Справа № 461/9315/15-к
Провадження № 1-кс/461/31/16
02.03.2016 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 16.10.2014 року,
ОСОБА_4 в судовому засіданні, скаргу підтримала, дала пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні, скаргу заперечив, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена законно, слідчим було об`єктивно з`ясовано усі обставини справи. Просить відмовити в задоволенні скарги, оскільки вважає її безпідставною.
Вивчивши скаргу та дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення ОСОБА_4 , думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 строк звернення до суду пропущено з поважних причин, вважаю, що такий слід поновити.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Слідчий суддя вважає, що слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, постанова про закриття кримінального провадження є незаконною і підлягає скасуванню.
Згідно з ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Даний перелік є вичерпним, не передбачає можливості одночасного скасування рішення слідчого з зобов`язанням вчинити певну дію. Слідчий суддя не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України. Слідчий суддя не має правових підстав для зазначення слідчому тих дій, які він повинен виконати, оскільки слідчий є процесуально самостійною особою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України, суд,
поновити пропущений строк звернення до суду.
В решті скарги відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1