АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер судової справи: 667/6420/15-к
Провадження №11-кп/791/221/16 Головуючий у 1-й інст.:
ОСОБА_1
Категорія: ст.121 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України
15 березня 2016 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу прокурора та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від 8.12.2015р. по кримінальному провадженню №0001921 щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Микільське Білозерського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1)15.10.2013р. Комсомольським районним судом м.Херсона за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 2)25.03.2014р. Комсомольським районним судом м.Херсона за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, 10.03.2015р. умовно-достроково звільнений на 6 місяців 5 днів;

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_9
засуджений за ст.121 ч.2 КК України на 8 років позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 25.03.2014р. остаточно призначено 8 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з 20.05.2015р. Запобіжний захід обраний тримання під вартою.

За вироком суду з ОСОБА_9 стягнено на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11105,13грн., та моральної шкоди 100000грн.

За вироком суду вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат по справі.

ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що він 15.05.2015р. у вечірній час разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також дівчиною на ім`я ОСОБА_13 прийшли до місця проживання ОСОБА_14 , а саме до адреси: АДРЕСА_3 , де останні розпивали, окрім ОСОБА_14 , спиртні напої. ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у будинку АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільне небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, в ході раптово виниклого конфлікту, з господарем будинку ОСОБА_15 наніс останньому декілька ударів кулаком по обличчю від чого останній впав, після чого наніс йому множинні удари ногами в ділянку грудної клітини, в результаті чого заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпечності для життя, від чого настала смерть потерпілого в нічний час 16.05.2015р.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність вироку суду через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого не оспорює. Так, призначаючи покарання суд хоча і послався на ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, проте фактично не врахував, що дії ОСОБА_9 спричинили смерть потерпілого. Також суд не взяв до уваги, що ОСОБА_9 раніше судимий за корисливі злочини на протязі 2014 року, злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення. Просить вирок в частині призначення покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити покарання за ст.121 ч.2 КК України у виді 9 років позбавлення волі, на підставі ст.71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 25.03.2014р. остаточно призначити покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній установі закритого типу. В решті вирок залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує на незаконність вироку суду через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення кримінального процесуального закону. Так, суд не надав належної оцінки слідчому експерименту від 26.06.2015р. з ОСОБА_9 та свідченням свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_10 , які стверджують, що бійка між ОСОБА_9 та потерпілим відбувалася на кухні, продовжилася у коридорі будинку; при цьому труп потерпілого був знайдений у кімнаті. Суд не взяв до уваги той факт, що саме свідок ОСОБА_11 викрав у потерпілого золоті прикраси і переховується від слідства. Вважає, що повернувшись у будинок, свідок ОСОБА_11 з потерпілим вчинив нову бійку, наніс потерпілому умисні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого, а потім зняв з ОСОБА_14 золоті прикраси. Просить вирок скасувати, призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в тому ж суді в іншому складі суду.

Вислухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив вирок в частині призначення покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити покарання за ст.121 ч.2 КК України у виді 9 років позбавлення волі, на підставі ст.71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 25.03.2014р. остаточно призначити покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній установі закритого типу, в решті вирок залишити без змін, в задоволенні апеляційної скарги захисника відмовити; доводи потерпілої ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, покладалась на розсуд суду щодо апеляційної скарги прокурора; доводи захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 про підтримання апеляційної скарги захисника, про скасування вироку, про призначення нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання в тому ж суді в іншому складі суду, апеляційну скаргу прокурора просили залишити без задоволення; розглянувши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному та пояснив, що дійсно, у зазначений в обвинувальному акті час та місці, у ході раптово виниклого конфлікту почав наносити ОСОБА_14 удари ногами та руками, оскільки знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, подробиць не пам`ятає. Цивільний позов визнав в повному обсязі.

Крім визнавальних показань обвинуваченого у суді, його вина у вчинені злочину, за який він засуджений, при обставинах встановлених судом і викладених у вироку, підтверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що є рідною сестрою померлого, якого останній раз бачила за 5 днів до його смерті. Після телефонного дзвінка слідчого, вона приїхала на місце злочину, брат був мертвим, після розтину з`ясувалось, що йому були нанесені тілесні пошкодження, несумісні з життям.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що 15.05.2015р. вона разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та дівчиною на ім`я ОСОБА_13 , прийшли додому до ОСОБА_14 , розпивали алкогольні напої всі, крім ОСОБА_18 . Між ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_14 виник конфлікт, почалась бійка. ОСОБА_19 наносив потерпілому удари кулаками, коли останній впав, ОСОБА_19 почав бити його ногами.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що 15.05.2015р. вона з ОСОБА_11 прийшли додому до ОСОБА_14 , розпивали алкогольні напої всі, крім ОСОБА_18 . Між ОСОБА_19 та ОСОБА_14 виник конфлікт, почалась бійка. ОСОБА_19 вдарив потерпілого в обличчя, коли останній впав, обвинувачений почав наносити удари ногами в область тулуба. Коли вони пішли з будинку, ОСОБА_18 ще був живий. Швидку не викликали, оскільки злякалися та пішли.

