Справа № 274/2822/16-к
Провадження №1-в/0274/1345/16
УХВАЛА
І м е н е м У к р а ї н и

27.07.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

представника адміністрації РВК №73 . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

засудженого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в режимі відео-конференції з приміщенням Райківської виправної колонії (№73) провадження за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 16.08.2002 року за ст.ст.186 ч.2, 69 КК України до 1 року позбавлення волі; 2) 04.12.2002 року за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.5, 69, 70 ч.1 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі. Звільнений 06.05.2006 року умовно-достроково на 22 дні; 3)) 21.12.2007 року за ст.ст.185 ч.2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.10.2008 року іспитовий строк скасовано, засуджений направлений в місця позбавлення волі, звільнився 20.12.2011 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 2 дні,

в с т а н о в и в:
На розгляд до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 17.07.2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 69, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 11.03.2016 року час попереднього ув`язнення засудженого в період з 15.06.2014 року по 16.09.2014 року зараховано до строку відбуття покарання за правилами ст.72 ч.5 КК України. Початок строку відбуття покарання - 15.06.2014 року, кінець строку - 14.03.2017 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.06.2014 року. Під час утримання в слідчому ізоляторі м. Чернігова вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 16.10.2014 року відбуває міру кримінального покарання в Райківській виправній колонії Житомирської області (№73). Працевлаштований на виробництві колонії на дільниці по виготовленню дерев`яних ящиків, ставлення до праці добре. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. За час відбування покарання вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав. Має одне заохочення. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Виконує законні вимоги персоналу установи під наглядом. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Участі в неоплатних роботах по благоустрою та поліпшенню житлово-побутових умов не приймає. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Прагне до підвищенням наявних професійно-технічних навичок. Закінчив ДПТНЗ «Житомирський навчальний центр №4», отримав спеціальність верстатник деревообробних верстатів. Заходи виховного та профілактичного характеру відвідує, реагує на них під наглядом представників адміністрації. Враховує думку колективу засуджених, намагається побудувати безконфліктні стосунки з оточуючими. Серед засуджених авторитетом не користується. Розумові здібності в нормі. Інтелектуально розвинутий достатньо. Приймає участь в самодіяльних організаціях, є членом самодіяльної секції «Виробнича». Бере участь у реалізації програми диференційованого-виховного впливу «Професія». Позови за виконавчими листами не надходили. За характером замкнений, спокійний, врівноважений. За час відбування покарання на профілактичних обліках не перебуває. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом періодичного листування. Вину скоєних злочинів визнав повністю.

Згідно копії витягу з протоколу №9 від 20.04.2016р., за результатами вирішення комісією по розгляду матеріалів на засуджених питання умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній не довів своє виправлення, а тому у поданні матеріалів до суду на застосування до нього умовно-дострокового звільнення, згідно ст.81 КК України, відмовлено (особова справа а.с.72).
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подане клопотання підтримав.

Представник адміністрації виправної колонії вважає, що засуджений заслуговує на заохочення у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. При цьому пояснив, що засудженому комісією було відмовлено у направленні матеріалів до суду, оскільки на момент розгляду цього питання він мав недостатню кількість заохочень. Підтвердив у судовому засіданні зміст поданої до суду характеристики на засудженого, а саме те, що засуджений участі у безоплатних роботах з благоустрою місць позбавлення волі не приймає. Чому у матеріалах особової справи засудженого відсутні будь-які документи, які б засвідчували факт отримання ним другого заохочення від 04.04.2016р. пояснити не зміг. Визнав те, що наявність такого заохочення повинно бути підтверджено документально у матеріалах особової справи засудженого.
На думку прокурора клопотання засудженого задоволенню не підлягає, оскільки він має лише одне підтверджене матеріалами справи заохочення, участі у суспільно-корисній праці не приймає, комісією при колонії у застосуванні такого заходу заохочення йому було відмовлено.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого та його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.
Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.
Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення.
Зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла. Підтримання заяви засудженого представником адміністрації виправної установи у судовому засіданні, за наявності у матеріалах особової справи засудженого протилежного рішення уповноваженого колегіального органу, достатньою підставою для застосування такого заходу заохочення вважатись не може.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Таким чином при прийнятті рішення по суті справи суд враховує також те, що ОСОБА_5 має ряд непогашених судимостей за попередніми вироками, двічі звільнявся з місць позбавлення волі достроково, однак належних висновків для себе не робив та знову скоював корисливі злочини. За період відбуття покарання характеризується неоднозначно, порушень не допускає, працює, навчався та отримав нову спеціальність. Разом з тим, участі у безоплатних роботах з благоустрою місць позбавлення волі не приймає, законні вимоги персоналу установи виконує під наглядом, заходи виховного та профілактичного характеру відвідує, однак реагує на них також під наглядом представників адміністрації, має лише одне заохочення.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього положень ст.81 КК України та його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання відмовити за безпідставністю.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії.

Суддя: ОСОБА_1