Справа № 545/2391/16-к
Провадження № 1-в/545/1210/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.06.2016 Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника адміністрації Божковської виправної

колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 16): ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області спільне подання Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Ковалівка, Шишацького району, Полтавської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого: 07.07.2006 року Миргородським міськрайсудом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, 104 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 06 міс, -

в с т а н о в и в:

Адміністрація Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації звернулись до суду із спільним поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлені законом 2/3 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

На адресу суду від засудженого надійшла заява про розгляд подання без його участі, подання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечував, так як ОСОБА_6 не досяг необхідного рівня виправлення, а тому відсутні підстави для задоволення подання про його умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що в задоволенні подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 засуджений, 26.03.2008 року Апеляційним судом Полтавської області за ст. 115 ч. 2 п. 12, 186 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до 13 років позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання з 23.07.2007 року по 14.08.2008 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України.

Початок строку відбування покарання: 23.07.2007 року.

Кінець строку відбування покарання: 02.07.2019 року.

З 30.06.2010 року засуджений ОСОБА_6 відбуває кримінальне покарання в Божківській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№16).

За час відбування покарання в установі засуджений ОСОБА_6 характеризується негативно, так як має одинадцять стягнення накладених за порушення режиму утримання і лише сім заохочень, що вказує на не бажання останнього ставати на шлях виправлення.

Також встановлено, що засуджений ОСОБА_6 розглядався на пільгу щодо переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, але було відмовлено, оскільки він не досяг певного ступеня виправлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України ( 2341-14 ) (далі - КК).

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ( 2341-14 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що засуджений ОСОБА_7 своє негативною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення і у суду відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини покарання, а тому у задоволенні спільного подання, - слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд:

у х в а л и в:
В задоволенні спільного подання Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1