Справа № 373/2018/15-к

У Х В А Л А
18 листопада 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,
розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
24 квітня 2015 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. В подальшому, на підставі ухвал слідчого судді та суду, запобіжний захід відносно обвинуваченого продовжувався у встановленому нормами КПК України порядку. Ухвалою суду від 21 вересня 2016 року застосування запобіжного заходу було продовжено до 19 листопада 2016 року.
У ході судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
В обґрунтування свого клопотання посилається на тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, вчинення ним декількох тяжких кримінальних правопорушень під час відбування покарання за попереднім вироком суду, яким він був засуджений до п`яти років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки; можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, поскільки його поведінка свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив. Крім того, ОСОБА_3 усвідомлює факт неможливості призначення йому мінімальної міри покарання або покарання із застосуванням ст.75 КК України, що може підштовхнути його до переховування від суду.
Захисник ОСОБА_7 вважає, що клопотання не піддягає до задоволення, оскільки воно є необґрунтованим, банкетним, базується на припущеннях. У ОСОБА_3 є ще сестра та три брати, один з яких має поганий стан здоров`я, та які потребують його допомоги.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вважають, що клопотання не підлягає до задоволення.
Обвинувачена ОСОБА_6 поклалася на розсуд суду.
Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень(злочинів). Обвинувальний акт відносно нього надійшов до суду 17 липня 2015 року, підстав для його повернення прокурору встановлено не було, підстав для закриття кримінального провадження немає.
Таким чином, суд вважає, що стороною обвинувачення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України надані докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою(п.2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Вагомість наявної обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень у поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, дає підстави вважати, що йому притаманно вчинити будь-яку дію щодо уникнення від кримінальної відповідальності.
Також прокурором доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
За правилами ч.3 ст. 331 КПК України суд може за клопотанням сторони обвинувачення продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати двох місяців з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Враховуючи вищевикладене, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, його репутацію, наявність судимостей, суд вважає, що законодавчо визначені підстави для продовження строку тримання особи під вартою наявні та актуальні, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на строк, визначений кримінальним процесуальним законом, є доцільним.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України в даному випадку, оскільки відсутні обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір грошової застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, згідно ст. ст. 176-178, 182,183, 331 КПК України, суд,
Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто з 18 листопада 2016 року по 16 січня 2017 року, утримуючи його в Київському СІЗО № 13 Управління Державної пенітенціарної служби України.
Після внесення застави звільнити з-під варти ОСОБА_3 , якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.
Після внесення застави та звільнення з-під варти покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою в даному кримінальному провадженні;
2) не відлучатися із місця проживання без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_1