Справа № 573/2161/16-к
Номер провадження 1-кп/573/151/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Веселе Великописарівського району Сумської області, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого трактористом ПП « ОСОБА_7 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця села Річки Білопільського району Сумської області, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , згідно ст. 89 КК України не судимого

- за ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
23 вересня 2016 року в після обідній час ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на польовій дорозі між полями сіл Річки та Баїха Білопільського району Сумської області, з причепу трактора, який був завантажений мішками із зерном пшениці та мінеральними добривами, що належали потерпілому ОСОБА_6 , таємно викрали 10 мішків із зерном пшениці загальною вагою 300 кг вартістю 1200 грн. та 4 мішка з мінеральним добривом «Нітромофоска» загальною вагою 100 кг вартістю 1300 грн.

Викрадене майно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 використали у своїх корисливих цілях. Загальна сума майнових збитків, заподіяних діями обвинувачених потерпілому ОСОБА_6 , становить 2500 грн.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розуміли їх суспільну небезпечність, усвідомлювали можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажали їх настання, тобто діяли з прямим умислом.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 своїми вищевказаними умисними діями вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Під час досудового розслідування 31 жовтня 2016 року між підозрюваними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 були укладені угоди про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
31 жовтня 2016 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт з зазначеними угодами про примирення.
Згідно даних угод сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачені повністю визнали свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язалися визнати її і під час судового розгляду та попросити вибачення у потерпілого. Також вказаними угодами визначено покарання, яке повинні понести ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням із встановленням іспитового строку. В угодах передбачені наслідки їх укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 просили затвердити угоди про примирення.
Прокурор ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадження, не заперечувала проти затвердження угод про примирення.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження угод про примирення між обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , виходячи з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком правильно розуміють права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.
Також з`ясовано, що потерпілий розуміє наслідки затвердження угод, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за місцем проживання характеризуються задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, добровільне відшкодування завданих збитків.

Тому з урахуванням осіб обвинувачених та обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд дійшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без відбування покарання, а тому їх необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.
Судові витрати та речові докази у провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену31 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Затвердити угоду про примирення, укладену31 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань апробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя