Дата документу Справа № 317/2208/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний №317/2208/16-к
№ провадження 11-кп/778/1098/16 Головуюча 1 інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Запоріжжя

Судова колегія по кримінальнім справам Апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 20 травня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні подання Біленьківської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№99) про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, до арешту проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.04.2004 року Джанкойським міськрайонним судом АР Крим за ч. З ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки,

- 23.03.2005 року Джанкойським міськрайонним районним судом АР Крим за ч. 4 ст. 152, ст. 71 КК України на 15 років позбавлення волі,

який відбуває покарання у Біленьківській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№99) за останнім вироком Джанкойського міськрайонним районного суду АР Крим від 23.03.2005 року.

ВСТАНОВИЛА:
Адміністрація Біленківської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№99) звернулась до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання згідно положень ст. 81 КК України.

Ухвалою місцевого суду відмовлено у задоволенні зазначеного подання, мотивуючи відсутністю підстав вважати, що засуджений довів своє виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою, з посиланням на те, що відбуваючи покарання засуджений ОСОБА_8 довів своє виправлення, оскільки має 19 заохочень та добровільно виконує обов`язки двірника.

Заслухавши доповідача, захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 , яка підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали кримінального провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами статті 81 КК України та правовою позицією Верховного Суду України, рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.

З матеріалів справи вбачається, що за вироком Джанкойського міськрайонним районного суду АР Крим від 23.03.2005 року ОСОБА_8 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі строком 15 років з 01.11.2004 На день апеляційного розгляду засуджений вже відбув більше, ніж 3/4 частини призначеного строку покарання за умисний особливо тяжкий злочин.

Разом з тим, відбуття засудженим 3/4 частини строку покарання не є єдиною та обов`язковою підставою для звільнення від подальшого відбування покарання, адже засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду перебування у виправних установах.

Так, судом першої інстанції при розгляді подання взято до уваги, що відбуваючи покарання засуджений ОСОБА_8 більшість часу не працював, був працевлаштований тільки у березні 2015 року, а в інший час лише залучався до робіт з благоустрою колонії.

За весь час відбування покарання засуджений має 10 стягнень, серед яких є стягнення у вигляді: поміщення до ДіЗО строком на 7 та 15 діб - 07.09.2011 року, 19.07.2012 року та 26.06.2013 року; переведення на ПКТ строком на 1 та 3 місяці - 05.10.2012 року та 19.12.2013 року.

17.05.2012 року комісією Біленківськоїї виправної колонії № 99 засудженому ОСОБА_8 відмовлено в застосуванні ст. 100, 101 КВК України у вигляді переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, як такому що не став на шлях виправлення.

На думку колегії суддів, при розгляді матеріалів суд першої інстанції виконав вимоги закону та обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 81,372, 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 20 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ: