ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

адвокатів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

потерпілої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000153 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, освіта вища, на утриманні має одну неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24 12.2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 125 КК України до 850 грн. штрафу,

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 06.09.2015 року близько 22 год. 10 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем сумісного проживання із ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , під час виниклої на ґрунті побутових відносин і словесної суперечки, всупереч ст. 28 Конституції України, діючи з метою принизити особисту гідність потерпілої та спричинити їй тілесні ушкодження, фізичний біль і моральні страждання, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_8 , умисно, в момент коли вона зайшла на кухню та намагалась поставити каструлю в холодильник, підійшовши до нього, двома руками зненацька з силою штовхнув дверці холодильника, якими їй наніс сильний удар в голову, спричинивши своїми злочинними діями ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, садном м`яких тканин лобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що наніс тілесні ушкодження не навмисно, а випадково в момент коли бажав пройти мимо та випадково зачепив двері вказаного холодильника. Він у суді зазначив, що так, у стані алкогольного сп`яніння перебував. Так, лайка із бувшою дружиною була, але тілесних пошкоджень потерпілій він їй не наносив.

Не зважаючи на те, що обвинувачений у кримінальному провадженні своєї вини повністю не визнав, його вина доведена у судовому засіданні повністю.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України підтверджується:

- даними матеріалів ЄО №16865 від 07.09.2015 року Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області ( а.к.п.9-13);

- даними матеріалів службового розслідування військової частини НОМЕР_1 по факту отримання травми ОСОБА_8 від 30.09.2015 року № 14/2866 (а. к. п. 15-67) ;

- даними повідомлення із УІАЗ УМВС України в Черкаській області від 18.09.2015 року (а. к. п. 15-67);

- даними матеріалів протоколу огляду місця, по факту отримання травми потерпілою від 14 вересня 2015 року ( а. к п. 24-26) ;

- показами потерпілої ОСОБА_8 яка в судовому засіданні підтримала покази, дані нею під час досудового розслідування та пояснила, що під час сварки обвинувачений ОСОБА_7 умисно наніс їй удар з допомогою холодильника нанісши удар по його дверях обома руками. Після такого удару у тому що це відбулося не випадково і за умислом ОСОБА_7 говорить навіть той факт, що він після його нанесення перед нею не вибачався та не здійснював ніякої допомоги їй, а продовжував сваритися;

- показами свідка ОСОБА_9 в частині нанесення побоїв потерпілій який в судовому засіданні підтримав покази, дані ним під час досудового розслідування та пояснив що дійсно слухав події які відбувалися у зазначений час за місцем проживання коли обвинувачений наносив тілесні пошкодження 06.09.2015 року;

- показами свідка ОСОБА_10 , яка у присутності викладача повідомила суду що батько у зазначений час прийшов додому у нетверезому стані і підтвердила про факт лайки та нанесення тілесних пошкоджень її матері, в знаки чого вона боялася за неї. Батько у той час коли вона вибігла із своєї кімнати де до цього ховалася, побачила на скроні у матері кров, а батько у цей час продовжував кричати на неї використовуючи не нормативну лексику;

- показами свідка ОСОБА_11 в тому що він приймав потерпілу ОСОБА_8 , коли вона з`явилася до нього на прийом як до лікаря із скаргами на нудоту, головний біль і запаморочення та після огляду направив її до нейрохірурга у 3-ю міську лікарню, де її госпіталізували. Із слів потерпілої її 06.09.2015 року побив її бувший чоловік, який у той день перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- даними протоколу слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 24.12.2015 року ( а.к.п. 178-189);

- даними висновку експерта № 17 від 06.01.2016 року ( а.к.п. 203);

- даними протоколу огляду роздруківки вхідних і вихідних дзвінків від 26.01.2016 ( а.к.п 218-230).

Судом звернуто увагу на те, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.12.2014 року ОСОБА_7 по справі № 712/14886/14-к ( а.к.п. 210) вже було засуджено за аналогічний злочин за скоєння дій відносно своєї дружини, як характеризуючий фактор особу обвинуваченого.

Покази свідка ОСОБА_9 в частині того, що потерпіла на даний час бажає якимось чином вплинути на ту обставину, щоб обвинувачений залишив їй житло на думку суду не є обґрунтованим, оскільки таке до часу нанесення тілесних пошкоджень та розірвання відносин з свідком ніяким чином не впливало на таке. Більше того, сам ОСОБА_7 у судовому засіданні на таку обставину не посилався.

Доводи сторони захисту обвинуваченого у тому, що висновки одної експертизи фактично не відповідають висновкам іншої, у судовому засіданні фактично спростовані шляхом допиту експерта у судовому засіданні, який підтвердив свої висновки дані ним 06.01.2016 року і повідомив, що відповіді на запитання у першій експертизі, чи могли тілесні ушкодження виникнути за обставин, які вказані у фабулі постанови, він зазначив у висновку від 12.10.2015 року, що він на це питання не може дати відповіді, оскільки у самій фабулі винесеної постанови слідчого про такі обставини фактично нічого не зазначено. У зв`язку із цим слідчий змушений був зазначивши у фабулі винесеної ним чергової постанови зазначити про обставини нанесення тілесних пошкоджень і він після цього, дав ствердну відповідь, що за тих обставин зазначених у постанові, такі тілесні пошкодження могли дійсно виникнути у потерпілої.

Не визнання своєї вини суд оцінює як обраний ним спосіб захисту, переслідуючи мету уникнення відповідальності за скоєне правопорушення перед законом та потерпілою.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_7 06.09.2015 року наніс тілесні пошкодження потерпілій ОСОБА_12 які згідно проведеній по справі експертизі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, садном м`яких тканин лобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і виникли вони в наслідок різкого поштовху дверей холодильника у момент коли потерпіла намагалася до нього поставити каструлю.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведене, і сумніву у скоєнні обвинуваченим правопорушення у вигляді нанесення тілесних пошкоджень потерпілій не виникає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, раніше судимий, характеризується за місцем роботи позитивно.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 не встановлено.

Обставин які обтяжують покарання обвинуваченого судом також не встановлено.

Цивільний позов підлягає до часткового задоволення у зв`язку з тим, що потерпіла частково втратила життєві зв`язки після отримання вище зазначених тілесних пошкоджень внаслідок чого змушена була звертатися як до лікарів так і до лікувальних установ перервавши службу. І на думку суду до стягнення належить не вся сума коштів що її вимагає потерпіла, а лише частина, у розмірі 20000 грн.

Витрати на правову допомогу захисником в сумі семи тисяч гривень понесених потерпілою в ході досудового розслідування підлягають стягненню.

Речові докази відсутні.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні покарання не пов`язаного із ізоляцією від суспільств у вигляді обмеження волів строком на один рік і шість місяців.

На підставах ст. 58 КК України враховуючи обставини справи та особу засудженого, який характеризується за місцем служби позитивно вважає за можливе замість обмеження волі призначити службове обмеження на той самий строк. І із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадити відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах десяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 377 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_7 винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання :

за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді службового обмеження строком на один рік і шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 20000 (двадцяти тисяч) грн., а також понесені витрати на правову допомогу потерпілою в сумі 7000 (семи тисяч) грн.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області, а обвинуваченим з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1