Справа № 520/5161/13-к
Провадження № 1-кп/520/170/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2016 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

представника потерпілого ОСОБА_18

розглянувши в приміщенні суду у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта вища, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 14 ч.1, 187 ч.4 КК України,-

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеси, громадянки України, освіта середня, раніше судимої, тимчасово працюючою різноробочим, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 14 ч.1, 187 ч.4, КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_19 , будучи працівником правоохоронного органу, старшим о/у сектору по боротьбі з незаконним обігом наркотиків Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , якій не було відомо про конкретні обставини запланованого ними злочину, в тому числі про готування саме розбійного нападу, вчинив готування до розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , які мешкають в АДРЕСА_4 з метою заволодіння грошовими коштами та майном останніх в особливо великих розмірах.

Так, приблизно наприкінці лютого - в квітні 2012 року, ОСОБА_20 під час зустрічі з ОСОБА_19 в барі «Колізей» по АДРЕСА_5 , розповіла ОСОБА_19 про наявність грошей, цінностей та інших коштів в особливо великих розмірах у ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , в будинку яких вона у 2010 році працювала нянею (гувернанткою) онуків ОСОБА_24 .

У свою чергу, діючи з наміром використати отриману від

ОСОБА_20 інформацію всупереч інтересам служби та з метою незаконного заволодіння в будь-який спосіб грошовими коштами подружжя ОСОБА_24 , ОСОБА_19 запропонував ОСОБА_20 вказати йому місце розташування приватного житлового будинку ОСОБА_22 та ОСОБА_23 по АДРЕСА_4 , що вона й зробила.

У період з кінця квітня до середини вересня 2012 року ОСОБА_19 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір заволодіти злочинним шляхом грошовими коштами подружжя ОСОБА_24 в особливо великих розмірах, розробив план розбійного нападу на ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , а також підшукував співучасників для скоєння цього злочину.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_19 вирішив, що ОСОБА_20 , яка перебувала в залежності від нього через затримання ОСОБА_19 (згідно ЖРЗПЗ Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеської області № 1652 від 21.02.2012 року, № 7713 від 07.09.2012 року) та притягнення до кримінальної відповідальності її чоловіка ОСОБА_25 за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, - буде співучасником та пособником злочину, шляхом надання більш конкретної інформації про образ життя сім`ї ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , їх автомобілів, кількості працюючої прислуги, плану приміщень належного їм приватного житлового будинку по АДРЕСА_4 , можливих сховищах грошей та коштовностей, а також про систему охорони будинку.

При цьому ОСОБА_19 вступив у попередню змову з

ОСОБА_20 та обіцяв їй, що він допоможе ОСОБА_25 уникнути кримінальної відповідальності за скоєний ним раніше злочин, а також надасть матеріальну винагороду у вигляді частини грошей, які планувалося захопити під час злочину, який готувався стосовно ОСОБА_24 , визначив її роль пособника в скоєнні розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_24 , залишивши за собою роль організатора цього розбійного нападу.

Надалі, приблизно в середині вересня 2012 року ОСОБА_19 , діючи умисно, з корисливих мотивів, під час зустрічі, яка відбулася поблизу від Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, на вул. Ватутіна в м. Одеса, запропонував своєму знайомому ОСОБА_26 , раніше неодноразово судимого, вчинити розбійний напад на сім`ю ОСОБА_24 , що мешкають у АДРЕСА_4 , стверджуючи, що приватне домоволодіння ОСОБА_24 за вказаною адресою погано охороняється, і там зберігаються гроші у сумі від 300 тисяч до 3 мільйонів доларів США, якими можна заволодіти шляхом розбійного нападу. ОСОБА_21 з даною пропозицією ОСОБА_19 погодився.

Під час подальших зустрічей з ОСОБА_21 , що відбулися у жовтні-листопаді 2012 року, ОСОБА_19 зажадав, щоб ОСОБА_21 підібрав собі співвиконавців, необхідних для скоєння цього злочину, а також надав ОСОБА_21 план приміщень будинку по АДРЕСА_4 , отриманий ним від ОСОБА_20 та номер телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_25 , для зв`язку з ОСОБА_20 .

Після цього ОСОБА_19 зателефонував ОСОБА_20 на вказаний телефон, та запропонував їй зустрітися з ОСОБА_21 та надати останньому вичерпну інформацію про образ життя сім`ї ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , плану приміщень належного їм приватного житлового будинку по АДРЕСА_4 , систему охорони будинку та шляхи проникнення до його приміщень.

Також, ОСОБА_19 запропонував ОСОБА_25 , використовуючи залежність від нього останнього через притягнення до кримінальної відповідальності, бути співвиконавцем розбійного нападу на подружжя ОСОБА_24 . Але, ОСОБА_25 від цього відмовився, посилаючись на великі ризики.

У грудні 2012 року, ОСОБА_21 та ОСОБА_20 у супроводі свого чоловіка ОСОБА_25 , діючи за вказівкою та на вимогу ОСОБА_19 , двічі їздили на автомобілі «Газель» під керуванням ОСОБА_21 на територію санаторію «Фонтан» по вул. Фонтанська дорога, 58 в м. Одеса, з метою спостереження за будинком ОСОБА_24 по АДРЕСА_4 , який розташований біля огорожі вказаного санаторію, поблизу двоповерхового санаторного корпусу, в який був вільний доступ та який використовувався співучасниками злочину як пункт спостереження за будинком ОСОБА_24 .

З вказаного пункту спостереження ОСОБА_21 проводилося вивчення розпорядку дня осіб, що мешкають в домоволодінні по АДРЕСА_4 , їх сусідів, прислуги і охорони, розташування відеокамер зовнішнього спостереження на стінах будинку та з`ясування інших обставин, потрібних для скоєння розбійного нападу.

У січні 2013 року, ОСОБА_19 , діючи умисно, з корисливих мотивів, продовжуючи готування до розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , підшукав та надав ОСОБА_21 у якості знаряддя злочину газовий пістолет «WALTER» з надписами « НОМЕР_2 », «cal.9 mm. P.A.K. Made in Germany», «РТВ 762» «CARL WALTER ARNSBERG MADE IN GERMANY» без набоїв.
При цьому ОСОБА_19 вказав, що ОСОБА_21 повинен переробити цей пістолет під бойовий шляхом спилювання (висвердлювання) перегородки каналу ствола, а також знищити заводський номер на ствольній коробці даного екземпляра газової зброї.

Крім того, ОСОБА_19 зажадав від ОСОБА_21 залучити до скоєння злочину необхідної кількості співвиконавців з кола знайомих останнього та обіцяв дати ОСОБА_21 бойові патрони до вказаного пістолета для його використання під час запланованого розбійного нападу з метою погрози та застосування до потерпілих осіб, які будуть знаходитися у будинку ОСОБА_24 під час скоєння нападу, насильства, небезпечного для їх життя і здоров`я.

Але ОСОБА_21 , після отримання ним від ОСОБА_19 пістолета «WALTER», від скоєння злочину відмовився, у зв`язку з чим пістолет під бойовий не переробляв, лише повідомив ОСОБА_19 про виконання всіх його вказівок.Надалі ОСОБА_21 звернувся до ОСОБА_22 і ОСОБА_23 та правоохоронних органів з заявою про готування

ОСОБА_19 та ОСОБА_20 злочину, мотивував свою участь у вже виконаних злочинних діях своєю залежністю від ОСОБА_19 , під впливом погрози з боку останнього.
У період з 19.02.2013 року до 26.02.2013 року ОСОБА_19 і ОСОБА_20 декілька разів зустрічалися з ОСОБА_21 , продовжуючи готування до розбійного нападу. При цьому ОСОБА_19 зажадав від ОСОБА_21 прискорити готування спланованого та організованого ним розбійного нападу з метою скоїти його у найближчий час.

Вважаючи, що ОСОБА_19 виконано усі дії, які є необхідними для доведення злочину до кінця, останній став чекати від ОСОБА_26 передачі йому грошових коштів, захоплених під час розбійного нападу на житловий будинок сім`ї ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , частину яких він обіцяв надати ОСОБА_20 у якості винагороди за її участь у готуванні до злочину. Цього ж, з корисливих мотивів також чекала ОСОБА_20 .

Близько 15 годин 00 хвилин 26.02.2013 року ОСОБА_21 зустрівся з ОСОБА_19 та передав йому грошові кошти у сумі 20 тисяч доларів США, надані йому ОСОБА_22 та про які він розповів ОСОБА_19 , що вони отримані злочинним шляхом під час скоєння розбійного нападу та є долею останнього від грошей із загальної суми 100 тисяч доларів США, якими ОСОБА_21 заволодів у житловому будинку ОСОБА_24 . Вказані кошти ОСОБА_19 взяв з метою розпорядитися ними як своїми власними грошима.

Таким чином ОСОБА_19 здійснив усі дії, необхідні для доведення до кінця свого злочинного умислу та отримав від ОСОБА_21 грошові кошти у сумі 20 тисяч доларів США, які останнім отримані нібито злочинним шляхом під час скоєння розбійного нападу та є долею ОСОБА_19 від грошей із загальної суми 100 тисяч доларів США.

Таким чином ОСОБА_20 здійснила усі дії необхідні для доведення до кінця свого злочинного умислу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_19 пояснив, що повністю визнає себе винним у скоєнні вказаного злочину та в повному обсязі підтверджує обставини скоєння ним злочину, які вказані в обвинувальному акті, а також згоден з показами потерпілої та свідків в судовому засіданні і даними, які містяться в досліджених судом письмових документах і звуко- і відеозаписах. Проте, він відмовляється давати покази про обставини скоєння ним злочину, тільки через те що він є офіцером і йому соромно за свої дії. Він розкаюється в скоєному злочині. Обвинувачений ОСОБА_19 пояснив, що ні він, ні будь хто в його присутності про деталі скоєння злочину і про зброю з ОСОБА_20 не говорив і він вважає, що їй не могло бути відомо про намір використати насилля і зброю під час викрадення з дому ОСОБА_24 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_20 свою провину визнала частково, пояснивши, що вона винна в тому, що вона дійсно говорила ОСОБА_19 і ОСОБА_21 відомі їй дані щодо будинку ОСОБА_24 , його охорону, які коштовності вона бачила в домі і де саме, а також те, що їй відомо про спосіб життя та звички цієї сім`ї. Крім того, знаючи, що ОСОБА_19 і ОСОБА_21 планували проникнути до будинку ОСОБА_24 з метою викрадення грошей і коштовностей, які там зберігалися, не повідомила про це ОСОБА_24 . Проте вона не знала, що ОСОБА_19 і ОСОБА_21 планувався розбійний напад на ОСОБА_24 з застосуванням під час викрадення коштів зброї та іншого насилля. З нею ні ОСОБА_19 , ні ОСОБА_21 про конкретні обставини скоєння злочину, в тому числі застосування зброї і насилля не говорив. Вона вважала, що ОСОБА_19 і ОСОБА_21 планувалась крадіжка коштовностей з дому ОСОБА_24 . Тому вона повністю визнає себе винною в прийнятті участі в готуванні саме цього злочину.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_22 показала, що приблизно, в жовтні 2012 року, незнайома їй людина, як потім з`ясувалося це був ОСОБА_21 , попередив її, що на її і її чоловіка готується розбійний напад, за наводкою ОСОБА_20 , яка раніше працювала в їх домі прибиральницею і нянькою, і розказувала, що в будинку зберігаються великі цінності. Під час розмови ОСОБА_21 сказав, що її і чоловіка збираються вбити, але він боїться також за себе і не збирається приймати в цьому участь і повідомив, що вже півроку за будинкам ведеться постійне спостереження і показав, де розташовані відеокамери. ОСОБА_21 також повідомив, що до розбійного нападу причетний також його товариш майор міліції, і в подальшому він показав їй зустріч ОСОБА_20 і майора, який вимагав гроші у чоловіка ОСОБА_20 наркомана, який був в бігах, Дубінянські повинні були відкупитися від нього. Як їй стало відомо пізніше прізвище майора ОСОБА_19 і він присутній в залі судового засідання. Після цього вона звернулася з відповідною заявою до СБУ. Вона передала слідчому 20 000 доларів США, які були переписані, їй сказали, що ці гроші ОСОБА_21 повинен був передати ОСОБА_19 , якби в підтвердження пограбування. Вона підписувала у слідчого необхідні документи. Під час роботи ОСОБА_20 неодноразово розказувала, що у неї хворіє сестра, чоловік розбився на машині, вона загубила паспорт, в зв`язку з чим вона їй неодноразово матеріально допомагала, проте згодом вона дізналася, що це не відповідало дійсності. В їх будинок можна було безперешкодно зайти, оскільки охоронець часто міг залишити будинок і піти, наприклад, до магазину. ОСОБА_20 могла вільно пересуватися по будинку, але деякі кімнати були зачинені. ОСОБА_20 ніколи не прибирала в кімнаті де знаходилися цінності. Коли вона відходила від цієї кімнати, вона її завжди закривала. Сейф був захований таким чином, що випадково зайти його було неможливо. Матеріального збитка злочином їй не спричинено, але їй спричинена моральна шкода, проте вона не наполягає на стягненні грошових коштів. Потерпіла ОСОБА_22 пояснила, що у разі визнання винними, суд на свій розсуд має вирішити питання щодо міри покарання ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що в серпні 2013 року познайомився з ОСОБА_19 , який запропонував йому скоїти розбійний напад на людей, коли він погодився, то ОСОБА_19 повідомив йому подробиці. З ОСОБА_19 він зустрічався декілька раз кожного тижня і обговорювали технічні подробиці скоєння злочину, він повідомляв, що вдалося узнати, а ОСОБА_19 давав вказівки. В присутності ОСОБА_20 ці питання не обговорювались. З ОСОБА_20 він зустрічався три чотири рази, в нього були до неї питання щодо плану будинку, по місцю, де зберігаються гроші і коштовності, вона пояснила, що працювала в домі у 2009 році. В них був план будинку, який зі слів ОСОБА_19 намалювала ОСОБА_20 . Вони планували зайти до будинку, зв`язати охоронця, добитися від власників коду сейфу і забрати з сейфу гроші. Вбивство не планувалось, але фізичний і психічний вплив не оговорювався. Для залякування охоронця ОСОБА_19 дав йому пістолет, набоїв до якого не було і він повинен був їх купити самостійно. ОСОБА_19 дав йому завдання підібрати людей до скоєння злочину, але він цим не займався. Протягом, приблизно, трьох-чотирьох місяців він спостерігав за будинком з санаторію, розташованого навпроти будинку, і з його мікроавтобусу. ОСОБА_19 повідомив його, що в будинку може зберігатися приблизно мільйон доларів США і більше. Винагородою ОСОБА_20 мала бути рівна доля від отриманих грошей. ОСОБА_20 точно пояснила, що сейф і шкатулка з коштовностями знаходилися в кімнаті на другому поверху в якій кімнаті знаходився сейф, а також кількість охоронців, в них відсутня зброя і вони періодично виїжджають по господарських справах. ОСОБА_19 давав вказівки коли і в який спосіб повинен був скоєний злочин, зокрема, що з будинку не потрібно брати техніку, щоб не спійматися, а тільки гроші і коштовності, які реалізувати через деякий час. Він також просив щоб за годину до нападу сповістити його, навіщо він не знає, але він не подзвонив. Після того, як він добре подумав, він прийняв рішення відмовитися від скоєння злочину і повідомив людей, відносно яких планувався злочин. В кабінеті слідчого в присутності понятих гроші, які він передавав ОСОБА_19 були переписані, перераховані і вручені йому в присутності понятих. Після чого він поїхав на зустріч з ОСОБА_19 і передав йому гроші.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що на час допиту знаходиться під вартою за вироком суду за ст.307 КК України, початок строку з 27.02.2013 року. Свідок пояснив, що з ОСОБА_19 знайомий з шкільних років. В квітні 2012 року з ним відбулася до нічого не зобов`язуюча розмова щодо його кримінальної справи. Він радився з ОСОБА_27 щодо справи, під час розмови йшла мова про те, що його дружина працює в домі ОСОБА_24 , але це була тільки розмова про те, хто де працює. В листопаді 2012 року ОСОБА_27 познайомив його з ОСОБА_21 , який запропонував йому допомогу по справі, але він від неї відмовився, оскільки відносно нього на той час вже був вирок. Він декілька разів по проханню ОСОБА_27 за ініціативою ОСОБА_21 на його автомобілі їздив до дому ОСОБА_24 , декілька разів, в трьох, разом з дружиною, інші рази вдвох з ОСОБА_21 , вони знаходились біля будинку, заходили в поруч розташований корпус санаторію, звідки спостерігали за домом ОСОБА_24 . Зі слів ОСОБА_21 йшла мова про якийсь кримінал, проте мова про заволодіння майном ОСОБА_24 не йшла, але він не сприймав слова ОСОБА_21 серйозно, і зрозумів, що щось відбувається. В останній раз він бачився з ОСОБА_21 в лютому 2013 року. Він був якийсь збуджений, нервував, він сам йому подзвонив, вони зустрілися, ОСОБА_21 говорив якусь несуразницю. Невдовзі після чого його затримали. Йому не було відомо який готується злочин і що для цього повинно було використовуватися, проте він розумів, що бажають проникнути до будинку, оскільки з того місця де вони перебували можна було перекинути дошки та перелізти за огорожу будинку.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показав, що в 2012 році до нього звернувся його знайомий ОСОБА_21 , який пояснив, що йому потрібні гроші і він бажає познайомитися з працівником міліції, якому може бути потрібна його інформація. Він познайомив ОСОБА_21 с ОСОБА_19 , з яким раніше працював в міліції. Він не знає яким чином склалися відносини між ними в подальшому, про підготовку до розбійного нападу на сімю ОСОБА_24 йому нічого не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показала, що за запрошенням слідчого, разом з іншим понятим молодим хлопцем, приймала участь в якості понятої під час складання слідчим протоколу про добровільну видачу пістолета чорного кольору з сріблястою ручкою разом з обоймою ОСОБА_21 , який трохи нервував і пояснив, що це пістолет іншої людини і назвав прізвище, яке вона зараз не пам`ятає. Після складання протоколу і фотографування пістолету вона і інший пойнятий підписали протокол.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показав, що по проханню працівника СБУ в якості понятого прийняв участь в видачі і огляді пістолета, який проходив в приміщенні прокуратури Одеської області в присутності дівчини іншої понятої. В їх присутності чоловік дістав с куртки пістолет, слідчий його описав, пістолет сфотографували і поклали в пакет, після чого вони підписали протокол, а також фото таблицю до протоколу.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні показав, що в якості понятого за проханням співробітника СБУ приймав участь при тому, як жінка передала слідчому 20 000 доларів США, купюрами по 100 доларів США. Гроші були перелічені, вписані в протокол і з кожної купюри зроблена ксерокопія. Він і інший понятий, а також жінка розписалися в відповідних документах. Під час цього проводилась відео-фіксація. На наступний день вони поїхали на затримання обвинуваченого, це було неподалеку від відділку міліції де він працював Під час затримання також проводилася відео-фіксація. У обвинуваченого при затриманні були виявлені гроші і речі, які були запаковані в пакет, опечатані, і вони теж засвідчили це підписами. В момент затримання обвинуваченого вони знаходилися в автомобілі разом з іншим понятим і співробітниками СБУ в метрах 15-20 і їм чітко все було видно. Він бачив що затриманому передав гроші чоловік і після чого його затримали. Після затримання вони знов поїхали до слідчого і там злічили всі номера купюр, було 20 000 доларів США, слідчий склав протокол, і вони його підписали.

Аналогічні по суті і змісту покази дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 , який показав, що теж, за проханням співробітника СБУ приймав участь в якості понятого при передачі слідчому жінкою 20000 доларів США, які були перелічені, відксерені, номера купюр внесені в протокол, які вони підписали. Він також приймав участь в затриманні чоловіка, який отримав пакет від іншого чоловіка, після чого був затриманий. В пакеті виявилися гроші, які в його присутності були оглянуті в будівлі прокуратури в кабінеті у слідчого, слідчий склав протокол огляду, який він підписав.

Свідок ОСОБА_23 показав, що довгий час працював директором машинобудівного заводу, непогано заробляв, проте великих доходів ніколи не мав, зараз на пенсії і проживає разом з родиною в своєму будинку. Про можливий напад дізнався від своєї дружини і був здивований, що його хтось сприймає «Рокфеллером», оскільки він до теперішнього часу не розрахувався з банками за кредит для будівництва. Так як він працював на режимному підприємстві, в його домі є сейф, але для документів і печаток, а не для грошей. Сейф облаштований таким чином, що його в кімнаті не видно. Дізнавшись про напад він злякався за життя і здоров`я членів своєї родини. Йому відомо, що все пішло від жінки, яка працювала в домі нянькою і прибиральницею, яка мала доступ до будинку, але він особисто її не пам`ятає і з нею не спілкувався і ніколи не бачив. До будинку є два входи: центральний і через кухню і вони не закриваються. Будинок знаходиться під сигналізацією і є тривожна кнопка. Наскільки йому відомо в домі немає дорогих коштовностей, тільки біжутерія. Конкретних обставин нападу йому не відомо, ОСОБА_21 він не пам`ятає, про напад його попередили також співробітники СБУ.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні негативно охарактеризував обвинувачену ОСОБА_20 , показав, що обвинувачена ОСОБА_20 працюючи в домі його батьків, він вважає, вкрала золотий годинник, після чого детектор брехні показав на неї. Під час її праці стали зникати речі і гроші, проте до цього в домі нічого не зникали. Зі слів його матері йому відомо, що ОСОБА_20 працювала в домі ОСОБА_24 і з групою інших осіб збиралась здійснити пограбування їх дому, але їх затримали. Подробиць цього йому не відомо.

Аналогічні по суті і змісту покази в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_34 який також негативно охарактеризував обвинувачену ОСОБА_20 і показав, що ОСОБА_20 працювала в його домі і, він вважає, вкрала з дому годинник, в зв`язку з чим вони звертались в міліцію, проте про результати розгляду їх заяви йому не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_35 показала, що приблизно три роки тому ОСОБА_36 біля трьох місяців працювала в її домі нянькою і приглядала за дітьми. Одночасно вона допомагала ОСОБА_22 час від часу прибирати в будинку, в зв`язку з чим вона мала доступ до будинку ОСОБА_24 , але де саме в будинку прибирала ОСОБА_20 і чи мала доступ до місць, де зберігалися цінності їй не відомо. Під час роботи особисто в неї претензій до ОСОБА_20 не було. Їй відомо, що ОСОБА_22 матеріально допомагала ОСОБА_20 , проте потому з`ясувалося, що проблеми на які посилалась ОСОБА_20 були нею вигадані.

Крім показань в судовому засіданні обвинувачених ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , потерпілої ОСОБА_22 , свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_23 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , вина обвинувачених в скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, доведена сукупністю доказів, а саме:

- заявою ОСОБА_21 від 20.02.2013 року, в якій ОСОБА_21 повідомив про організацію ОСОБА_19 розбійного нападу на осіб мешкаючи за адресою: АДРЕСА_4 ;

(т.3 а.с. 90-93)

- протоколом огляду пістолету «WALTER» «Р99», добровільно виданого ОСОБА_21 від 21.02.2013 року;

(т.3 а.с. 94-96)

- протоколом огляду наданих для контролю над вчиненням злочину грошових коштів від 25.02.2013 року, відповідно до якого були оглянуті 200 купюр номіналом 100 доларів США надані ОСОБА_22 ;

(т.3 а.с. 117-168)

- протоколом огляду місця події від 26.02.2013 року, відповідно до якого об`єктом огляду був службовий кабінет ОСОБА_19 №28 розташований на першому поверсі будівлі по вул..Мечнікова, 53 в м.Одесі, під час якого були виявлені та вилучені: чорна папка з копіями сторінок паспортів громадян України та інших держав, протоколів про адміністративні правопорушення та інших документів; 24 патрони пістолетні з гумовими кулями чорного кольору; мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору; журнал №667 на 96 арк.; блокнот для записів чорного кольору; аркуш паперу для нотатків жовтого кольору з номерами телефонів;

