином, для наявності злочину, передбаченого інкримінованою прокурором статтею 364 КК України, необхідно також встановити, що внаслідок допущеного службовою особою зловживання службовим становищем заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Виходячи із змісту визначення цієї ознаки, наведеної у п.3 цитованої примітки до ст. 364 КК України і зважаючи на ТЕ, що її не диференційовано в цьому Кодексі, як це було раніше, слід зробити висновок, що істотна шкода має виключно майновий характер, у грошовому виразі починаючи від 1700 гривень і більше. Жодних інших нематеріальних ознак, відповідно до чинного наведеного законодавства, що стосується авторитетів органів Держави, істотна шкода не включає.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд обмежений у праві збору доказів вини підсудних за власною ініціативою та при розгляді справи не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити і створював в ході розгляду справи всі необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних прав та обов`язків, зобов`язаний розглянути справу і постановити законне і обґрунтоване рішення на підставі наданих суду доказів.

Приймаючи дане рішення суд виходив із принципу верховенства права, завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України щодо охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жоден невинуватий не був засуджений і щоб до кожного учасника провадження була застосована належна правова процедура. В даному випадку це стосується конкретно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Сторона обвинувачення не скористалася правом, передбаченим положенням ст. 338 КПК України щодо зміни обвинувачення в суді. Тому розгляд кримінального провадження відбувся у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту від 26.02.2016 року.
При цьому, суд не вправі посилатися на Постанову Пленуму Верховного суду України №15 від 26.12.2003 року «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень», так як дана постанова датується до множинних змін до вказаної категорії злочинів КК України.
Враховуючи сукупність зазначеного, не дивлячись на повне визнання вини у злочинах, ОСОБА_4 за інкримінованою стороною обвинувачення ч.1 ст.364 КК України необхідно виправдати за не доведеністю, що в його діянні є склад інкримінованого кримінального правопорушення, що узгоджується із положенням п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

На підставі зазначеного, фактичні обставини щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.364 КК України підлягають виключенню.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкції статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.
У відповідності до положень ч.2 ст.66 цього Кодексу до пом`якшуючої його відповідальність обставини суд відносить і молодий вік обвинуваченого, а саме 1993 року народження.
Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, які відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, раніше несудимий, молодий вік та відповідну санкцію інкримінованої статті, приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання, пов`язаного із позбавленням волі.

Враховуючи декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи підсудного, куди відноситься наявність постійного місця проживання, звільнення із місця роботи та правоохоронних органів, молодий вік, суд обґрунтовує можливе, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України, відповідно до положень ч.1 ст.69 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2 вказаної статті цього Кодексу, на підставах, врахованих вище, суд обґрунтовує за доцільне не призначати додаткове покарання, що передбачено в санкції ч.2 ст.307 КК України у виді конфіскації особистого майна засудженого як обов`язкове.

Суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, особу винного, дослідженні в ході судового розгляду обставини справи, зокрема збут наркотичних засобів у місця позбавлення волі, що даний злочин обвинувачений вчинив, будучи службовою особою, покликанням якої було запобігання вчинення кримінальних правопорушень, відсутність обтяжуючої обставини, не дивлячись на беззаперечне визнання вини обвинуваченим, не знаходить підстав для застосування ст.75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, так як не дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи позиції сторони обвинувачення щодо призначення додаткового покарання за ст.54 КК України та наведені вище мотиви суд обґрунтовує необхідність застосування даного покарання.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Враховуючи, що запобіжний захід не обирався та те, що своєю поведінкою обвинувачений довів відсутність необхідності його застосування, таким чином відсутні ризики які були підставами для обрання даного виду запобіжного заходу ОСОБА_4 , на підставі зазначеного, суд обґрунтовує відсутність необхідності обрання запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження.

Процесуальні витрати при проведенні експертизи наркотичних засобів під час досудового розслідування складають 1015,63 грн.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 368-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України (в редакції Закону від 20.11.2015 року) виправдати у зв`язку із недоведеністю, що в його діянні є склад злочину.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням частин 1,2 статті 69 цього Кодексу, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, яке є особистою власністю засудженого.

Відповідно до ст. 54 КК України застосувати до ОСОБА_4 додаткове покарання та позбавити його спеціального звання старшого сержанта внутрішньої служби управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати при проведенні судово-хімічної експертизи наркотичних засобів у розмірі 1015 (одна тисяча п`ятнадцять) гривень 63 коп.

Речові докази, а саме:

-психотропна речовина, скоч прозорий, балончик сірого кольору з написом «Терен-4М», 5 упаковок гель-смазки для інтимного застосування в упаковці світло-фіолетового кольору, 2 бейджика синього кольору з написом «молодший інспектор житлової зони» по набранні вироком законної сили знищити;

-пластикова картка синього кольору «Украгазбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 дійсна до 09/17, картка від стартового пакету мобільного зв`язку «Лайф» з номером мобільного терміналу НОМЕР_2 залишити за належністю власнику;

-тимчасове службове посвідчення УДПтС України в Черкаській області серії ЧКТ №0610 видане на ім`я сержанта внутрішньої служби молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Черкаської ВК УОПтС в Черкаській області (№62) повернути УДПтС України в Черкаській області;

-письмові матеріали, що містять характеризуючи дані на обвинуваченого та були досліджені в ході судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1