1-кп/357/107/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.06.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2

суддя - ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0003810 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерно, Білоцерківського району Київської області, українця, громадянина України, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, освіта неповна середня, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 вчинив умисне вбивство ОСОБА_9 , тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині за наступних обставин.

Ввечері 19.09.2015 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 вживали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв між ними на побутовому ґрунті виникла сварка, в результаті якої ОСОБА_8 вирішив вбити ОСОБА_9 . Близько опівночі в ніч на 20.09.2015 ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_9 знаходиться на ліжку у положенні лежачи на спині, взяв зі столу кімнати кухонний ніж та умисно, з метою протиправного заподіяння смерті останній, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , наніс їй цілеспрямований удар ножем в грудну клітину в область серця, чим спричинив останній несумісні з життям тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з ушкодженням серця. В результаті отриманого ножового поранення ОСОБА_9 померла на місці скоєння злочину.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 461 від 29.10.2015 смерть ОСОБА_9 , 1974 року народження, настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з ушкодженням серця та ознаками шоку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, вказавши, що не пам`ятає чи вчиняв інкримінований злочин, оскільки перебував у стані сильного душевного хвилювання.

При цьому ОСОБА_8 зазначив, що померла ОСОБА_9 це його співмешканка, з якою вони проживали разом протягом п`яти місяців до її смерті в його будинку, який належить йому на праві приватної власності, по АДРЕСА_1 . Також з ними проживала донька померлої ОСОБА_9 ОСОБА_10 . 19.09.2015 року він ( ОСОБА_8 ) був на підробітку у сусідів, прийшов додому ввечері. Після 18.00 години цього ж дня вони із ОСОБА_9 сіли вечеряти та випили за вечерею 0,5 літра горілки (самогонки) на двох. Вказував, що до цього протягом дня алкогольні напої не вживав. Потім між ними сталася сварка. Зазначав, що він періодично залякував її, щоб вона ( ОСОБА_9 ) не пила, оскільки після вживання алкоголю вона постійно скандалила, проте ніколи її не бив. Потім він ( ОСОБА_8 ) пішов поратися по господарству десь о 20-21 годині, зайшов до хати. Близько 24 години він на 1-2 хвилини втратив пам`ять, а коли прийшов до тями, то виймав ножа з грудей ОСОБА_9 при цьому вона ( ОСОБА_9 ) лежала на дивані, у футболці, прикрита ковдрою. Світло у кімнаті не горіло, двері до хати були відчинені. До цього він ( ОСОБА_8 ) бачив, як цей ніж лежав на столі біля дивана, це звичайний кухонний ніж, лезо довжиною 7-8 см, ручка дерев`яна. Удар Погрібній був нанесений в область серця. Після того, як він вийняв ножа з грудей ОСОБА_11 , то намагався зупинити кров, закриваючи рукою рану. Стаціонарного телефону у нього ( ОСОБА_8 ) вдома немає, мобільного він знайти не міг. Тому пішов до сусідки ОСОБА_12 , сказав їй, що зарізав жінку. Повернувшись додому, побачив, що ОСОБА_11 вже не дихає. Вказував, що він ОСОБА_11 поважав, проте вона інколи (раз на місяць) вживала алкогольні напої.

В подальшому обвинувачений покази змінив та вказав, що 19.09.2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, прокинувшись, в спальній кімнаті своєї оселі виявив свою співмешканку ОСОБА_9 , яка лежала на дивані і з її грудей стирчав кухонний ніж. Підійшовши до ОСОБА_11 він побачив, що жінка ще жива та дихає. Вона сказала йому « ОСОБА_13 або ОСОБА_10 », точно він не розібрав. Після цього він витягнув ножа з її грудей. Даний ніж використовувався для потреб у надвірному господарстві. Останній раз він його бачив на вулиці на лавці під хатою. Вказував, що коли він знайшов потерпілу з ножовим пораненням, то крім них двох в помешканні нікого не було. Ввечері він був свідком того, як ОСОБА_9 сварилася із своєю донькою ОСОБА_14 . Дарина докоряла матері надмірним вживанням алкоголю. Також ОСОБА_14 хотіла йти ночувати до свого дядька ОСОБА_15 , проте ОСОБА_11 їй забороняла. Дарина таки пішла ночувати до дядька. Також вказував, що 18.09.2015 року до нього додому прийшов брат ОСОБА_16 і ОСОБА_17 з ОСОБА_18 , щоб вжити разом з ОСОБА_11 спиртні напої. Він ( ОСОБА_8 ) відмовився розпивати спиртні напої разом з ними. Цього ж дня ОСОБА_19 і ОСОБА_11 посварилися через спадок. Вищевказані факти, на його думку, могли бути приводом для вбивства ОСОБА_11 сторонньою особою.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні інкримінованого слідством злочину стверджується дослідженими судом доказами: показами потерпілої, свідків, матеріалами справи.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що ОСОБА_9 це її рідна сестра, ОСОБА_8 співмешканець померлої сестри. Вони проживали спільно близько п`яти місяців. Останній раз сестру бачила 19.09.2015 року на початку 16 години, вона ( ОСОБА_9 ) вже була на підпитку. Дочка ОСОБА_9 того дня була у їхнього брата. Хижевського останній раз вона бачила 10.09.2015 року. Про смерть сестри її повідомила донька. Вказувала, що її сестра ОСОБА_9 почала зловживати алкогольними напоями з тих пір, як почала жити з ОСОБА_20 . Дочка її сестри ОСОБА_14 розказувала, що просила маму не жити з ОСОБА_20 та розповідала про те, що мама з ОСОБА_20 билися. Зазначила, що вона у сестри за весь час її проживання з обвинуваченим була двічі.

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що вони з ОСОБА_20 сусіди вже майже 10 років, ОСОБА_9 вона також знала як односельчанку. Коли ОСОБА_11 та ОСОБА_20 почали жити разом, то спочатку робили всю роботу разом, тримали господарство, приходили до них на січкарню. Прожили близько пів року. Ввечері перед цією подією, десь о 17 годині їх бачила, потім, ввечері бачила у вікно, що в кімнаті будинку ОСОБА_20 горіло світло. Десь опівночі до них прибіг ОСОБА_20 , почав стукати у вікна та кричав, щоб вони відчинили, казав, що він підрізав ОСОБА_22 і щоб вони викликали «швидку допомогу». Він пішов до себе додому перший, вони з матір`ю розбудили батька та пішли через хвилин п`ять до ОСОБА_20 додому. Погрібна лежала на ліжку впоперек без спідньої білизни, у футболці. Побачили рану, кров, вона ще хрипіла. Ніж, ніби-то, лежав на столі. Потім викликали «швидку допомогу», яка приїхала приблизно через хвилин 30-40. Потім вони вийшли на вулицю зустрічати працівників «швидкої допомоги», в цей час до будинку ОСОБА_20 , який залишався в будинку, ніхто не заходив. Калітка у його подвір`я була відчинена, а двері до хати він зачинив. Коли приїхали працівники «швидкої допомоги», то лікарі обдивилися ОСОБА_11 , констатували смерть останньої. При цьому ОСОБА_20 був схвильований та на запитання лікарів пояснював, що «жінці стало трохи погано», працівникам міліції казав: «Що я наробив, забирайте мене».

Свідок ОСОБА_23 дала суду покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_24 в суді показала, що працює лікарем станції екстренної медичної допомоги в м. Біла Церква з 1997 року по даний час. 19.09.2015 року вони з бригадою «швидкої допомоги» у складі її, ОСОБА_25 і ОСОБА_26 виїжджали на виклик, куди саме не пам`ятає, це був приватний будинок. Пам`ятає, що було темно, їх зустріли сусіди тих, хто викликав. Стукали у двері, відчинив їм чоловік не одразу, він був не тверезий. Зайшли до будинку, побачили на ліжку жінку, вона була прикрита ковдрою, кофта в неї була піднята. У жінки було поранення у ділянку серця, кровотечі не було, в рані ножа не було. Жінка була вже мертва, тіло було ще тепле. На її думку, пройшло мінімум хвилин 20 від смерті жінки. Ніж у крові лежав на столі, потім ОСОБА_26 заховав його на шафу. Чоловік, який відчинив їм двері казав, що це він зробив через сварку. Карту виїзду екстреної медичної допомоги заповнювала вона як лікар, показання чоловіка записано було з його слів.

Свідок ОСОБА_27 в суді показав, що працює фельдшером станції екстренної медичної допомоги в м. Біла Церква. Восени 2015 року (точної дати не пам`ятає) надійшов виклик, вони з бригадою виїхали на нього. Куди саме виїжджали він не пам`ятає. Їх зустріли сусіди, вони разом почали стукати в двері, двері відчинив чоловік, але не одразу. Побачили жінку з колото-різною раною в районі 2-3 міжребір`я. Чоловік, який відчиняв їм двері сказав, що ця жінка його співмешканка, що він її «різанув» ножем. Ніж був у крові, переклали його на шафу. Карту виїзду на виклик складала лікар ОСОБА_28 , в ній вона заповнювала діагноз, обставини смерті. Також з ними був їхній працівник ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_29 в суді показав, що працює фельдшером станції екстренної медичної допомоги в м. Біла Церква. У вересні 2015 року після 23 години надійшов виклик в с. Озерно. Коли вони приїхали на виклик, то двері будинку були зачинені. Потім прийшли сусіди і вони разом стукали у двері. Їм відчинив чоловік обвинувачений, вони пройшли до кімнати, в ліжку лежала жінка обличчям до стіни, зліва на грудній клітині в неї була кров. Жінка була без ознак життя. Коли вони запитали у чоловіка, що трапилося, він відповів: «Мабуть я її вбив» та постійно казав: «Що я наробив». Чоловік був у стані алкогольного сп`яніння, з ротової порожнини відчувався запах алкоголю, він бігав, метушився, шукав цигарки, був збуджений. Ніж з червоними плямами лежав на столі, особисто він ( ОСОБА_29 ) переклав його у шухлядку, а згодом на шифонер. Вони з бригадою викликали працівників міліції, дочекалися їх приїзду. Лікар опитала чоловіка та заповнила картку виїзду.

Крім цього вина обвинуваченого у вчиненні злочину стверджується:

даними, що містяться в протоколі огляду місця події з фототаблецею до нього, проведеного 20.09.2015 р. в період часу з 02 год. 10 хв. до 03 год. 50 хв. в присутності понятих, згідно яких на місці події домоволодінні АДРЕСА_1 було виявлено та оглянуто труп ОСОБА_9 та вилучено предмет, схожий на ніж (а.с. 44-53)

картою виїзду екстреної медичної допомоги № 133 А від 20.09.2015, з якої вбачається, що по прибуттю бригада медичної допомоги на місце виклику в АДРЕСА_1 виявлено труп жінки, що лежить на ліжку у кімнаті на лівому боці. Зі слів чоловіка померлої близько 30-40 хвилин тому він вдарив її ножем під час сварки (а.с. 42);

висновком експерта № 461 від 29.10.2015 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_9 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з ушкодженням серця та ознаками шоку. На це вказують: двобічний гемоторакс 9зліва 1500 мл, справа 600 мл крові); гемо перикард; тампонада серцевої сорочки кров`ю; понижене кровонаповнення внутрішніх органів; дані судолво-гістологічної та судово- криміналістичної експертиз. Знайдені при судово- медичній експертизі трупа ушкодження, заподіяні гострими предметами (могли бути спричинені від удару ножем), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя таперебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Стан достовірних ознак смерті (трупні плями та трупне задубіння) дають змогу вважати, що смерть могла настати в строк, вказаний в постанові. При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа знайдено 3,89 % етилового спирту. Указана концентрація етилового спирту в крові, як правило, за життя може відповідати тяжкому алкогольному сп`янінню (а.с. 58, 59);

даними, що містяться в протоколі огляду від 21.09.2015 року, під час якого вилучено кофту потерпілої ОСОБА_9 та клаптик шкіри з рани на лівій частині грудної клітини (а.с. 60, 61);

висновком експерта № 162-мк від 27.10.2015 року відповідно до якого на клапті шкіри з трупа ОСОБА_9 виявлено одне пошкодження з ознаками колото-різаного, яке виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 1,5 мм та лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя була близько 16 мм ± 5 мл. Виникнення виявленого на клапті шкіри пошкодження від дії ножа, наданого на дослідження, не виключається (а.с. 62, 63);

висновком експерта № 161-мк від 12.10.2015 року, відповідно до якого при судово-медичному криміналістичному дослідженні клаптя шкіри з трупа ОСОБА_9 виявлено одне пошкодження з ознаками колото-різаного, яке виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 1,5 мм та лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя була близько 16 мм ± 5 мл. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету при дослідженні пошкодження на клапті шкіри не виявлені. На стінках пошкодження на клапті шкіри виявлено волокна тканини чорного кольору. На клапті шкіри в ділянці пошкодження металізації сполуками заліза не вивлено (а.с. 64,65);

даними, що містяться в протоколах огляду речових доказів: ножа, кофти потерпілої ОСОБА_9 (а.с. 68-71);

протоколом проведення слідчого експерименту від 20.09.2015 року із фототаблицею до нього, яким встановлено, що ОСОБА_8 показав, що 20.09.2015 року наніс своїй співмешканці ОСОБА_9 один удар ножем в область грудної клітини. ОСОБА_9 в цей час знаходилась в лежачому положенні на спині в ліжку кімнати за адресою: Білоцерківський район, с. Озерно, вул. М`ясна, 18. На манекені підозрюваний ОСОБА_8 показав механізм нанесення удару (а.с. 72-76);

