Справа № 728/97/15-к
Провадження № 1-кп/740/146/16
02 червня 2016 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
провівши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України,
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, так як під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, викликати в судове засідання свідків які зазначені у обвинувальному акті.
Заслухавши учасників процесу, ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч.3 п.3 ст. 314 КПК України суд має право у підготовчому судовому засіданні прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт зокрема має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З аналізу змісту вказаної норми вбачається, що обвинувачення має міститись в обвинувальному акті після викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того слід зазначити, що поняття «формулювання обвинувачення» неможливо ототожнювати з поняттям «фактичні обставини кримінального правопорушення».
Зі змісту обвинувального акту затвердженому 17.01.2015 року у відношенні ОСОБА_6 , вищевказані вимоги закону не дотримані.
У відповідності до положень п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Закріплення в КПК України вимог до обвинувального акту є однією із форм реалізації на національному рівні положень статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини, яка гарантує право на справедливий суд, закріплюючи принцип верховенства закону, на якому будується демократичне суспільство. При цьому, при визначені справедливості судового розгляду необхідно розглядати кримінальне провадження в цілому, оскільки справедливий характер розгляду може суттєво зачіпатися, якщо на початкових етапах слідства такі вимоги не дотримані.
Отже виклад фактичних обставин справи і формулювання конкретного обвинувачення охоплюється положеннями підпунктів а та b п. 3 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини, які гарантують право обвинуваченого бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
З огляду на те, що кримінальним процесуальним законом встановлено вичерпний перелік документів, які надаються суду до початку судового розгляду кримінального провадження, і на підставі яких судом вирішуються питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, наявність будь-яких недоліків або суперечностей є недопустимим.
Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Однак в обвинувальному акті затвердженому 17.01.2015 року всупереч вимог ст. 91 КПК України не сформульовано обставини вчинення кримінального правопорушення та мотив його вчинення.
Згідно з ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Тобто, обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені між собою; висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового розслідування та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист.
Як вбачається з наданого обвинувального акту формулювання обвинувачення є перенесенням змісту загальної норми з кримінального закону в процесуальний документ без поєднання з фактичними обставинами справи.
Відповідно до ст. 291 ч.4 п.4 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про потерпілого. В обвинувальному акті не визначено особи потерпілого, однак ОСОБА_8 визнано представником потерпілого і саме щодо даної особи маються відомості.
Згідно ст. 58 КПК України представником потерпілого має право бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; представником юридичної особи, яка є потерпілим може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.
Всупереч даної вимоги обвинувальний акт містить відомості щодо представника потерпілого. Не зрозумілим залишається хто ж в даному кримінальному провадженні є потерпілим.
З обвинувального акту затвердженого 17.01.2015 року прокурором Бахмацького району вбачається, що без визначення потерпілої особи ОСОБА_8 було надано статус представника потерпілого, що є порушенням КПК з огляду на те, що такі процесуальні одиниці як потерпілий та представник потерпілого мають не лише різний процесуальний статус а й дещо різні права та обов`язки.
Виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України є обов`язковим для слідчих, прокурорів, суду.
Суд, згідно діючого КПК України, не може, навіть з метою виправлення допущених недоліків, виконувати дії покладені на органи досудового розслідування.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що обвинувальний акт затверджений 17.01.2015 року відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам КПК України, що перешкоджає призначенню судового розгляду і є підставою для його повернення прокурору.
Керуючись ст. 314 КПК України, суд,
На ухвалу може бути подано апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1
Члени колегії: ОСОБА_2
ОСОБА_3