УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2016 року м. Одеса
Досудовим розслідуванням установлено, що наказом виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держаної фіскальної служби в Одеській області від 02.02.2016 р. № 43-о, радника податкової та митної справи 1 рангу ОСОБА_5 переведено на посаду заступника начальника управління начальника відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб, податків із самозайнятих осіб та громадян управління доходів і Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, покладено обов`язки діяти лише в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України та Законами України, а також він є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбаченим ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014.
Крім того, відповідно до пункту 2 Примітки 1 статті 368 КК України, ОСОБА_5 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Однак, всупереч взятих на себе обов`язками працівника правоохоронного органу, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення за наступних обставин.
Так, 24.08.2016 р. ОСОБА_6 звернувся до співробітника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 з метою отримати консультацію з приводу підписання актів звірок з ДПІ Київського району м. Одеси ГУ ДФС України в Одеській області та приватним підприємством МП у вигляді ТОВ «Полімікс». Під час розмови, ОСОБА_5 висунув вимогу щодо сплати останньому неправомірної вигоди не менше 1 (однієї) тисяч доларів США, за безперешкодне складання та видачу вказаних актів, а також за не створення перешкод, таких як нарахування суми несплати податків або інших обов`язкових платежів, що може потягнути адміністративну відповідальність. Також, ОСОБА_7 зазначив, що розмір неправомірної вигоди може бути збільшено до 3 (трьох) тисяч доларів США в залежності від обсягу вжитих ним заходів направлених на видачу актів взаємозвірки.
Крім того, 29.08.2016 р. о 12.12 годині, на мобільний телефон ОСОБА_6 , зателефонував ОСОБА_5 який повідомив останнього, що акти він передасть йому при зустрічі, а ОСОБА_6 повинен з ним відразу розрахуватися, тобто передати вимагаєму ОСОБА_5 неправомірну вигоду. При цьому ОСОБА_5 не уточнював суму, яку ОСОБА_6 повинен буде йому передати.
09.09.2016 р. приблизно о 15.45 годині, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив останнього про необхідність зустрічі, після чого приблизно о 16.10 годині, ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_6 на літній терасі кафе Харбін, яке розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Левітана 62 а. Під час зустрічі ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 раніше обумовлену ним неправомірну вигоду у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, що відповідно до курсу національного банку України, станом на 09.09.2016 р. складає 26 637,80 гривень (двадцять шість тисяч шістсот тридцять сім гривень вісімдесят копійок) за безперешкодне складання актів взаємозвірок з ДПІ Київського району м. Одеси ГУ ДФС України в Одеській області та приватним підприємством МП у вигляді ТОВ «Полімікс», а також за не створення перешкод, таких як нарахування суми несплати податків або інших обов`язкових платежів, що може потягнути адміністративну відповідальність.
Одразу після отримання зазначеної неправомірної вигоди, ОСОБА_5 був затриманий співробітниками правоохоронних органів, в ході чого на столі за яким останній перебував виявлено грошові кошти у вищевказаній сумі.
09.09.2016р. на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, слідчим групи слідчих по кримінальному провадженню, проведено обшук у вищезазначеному службовому приміщенні під час якого виявлено та вилучено наступні речі та документи: - мобільний телефон марки Nokia 6700 с, imei: НОМЕР_1 з сім картою Life № НОМЕР_2 у кількості 1 шт.; - скоросшивач (підшитий та пронумеровані аркуші секретних документів ст. о/у ВПМ ДПІ Київського району м. Одеси ОСОБА_8 ) на 5 арк.; - розрахунковий лист за серпень 2016 по ОСОБА_5 на 1 арк.; - список торгових об`єктів на 4 арк.; -копія особової картки на ім`я ОСОБА_5 на 13 арк.; - наказ № 446-о від 23.10.2010 на 1 арк.; - копія паспорту ОСОБА_5 на 1 арк.; - списки закладів ресторанного бізнесу на 11 арк.; - блокнот синього кольору 1 шт.
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України «Арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його». Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України «Слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України».
Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Обмеження права власності підозрюваного на вказане майно є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, оскільки іншим чином неможливо забезпечити цілісність та збереження речових доказів.
Крім того, враховуючи, що вилучені предмети та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також те, що необхідно провести їх детальних огляд, призначити судові експертизи та вирішити питання щодо визнання їх речовими доказами та документами у провадженні, вважаю за необхідне накласти арешт на вказане вище майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132,167, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_3 задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1