Справа № 522/9861/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2016 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на дії слідчого Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження № 0000056, -

В С Т А Н О В И В:

ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження № 0000056.

В обґрунтування скарги, представник заявника посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 до Національного антикорупційного бюро України, в порядку ст.ст. 214, 216 КПК України, направлялося повідомлення від 25.12.2015 № 6988/1 з відповідними матеріалами про наявність в діях військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.

В подальшому дане повідомлення про кримінальне правопорушення з відповідними матеріалами надійшло до військової прокуратури Одеського гарнізону та було спрямовано до Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Відповідно до положень ст. 60 КПК України, ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено запит до Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеської області, на який 26.05.2016 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист ТВО начальника ВП - начальника СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_7 від 23.05.2016 № 36/вх.3365, з якого стало нам стало відомо, що 12.02.2016 р. до Єдиного реєстру досудових рзслідувань було внесено відомості за даним повідомленням за № 0000056 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.

13.05.2016 р. кримінальне провадження № 0000056 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку зі встановленням відсутності в діянні полковника ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Згідно вказаного листа матеріали перевірки перебувають у слідчому відділі Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції у м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

При цьому копія постанови про закриття кримінального провадження № 0000056 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходила, у зв`язку з чим нам не відомо, за яких підстав дане кримінальне провадження було закрито.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 7 КПК України, загальними засадами кримінального провадження є верховенство права та законність.

Зі ст. 9 КПК України слідує, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 28 КПК України визначено поняття розумні строки, при цьому критерієм для визначення розумності строків кримінального провадження зокрема є складність кримінального провадження, що визначається кількістю підозрюваних, обвинувачених та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюються провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій необхідних для здійснення досудового слідства.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Зібрані ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали відносно військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_6 містять достатні дані, що вказують на вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України. Разом з тим, підстави, які спонукали слідчого прийняти рішення щодо закриття провадження, нам не відомі.

Вважає, що закриття кримінального провадження є важливим процессуальним рішенням, що може бути прийнятим лише на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи, проте рішення слідчого ОСОБА_5 викликає сумніви в частині його повноти та всебічності, а отже і законності.

Держава Україна створила рівні умови для юридичних та фізичних осіб і ніхто не може бути обмеженим у його законних правах, зокрема праві на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого суді, прокурора, слідчого у порядку передбаченому КПК України.

Так, ст. 303 КПК України, надає право заявнику оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Розглянувши скаргу, вислухавши представника заявника, суд приходить до висновку, що рішення слідчого незаконне та таке, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

На підставі зібраних матеріалів слідчий прийшов до передчасного висновку про необхідність закриття кримінального провадження, так як певні обставини які мають значення по кримінальному провадженню слідчим з`ясовано не було.

Таким чином, на думку суду, слідчий не виконав усі можливі та необхідні слідчі дії для повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин у кримінальному провадженні, в результаті чого дійшов до передчасного висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те. що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а відтак підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на дії слідчого Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження № 0000056 задовольнити.

Постанову слідчого Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження № 0000056 скасувати.

Кримінальне провадження направити до Одеської місцевої прокуратури № 3 для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

11.07.2016