(т.3 а.с. 174-177)

- листом начальника УСБУ в Одеській області ОСОБА_43 від 29.03.2013 року щодо скасування грифу секретності протоколів №№ 4/2343, 4/2345, 4/2347 від 12.03.2013 року, №№ 4/2363, 4/2365, 4/2366, 4/2367, 4/2368, 4/2370 від 13.03.2013 року з відповідними додатками;

(т.4 а.с.1)

- протоколом за результатами проведення негласного розшукового заходу за кримінальним провадженням від 11.03.2013 року, відповідно до якого в ході проведення заходу була отримана інформація щодо зустрічі 26.02.2013 року ОСОБА_21 з ОСОБА_19 під час якої відбулася розмова щодо обставин скоєння кримінального правопорушення, під час якої ОСОБА_21 повідомив ОСОБА_19 про скоєння злочину, під час якого з сейфу будинку було викрадено 100 000 долларів США і повідомив, що що привезе йому долю 20 000 доларів США;

(т.4 а.с.3-4)

- протоколом за результатами проведення негласного розшукового заходу за кримінальним провадженням від 11.03.2013 року, відповідно до якого в ході проведення заходу була отримана інформація щодо зустрічі 25.02.2013 року ОСОБА_21 з ОСОБА_20 , де був присутній ОСОБА_25 , та під час якої відбулася розмова щодо обставин планування скоєння кримінального правопорушення. Зокрема, на питання ОСОБА_21 про місце знаходження золота в будинку ОСОБА_20 повідомила, що вона думає, що золото: рубін, сережки і кільце знаходиться в трюмо і коштує близько триста тисяч доларів США. Також ОСОБА_20 повідомила ОСОБА_21 що спальня знаходиться на другому поверсі будинку прямо від сходів;

(т.4 а.с.5-7)

- протоколом за результатами проведення негласного розшукового заходу за кримінальним провадженням від 11.03.2013 року, відповідно до якого в ході проведення заходу була отримана інформація щодо зустрічі 23.02.2013 року ОСОБА_21 з ОСОБА_19 під час якої відбулася розмова щодо обставин планування скоєння кримінального правопорушення. Зокрема, ОСОБА_19 повідомляє ОСОБА_21 що «папа», тобто ОСОБА_44 за один раз привозить з Москви «чорний нал» від одного «лимона» до трьох, а також про те, що з міркувань безпеки не можна брати з будинку «єлектронику» і золото, а тільки гроші;

(т.4 а.с.8-14)

- протоколом за результатами проведення негласного розшукового заходу за кримінальним провадженням від 12.03.2013 року, відповідно до якого в ході проведення заходу була отримана інформація щодо телефонних розмов 25.02.2013 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 ;

(т.4 а.с.15-17)

- протоколом за результатами проведення негласного розшукового заходу за кримінальним провадженням від 12.03.2013 року, відповідно до якого в ході проведення заходу була отримана інформація щодо 14 телефонних розмов, які відбулись у період 23-26.02.2013 року між ОСОБА_19 та ОСОБА_21 ; ОСОБА_19 та ОСОБА_25 ; ОСОБА_45 та ОСОБА_20 під час яких вони обговорюють час та місце зустрічей між собою;

(т.4 а.с.18-24)

- постановою про закриття кримінального провадження в частині від 23.03.2013 року, відповідно до якого кримінальне провадження стосовно ОСОБА_25 закрито за встановленням відсутності складу злочину в діях ОСОБА_25

(т.4 а.с.31-32)

- висновками судово-балістичної, криміналістичної, судово-трасолдогічної експертиз № 1092/04 від 26.03.2013 року, № 1179/04 від 27.03.2013 року, №1172/05 від 26.03.2013 року відповідно, до яких пістолет «WALTER» «Р99» до вогнепальної зброї не відноситься, виготовлений заводським способом, придатний до здійснення пострілів, та після його останнього чищення та змащування був(ли) зроблений(і) постріл(и); серійний номер відсутній та наявні на затворі та рамці пошкодження характерні для динамічного впливу абразивного інструменту типу щітки по металу, щітки-крацовки, які відносяться до слюсарного інструменту;

(т.4 а.с.47-57)

- висновком судово-технічної експертизи документів від 26.03.2013 року, відповідно до якої надані на експертизу 200 грошових банкнот кожна номіналом 100 доларів США виготовлені кожна на підприємстві, що здійснює випуск державних грошових знаків і цінних паперів США та є грошовими банкнотами Федеральної резервної системи США;

(т.4 а.с.63-67)

- протоколом огляду та вручення грошових коштів та протоколом огляду від 26.02.2016 року відповідно до яких були оглянути грошові кошти 20000 доларів США в купюрах номіналом по 100 доларів США, які були поміщені в целофановий пакет коричневого кольору з надписом «Сигаретний «дом фортуна» та передані ОСОБА_21 для передачі ОСОБА_19 в якості імітування розрахунку виконавця розбійного нападу, а саме надання долі (частки) виручених коштів від здійсненого розбійного нападу на мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_4 та які ОСОБА_21 мав при собі.

(т.4 а.с.145-148)

- речовими доказами газовим пістолетом «WALTER» «Р99», грошовими коштами в сумі 20000 доларів США; 5 відеокасетами; 11 дисками СD-RW; 3 картами пам`яті з матеріалами вказаних слідчих та негласних слідчих дій;

(т.4 а.с.33-36)

- листом в.о. голови апеляційного суду Одеської області від 03.10.2014 року, відповідно до якого підчас проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, ухвалами апеляційного суду Одеської області від 22.0з2.2013 року, 25.02.2013 року було надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_19 та ОСОБА_20

(т.2 а.с.115)

Таким чином встановлені судом обставини підтверджуються вказаними доказами, які суд вважає можливим взяти до уваги, враховуючи, що вони співвідносяться між собою, покази обвинувачених та допитаних в судовому засіданні свідків є послідовними та об`єктивно підтверджені даними технічних записів зроблених під час проведення негласних розшукових заходів.

Суд вважає також доведеним що обвинуваченні ОСОБА_19 і ОСОБА_20 готувалися до викрадення майна ОСОБА_24 на суму приблизно мільйон доларів США і більше, в зв`язку з чим вважає правильною кваліфікацію їх дій як готування до заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах.

Під час судового розгляду суду не надано доказів, про те, що ОСОБА_20 було відомо про те що ОСОБА_19 і ОСОБА_21 планувався розбійний напад на ОСОБА_24 з застосуванням до них зброї та іншого насилля.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_20 приймаючи участь у готуванні злочину знала, що ОСОБА_19 і ОСОБА_21 планували проникнути до будинку ОСОБА_24 з метою викрадення грошей і коштовностей, які там зберігалися, проте вважала, що ОСОБА_19 і ОСОБА_21 планувалась крадіжка грошей, коштовностей з дому ОСОБА_24 .

Тобто при вказаних обставинах, обвинувачена ОСОБА_20 сприймала свою участь в готуванні за змовою з ОСОБА_19 і ОСОБА_21 саме крадіжки і її злочинний умисел був направлений на готування саме крадіжки коштовностей з будинку ОСОБА_24 .

Спільної з ОСОБА_19 і ОСОБА_21 змови на скоєння розбійного нападу в неї не було. Вона безпосередньо не сприяла застосуванню насильства і не мала наміру на використовування насильства для заволодіння майном ОСОБА_24 .

На підставі встановленого, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_20 в скоєні готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбій), тобто злочину, передбаченого ст.ст.14 ч.1, 187 ч.4 КК України, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Згідно до п.24 Постанов Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», якщо група осіб за попередньою змовою мала намір вчинити крадіжку чи грабіж, а один з її учасників застосував або погрожував застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, то дії цього учасника належить кваліфікувати як розбій, а дії інших осіб - відповідно як крадіжку чи грабіж за умови, що вони безпосередньо не сприяли застосуванню насильства або не скористалися ним для заволодіння майном потерпілого.

Згідно до ухвали судової колегії Верховного суду України від 17.05.2001 року, у разі, якщо один з співучасників злочину здійснює відкрите викрадення майна громадян, щодо якого у нього не було змови з іншими співучасниками на скоєння цього злочину, то його дії належить кваліфікувати як грабіж, а інших учасників як крадіжку.

При вказаних обставинах суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_20 підлягають перекваліфікації з готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, спрямованого на заволодіння майном в особливо великих розмірах, тобто зі ст.ст.14 ч.1, 187 ч.4 КК України на готування до таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненою за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, вчиненої в особливо великих розмірах, тобто злочин, передбачений ст.ст.14 ч.1, 185 ч.5 КК України.

Аналіз досліджених судом доказів, які суд вважає належними, допустимими, достовірними і в своїй сукупності достатніми для постановлення вироку, дозволяє суду дійти висновку про те, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_19 за кваліфікуючими ознаками: готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, спрямованого на заволодіння майном в особливо великих розмірах, скоїв злочин, передбачений ст.ст.14 ч.1, 187 ч.4 КК України.

Також, своїми умисними діями обвинувачена ОСОБА_20 за кваліфікуючими ознаками: готування до таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненою за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, вчиненої в особливо великих розмірах, скоїла злочин, передбачений ст.ст.14 ч.1, 185 ч.5 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість скоєного, обставини справи та особи обвинувачених, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченим, а також враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину.

Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_19 не встановлено? оскільки обставина, згідно до вимог ст.67 ч.4 КК України, вказана в обвинувальному акті в якості обтяжуючої покарання вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, є обставиною, яка передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, і тому, суд, згідно до вимог ст.67 ч.4 КК України, не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку що його обтяжує.

Обставиною, яка пом`якшує, у відповідності зі ст.66 КК України, покарання обвинуваченому ОСОБА_19 є щире розкаяння у вчиненні злочину.

Також, при призначенні покарання, суд бере до уваги, що ОСОБА_19 має постійне місце реєстрації та проживання, характеризується посередньо, має малолітню доньку ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, потерпіла претензій до нього не має, і не наполягає на призначені йому суворого покарання, не заперечуючи щодо вирішення цього питання на розсуд суду.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суд вважає необхідним і достатнім для перевиховання ОСОБА_19 та попередження нових злочинів, призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією особисто йому належного майна.
Вказане покарання підлягає призначенню згідно зі ст.68 ч.2 КК України, відповідно до вимог якої, при призначенні покарання за готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру покарання найбільш суворого виду покарання санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_20 не встановлено? оскільки, вказана в обвинувальному акті в якості обтяжуючої покарання обставина вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, є обставиною, яка передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, і тому, згідно до вимог ст.67 ч.4 КК України, суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку що його обтяжує.

Обставиною, яка пом`якшує, у відповідності зі ст.66 КК України, покарання обвинуваченій ОСОБА_20 її щире розкаяння у вчиненні злочину, передбаченому ст.ст.14 ч.1, 185 ч.5 КК України.

Крім того, суд визнає як обставини, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання, наявність у обвинуваченої ОСОБА_20 постійного місця реєстрації, місця проживання і тимчасового місця роботи; а також стан здоров`я обвинуваченої - вегетосудинної дистонії, гепатиту С, хронічної хвороби головного мозку.
В зв`язку з викладеним суд вважає, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, у зв`язку з чим, з урахуванням особи винної, вважає можливим визнати зазначені обставини винятковими і призначити обвинуваченій основне покаранняз застосуванням ст.69 КК України, тобто нижче нижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу.
При призначені покарання суд також враховує вимоги ст.68 ч.2 КК України, відповідно до якої, при призначенні покарання за готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру покарання найбільш суворого виду покарання санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а також застосувавши ст.69 КК України до основного покарання.
Також, при призначенні покарання, суд бере до уваги, що ОСОБА_20 характеризується позитивно, потерпіла претензій до неї не має, і не наполягає на призначені їй суворого покарання, не заперечуючи щодо вирішення цього питання на розсуд суду, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_20 без відбування покарання, та вважає можливим застосувати до неї ст.75, 76 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом випробувального строку, визначеного судом, не скоїть нового злочину.

Згідно до вимог ст.77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням додаткове покарання у вигляді конфіскації майна не може бути призначено.

Суд бере до уваги, що відповідно до вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 01.04.2016 року, ОСОБА_20 17.05.2015 року скоїла злочин, передбачений ст.ст.15 ч.3, 185 ч.1 КК України, за скоєння якого засуджена до покарання у вигляді штрафу. Згідно до квитанції №80097732 від 24.05.2016 року ОСОБА_20 вказаний штраф сплатила.

Згідно ст.72 ч.3 КК України, покарання у вигляді штрафу виконується самостійно. Вказаний вирок за злочин, вчинений після злочину, передбаченого ст..ст.14 ч.1, 185 ч.5 КК України, фактично виконаний і вказане у вироку покарання ОСОБА_20 повністю відбула.

В зв`язку з викладеним потреби в призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_20 згідно до вимог передбачених ст.70 ч.4 КК України, не вбачається.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_19 тримання під вартою до набрання вироком чинності підлягає залишенню без змін.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_20 у вигляді домашнього арешту підлягає залишенню без змін.
Речові докази підлягають частковому зберіганню в матеріалах провадження, частковому знищенню та частковому поверненню потерпілій за належністю.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених у повному обсязі.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_19 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 14 ч.1, 187 ч.4 КК України і призначити йому покарання, з застосуванням ст..68 ч.2 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією особисто йому належного майна.

Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати з дня затримання ОСОБА_19 тобто з 26.02.2013 року, зарахувавши в строк покарання строк його попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_20 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.14 ч.1, 185 ч.5 КК України і призначити їй основне покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 68 ч.2 і 69 КК України, строком на п`ять років, без конфіскації особисто їй належного майна.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_20 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши їй випробувальний строк протягом трьох років.

Відповідно до ст.76 КК України покластина ОСОБА_20 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити незмінним.

Речові докази: грошові кошти у розмірі 20000 доларів США повернути за належністю потерпілій ОСОБА_22 ; газовий пістолет «WALTER» «Р99» - знищити; відеокасети, флеш накопичувачі, СД диски зберігати в матеріалах провадження протягом всього строку їх збереження.

Стягнути з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 процесуальні витрати у сумі 12704 гривень 40 копійок, з урахування ступеню винуватості і матеріального стану в рівних частках, тобто по 6352 гривень 20 копійок з кожного.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3