АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/851/16 Справа № 710/323/16-к Категорія: ч.1 ст. 115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
за участю секретаря ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 липня 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обрано тримання під вартою, для чого взято його під варту з зали суду негайно.

Строк покарання рахувати з 1 липня 2016 року. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 20 по 22 грудня 2015 року з розрахунку: 1 день проведений в слідчому ізоляторі за 2 дні позбавлення волі, що становить 4 дні.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 19 грудня 2015 року близько 18 години перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в своєму будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до своєї матері ОСОБА_9 , 1939 року народження, які виникли з приводу зауважень на його адресу через зловживання ним спиртними напоями, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою протиправного позбавлення життя ОСОБА_9 наніс останній невстановлену кількість ударів руками в область голови та тулубу в той час як потерпіла знаходилась в положенні лежачи на ліжку у вищевказаному будинку, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: субдуральної гематоми над випуклою поверхнею лобної і частково тім`яної часток лівої півкулі головного мозку та в проекції основи обох скроневих часток, ділянки забиття мозкової речовини на полюсах обох лобних часток головного мозку, суцільного крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин всієї площини лобу із частковим захватом центру тім`яної області та ділянками розчавлення тканини на своїй поверхні, суцільний крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин тім`яної області зліва, просякання кров`ю товщі лівого скроневого м`язу, синці на повіках обох очей, в центрі лобу та із обох його сторін, в обох величних областях, в області обох кутів нижньої щелепи на лівій щоці, які місцями зливаються між собою, синці на підборідді зліва в центрі лобу, на правій щоці, на підборідді справа із саднами на своїй поверхні, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 291 від 26.01.2016 року належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_9 ..

Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляцію, в якій вказує, що вирок суду першої інстанції є незаконним, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення він не вчиняв, та не наносив ОСОБА_9 ніяких тілесних ушкоджень, а лише сварився з нею. Просить вирок суду першої інстанції скасувати а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляції, та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляцію, та просив її задоволити з наведених в ній підстав, також пояснив, що тілесні ушкодження матері не наносив тільки штовхнув її нечайно у спину від чого вона впала, після чого він її допоміг встати та лягти на кровать, його захисника ОСОБА_8 , вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені кримінального правопорушення, яке йому інкримінується.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та обґрунтовано постановив обвинувальний вирок.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу того, що жодна з експертиз не підтверджує його причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення, є безпідставними та необґрунтованими оскільки:

- відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 291 від 26.01.2016 року смерть ОСОБА_9 наступила від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась субдуральною кровотечею та забиттям речовини головного мозку із її набряком. Смерть ОСОБА_9 стоїть у прямому причинному зв`язку з даними ушкодженнями (т.1 а.с. 26-29);

- відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 337 від 28.12.2015 року про те, що на тілі ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден на тильній поверхні обох кистей, саден на внутрішній поверхні середньої третини обох гомілок, в області зовнішньої лодижки лівої гомілки та на передній поверхні лівої ступні. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, або при ударі об такі, могли бути спричинені в термін часу, що перебуває в межах 8-10 діб перед моментом огляду і за ознакою короткотривалого розладу здоров`я відносяться до категорії легких (т.1 а.с. 70-71);

- відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-5-06/09 від 22.01.2016 року походження крові в піднігтьовому вмісту потерпілої ОСОБА_9 від обвинуваченого ОСОБА_7 не виключається (т.1 а.с. 70-71);

- відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-1-08/17 від 25.02.2016 року походження крові на відрізку мотузки з шиї потерпілої, на якій закріплений

медальйон у вигляді металевого ґудзика, від обвинуваченого ОСОБА_7 не

виключається (т.1 а.с. 110-112);

- відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-1-08/17 від 25.02.2016 року походження крові на відрізку мотузки з шиї потерпілої, на якій закріплений

медальйон у вигляді металевого ґудзика, від обвинуваченого ОСОБА_7 не

виключається (т.1 а.с. 116-119);

- відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-1-08/21 від 3.03.2016 року походження крові виявленої на куртці ОСОБА_7 від потерпілої ОСОБА_9

не виключається (т.1 а.с. 123-127);

- відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-6-01/072 від 10.03.2016 року не виключено, що із тілесними ушкодженнями, які виявлені на трупі ОСОБА_9 ,

середньостатистична людина могла, в початковій стадії патологічної дії на організм даних

тілесних ушкоджень, життєдіяти, а саме: рухатись, говорити. Не виключено, що початкова стадія патологічної дії на організм тілесних ушкоджень могла продовжуватись протягом часу, що рахується одиницями хвилин. Тілесні ушкодження, які мались на трупі ОСОБА_9 , не могли виникнути за тим механізмом, який ОСОБА_7 повідомив під час слідчого експерименту з його участю 24.02.2016 року (т.1 а.с. 154-155).

Крім того, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , з приводу того, що судом першої інстанції невірно зазначено покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вони давали в судовому засіданні, є безпідставними та необґрунтованими, і не слугують підставою для скасування вироку суду першої інстанції, оскільки вони в своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_7 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і викладені у вироку суду вірно та так як їх давали свідки у суді.

Пояснення апелянта викладені у його апеляційній скарзі про те, що 19.02.2016 року близько 18.00 години він прийшов додому, і побачив що його мати лежала на підлозі та попросила його допомогти піднятися на дійти до ліжка, і в неї вже були синці під очима та на руках. З хати зникла бензопила, тюнер та мобільний телефон, колегія суддів не може взяти до уваги.

Вказані пояснення суперечать власним поясненням апелянта, які він давав у місцевому суді 10.05.2016 року в якості обвинуваченого де пояснив, що дійсно мати часто сварила його за зловживання спиртними напоями. 19 грудня 2015 року ввечері вона в черговий раз стала лаяти його за те, що він прийшов додому в нетверезому стані. Коли вона проходила мимо, то він рукою штовхнув її ззаду в ліве плече, від чого вона впала і вдарилась головою об плиту. Оскільки мати самостійно піднятись з підлоги не змогла, то він допоміг їй перебратись на ліжко, де вона вранці наступного дня і померла.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження не вбачається жодних доказів, які підтверджували доводи викладені в апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 , а також таку версію подій він виклав лише в апеляційній скарзі, тому на думку колегії суддів, вказані обставини спрямовані на самозахист та уникнення від відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що в матеріалах кримінального провадження багато процесуальних порушень, однак не вказує яких саме, а у відповідності до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тому на думку колегії суддів, вказані твердження апелянта є надуманими та безпідставними.
Також колегія суддів вважає, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута виключно при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання у виді 12 років позбавлення волі, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, проти особи похилого віку, свою вину не визнав, що свідчить про відсутність каяття, та відношення до скоєного, негативно характеризується за місцем проживання. Також він вчинив злочин відносно своєї матері, яка була людиною похилого віку, а саме 1939 року народження.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що за таких обставин суд першої інстанції правильно призначив покарання, яке не є мінімальним.

Враховуючи наведене, вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 липня 2016 року є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому, на думку колегії суддів, обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, ч.5 ст. 72 КК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 липня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

У відповідності до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 01 липня 2016 року по 04 листопада 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто по дату винесення ухвали апеляційним судом.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :