Ухвала
іменем україни
01 листопада 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретаріОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши касаційну заступника прокурора Закарпатської області на вирок Апеляційного суду Закарпатської області від 18 серпня 2015 року в кримінальному провадженні № 0003106 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК,

в с т а н о в и в:

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього виконання обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Апеляційний суд, скасувавши вирок місцевого суду в частині призначення покарання, постановив свій. За цим вироком ОСОБА_6 призначено за ч. 2 ст. 286 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього виконання обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 12 жовтня 2014 року приблизно о 20.20 год., керуючи автомобілем ВАЗ 2107, рухаючись поблизу будинку № 41 по вул. Миру в с. Бобовище Мукачівського району Закарпатської області, у порушення пунктів 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із мотоциклом під керуванням неповнолітнього ОСОБА_7 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди водію мотоцикла ОСОБА_7 заподіяно тяжких тілесних ушкоджень, а пасажиру цього транспортного засобу неповнолітній ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість. Вважає необґрунтованим звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням. Зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно залишив поза увагою обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав скаргу сторони обвинувачення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину і кримінально-правова оцінка його діяння за ч. 2 ст. 286 КК у касаційній скарзі не оспорюється.
Стосовно ж доводів прокурора про порушення щодо засудженого загальних засад призначення покарання та звільнення від його відбування, то такі, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Згідно зі ст. 370 КПК вирок апеляційного суду має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, відповідати вимогам, зазначеним у статтях 374, 420 цього Кодексу.

У силу положень ст. 50 КК рішення суду про призначення покарання, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як убачається з матеріалів справи, прокурор оскаржив вирок місцевого суду в апеляційному порядку, в тому числі й через необґрунтоване застосування до ОСОБА_6 положень статті 75 КК та просив призначити останньому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки без звільнення від його відбування
Апеляційний суд, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу прокурора в частині, що стосується звільнення від відбування основного покарання, послався у вироку на позитивні характеристики ОСОБА_6 та наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Окрім того, обґрунтовуючи своє рішення в цій частині, суд вказав, що потерпілі просили про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Проте, апеляційний суд не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння вчинив тяжкий злочин, унаслідок якого заподіяно одному з потерпілих тяжких, а іншому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, апеляційний суд не навів достатніх мотивів для спростування доводів, викладених в апеляції прокурора, щодо необґрунтованого звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати доводи, викладені в апеляційній та касаційній скаргах прокурора, і постановити рішення відповідно до вимог закону.
У разі доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину в тому ж обсязі та тих самих даних про його особу призначення засудженому покарання із застосуванням ст. 75 КК слід вважати неправильним і м`яким.

Керуючись статтями 433 436 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів»,суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити
Вирок Апеляційного суду Закарпатської області від 18 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3