Ухвала
іменем україни
9 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000207 за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року,
за участю прокурораОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року задоволено скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 на бездіяльність заступника Генерального прокурора України ОСОБА_12 , допущену під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000207 та скасовано постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_12 від 29 грудня 2015 року про відмову в задоволені клопотання у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000207 від 21 лютого 2015 року.
Зобов?язано уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000207 вчинити дії визначені п. 1 ч. 2 ст. 283, п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 284 КПК України в частині підозри ОСОБА_11 та протягом трьох днів з часу постановлення ухвали слідчого судді, прийняти постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000207 від 21 лютого 2015 року.
Також зобов?язано уповноважену особу Генеральної прокуратури України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про закриття кримінального провадження протягом 24 годин з моменту прийняття уповноваженим прокурором у кримінальному провадженні постанови про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000207 від 21 лютого 2015 року.
Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 на вказану ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року. Своє рішення суддя мотивував тим, що апеляційна скарга подана на ухвалу, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону суддею апеляційного суду, просить скасувати її. Обґрунтовуючи касаційну скаргу прокурор зазначає, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 не сплинув, отже відповідно до вимог ст. 283 КПК України рішення щодо закриття кримінального провадження міг прийняти прокурор, а не слідчий суддя, який своїм рішенням зобов?язав закрити провадження, оскільки на його думку, строк досудового розслідування сплинув. Прокурор стверджує, що суддя-доповідач апеляційного суду прийняв рішення всупереч вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав касаційну скаргу та просив скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції, захисника, який вважав ухвалу апеляційного суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) стверджує про право доступу до правосуддя, як про основну складову права на суд, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові та практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ЄСПЛ розцінює прийняття судами рішень, ухвалених з перевищенням своїх повноважень. До такого висновку ЄСПЛ дійшов, зокрема у справах «Сокуренко і Стригун проти України» та «Верітас проти України».

При перевірці апеляційної скарги прокурора суддя апеляційного суду не дотримався зазначених положень процесуального закону та не врахував практику ЄСПЛ.
З оскаржуваної прокурором ухвали апеляційного суду вбачається, що суддя з посиланням на положення пунктів 1, 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року, вказавши, що чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора.

За змістом ч. 4 ст. 399 КПК України на стадії прийняття апеляційної скарги суддя-доповідач вправі приймати рішення про відмову у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення слідчого судді, яке за формою і змістом відповідає вимогам закону, зокрема, якщо слідчий суддя при постановленні рішення ретельно дотримався вимог ст.ст. 303 307 КПК України.

Однак, на порушення вказаної норми, суддя апеляційного суду не перевірив дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 303 307 КПК України та передчасно прийняв рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження. Вказане рішення є незаконним та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи апеляційному суду необхідно врахувати викладене, перевірити інші доводи зазначені у скарзі прокурора та з дотриманням положень глави 31 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу судді Апеляційного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року у кримінальному провадженні №0000207 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_3

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18

ОСОБА_7