ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2016року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0001390 від 07.05.2016р., відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур.м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працює: ТОВ «Запорізький ДБК», електрогазозварювальник, не одружений, неповнолітніх дітей немає, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 06 травня 2016р. приблизно о 20.00 годині, знаходячись біля під`їзду №6 будинку №19-А по вул.Ентузіастів в м.Запоріжжя, ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході конфлікту з ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, діючи умисно, наніс ОСОБА_4 кулаком правої руки один удар в обличчя, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 згідно з висновком експерта №1730 від 01.06.2016р. перелом тіла лівої виличної кістки, що кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинило за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня, а також синець з набряком м`яких тканин у лівій біляоковій області, крововилив під білковою оболонкою лівого ока, саден обличчя, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини події не оспорював, пояснив, що дійсно в зазначений день та час між ним та потерпілим виник словесний конфлікт, в ході якого він наніс потерпілому один удар кулаком в ліву частину обличчя. Він щиро кається в скоєному, попросив вибачення у потерпілого. Також пояснив, що мешкає разом з матір`ю, вітчимом та неповнолітньою сестрою, працює з листопада 2015р., має дохід в середньому 4 тис.грн.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював фактичні обставини події, пояснив, що все відбувалось так, як написано в обвинувальному акті та як розповів обвинувачений. Також пояснив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає, вважає необхідним покарати його, щоб останній зробив для себе висновки, оскільки між ними вже тривалий час конфліктні стосунки, обвинувачений втручається в життя своєї неповнолітньої сестри, перешкоджає їй спілкуванню з ним, влаштовує сварки в родині.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження - умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців немає, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень суд вважає покарання у вигляді обмеження волі, яке слід обрати в межах санкції ст.122 ч.1 КК України.

Крім того, з урахуванням усіх обставин справи, даних про особу обвинуваченого, думки прокурора та потерпілого, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Керуючись ст.368,370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75,76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

23.06.2016