Протоколом слідчого експерименту від 26.06.2015р., під час якого обвинувачений продемонстрував яким чином завдавав тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_14 (а.п.137-138).

Протоколами слідчих експериментів від 3.07.2015р. та 20.05.2015р., під час яких свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 продемонстрували яким чином обвинувачений завдавав тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_14 (а.п.56-58, 59-61, 134-135, 140-141).

Висновком судово-медичного експерта №35/583 від 3.08.2015р., згідно з яким, ОСОБА_21 заподіяні тілесні ушкодження: прямі та непрямі переломи ребер справа 3-9 від середньоключичной до передньої пахвовій лінії; зліва 3-6 по передній пахвовій лінії, крововиливи в м`які тканини грудної клітки, синці грудної клітки, забиті рани, синці та садна обличчя, садна верхніх кінцівок, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя. Смерть настала від закритої травми органів грудної клітки у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер з рясними крововиливами в м`які тканини грудної клітки в області переломів, ускладненої розвитком травматичного шоку. Всі ушкодження заподіяні у відносно короткий проміжок часу. Смерть настала в нічний час 16.05.2015р. Можливість виникнення тілесних ушкоджень способом і при обставинах зазначених обвинуваченим ОСОБА_9 та свідками ОСОБА_11 і ОСОБА_12 під час слідчих експериментів не виключається; проте ні в одному з наданих на експертизу протоколів не зазначена кількість травматичних впливів, спричинених ОСОБА_14 , і не зазначено щодо здавлювання грудної клітини потерпілого.

Показання в судовому засіданні обвинуваченого та свідків узгоджуються між собою та в цілому з висновками судово-медичного експерта. Не зазначення в показаннях обвинуваченого та свідків точної кількості травматичних впливів на потерпілого, та про здавлювання грудної клітини останнього, пояснюється множинністю та хаотичністю нанесених ударів обвинуваченим по потерпілому, перебуванням обвинуваченого та свідків у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вказані докази, які були судом належним чином перевірені та оцінені у сукупності, повністю підтверджують вину ОСОБА_9 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, та спростовують доводи апеляційної скарги захисника щодо непричетності обвинуваченого до цього злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ст.121 ч.2 КК України, кваліфіковані правильно.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни вироку, не встановлено.

Посилання апеляційної скарги захисника на неврахування судом того, що під час слідчих експериментів обвинувачений ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_10 стверджували, що бійка між ОСОБА_9 та потерпілим відбувалася на кухні, продовжилася у коридорі будинку; при цьому труп потерпілого був знайдений у кімнаті позбавлені підстав. Так, під час слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_12 , остання показала, як після бійки обвинувачений потяг потерпілого до кімнати (а.п.140-141). Крім того, згідно з висновком судово-медичного експерта №35/583 від 3.08.2015р., з часу заподіяння тілесних ушкоджень і до часу настання смерті пройшов проміжок часу у десятки хвилин декілька годин; при цьому можливість пересуватись та активних дій з боку потерпілого, хоча украй і обмежена, проте не виключається (а.п.98-99).

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що злочин вчинила інша особа, зокрема свідок ОСОБА_11 , який після уходу всіх згодом повернувся і наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких сталася смерть ОСОБА_14 є голослівними і не ґрунтується на матеріалах справи. Так, з показань обвинуваченого та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 видно, що чисельні удари руками і ногами по потерпілому наносив лише ОСОБА_9 ; при цьому відповідно до висновку судово-медичного експерта, всі ушкодження заподіяні потерпілому у відносно короткий проміжок часу (а.п.98-99).

Факт притягнення свідка ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки у потерпілого, про що вказує в апеляційній скарзі захисник, не впливає на висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд врахував обставини, в тому числі й ті на які посилається прокурор в апеляційній скарзі. Так, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких; дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.116), раніше неодноразово судимий, злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення (а.п.113); обставину, що пом`якшує покарання: щире каяття; обставину, що обтяжує покарання: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд правомірно дійшов висновку про неможливість виправлення та перевиховання ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства, та про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі.

При таких обставинах, покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, воно є справедливе, а також необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, тому підстав для посилення покарання, на чому наполягає в апеляційній скарзі прокурор, немає.

Керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від 8.12.2015р. щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судді :