висновком експерта № 434-461 від 29.10.2015 року, відповідно до якого не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 за обставин, на які вказує ОСОБА_8 у протоколі проведення слідчого експерименту з ним від 20.09.2015 року (а.с. 77);

повідомленням про підозру у вчиненні злочину та повідомленням про зміну раніше пред`явленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 80-83);

протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 20.09.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_8 при обстеженні о 04 год. 05 хв. перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (а.с.93)

Всі вищевказані матеріали приймаються судом як допустимі та належні докази, оскільки вони складені слідчими відповідно до вимог КПК України, підписані всіма учасниками слідчих дій без зауважень.

Згідно висновку експерта № 185 від 21.10.2015 року кров потерпілої ОСОБА_9 відноситься до групи АВ0 ізосерологічної ситеми АВ0. При судово-цитологічному дослідженні наданого на дослідження ножа, на клинку знайдена кров людини, статеву належність якої встановити не вдалось, в зв`язку з недостатньою кількістю ядер, придатних для цитологічного дослідження. При серологічному дослідженні даних об`єктів виявлені антигени А і В ізосерологічної ситеми АВ0. Таким чином, кров, знайдена на клинку ножа могла походити від особи (осіб), в крові якої (яких) знаходяться антигени А і В ізосерологічної ситеми АВ0, що не виключає можливості її походження від самої потерпілої ОСОБА_9 . На ручці ножа кров і клітинні елементи біологічного походження не знайдені (а.с. 54-57);

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 486 від 30.09.2015 р. під час допиту в якості підозрюваного із застосуванням відеозапису, зафіксованого 20.09.2015 року, ОСОБА_8 на запитання, які йому були поставлені слідчим, відповідав впевнено, динаміка викладення була рівномірною, емоційний фон був рівним. Про всі обставини він розповів в деталях, неодноразово повторював та уточнював свої дії в однаковій послідовності. Це свідчить, що ОСОБА_8 , володіє детальною інформацією про обставини, які мають значення по справі та міг самостійно їх відтворювати. Підстав для визначення несамостійності надання показів у його поведінці під час допиту, зафіксованій на відео 20.09.2015 року не спостерігається. На відеозаписі допиту за участі ОСОБА_8 від 20.09.2015 року ознак психологічного впливу (чи тиску) з боку вербального (мовного) та невербального (інтонаційного, жестово-знакового) під час комунікативного процесу не визначено. Інтонації поставлених запитань були рівні, вони не містять емоційного залучення. Побудова допиту давала можливість ОСОБА_30 відповідати у вільному темпі і довільній формі. Схильності до підвищеного фантазування у ОСОБА_31 не виявлено.

В судовому засіданні ОСОБА_8 ствердив факт перебування в нетверезому стані під час події внаслідок вживання алкогольних напоїв.

Тобто, судом беззаперечно встановлено, що ввечері 19.09.2015 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 вживали спиртні напої. Між ними на побутовому ґрунті виникла сварка, в результаті якої ОСОБА_8 вирішив вбити ОСОБА_9 . Близько опівночі в ніч на 20.09.2015 ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_9 знаходиться на ліжку у положенні лежачи на спині, взяв зі столу кімнати кухонний ніж та умисно, з метою протиправного заподіяння смерті останній, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , наніс їй цілеспрямований удар ножем в грудну клітину в область серця, чим спричинив останній несумісні з життям тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з ушкодженням серця. В результаті отриманого ножового поранення ОСОБА_9 померла на місці скоєння злочину.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що останній не мав наміру вчиняти злочин і не наносив удар потерпілій ОСОБА_9 , а її вбив хтось інший, судом не приймаються до уваги і розцінюються як спосіб захисту обвинуваченого, оскільки вказане спростовується показами свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , які зазначили, що ОСОБА_8 відразу після події прибіг до них, просив викликати «швидку допомогу», при цьому вказав, що зарізав ОСОБА_11 . Також твердження ОСОБА_8 про непричетність його до вчинення злочину спростовуються показами лікаря ОСОБА_24 та фельдшерів ОСОБА_27 та ОСОБА_29 , які виїжджали на виклик АДРЕСА_1 20.09.2015 року та вказали в суді, що ОСОБА_8 розповідав їм тоді, що підрізав свою співмешканку ножем через сварку, постійно повторював: «Що я наробив». Покази даних свідків є логічні, послідовні та такі, які узгоджуються із матеріалами кримінального провадження, дослідженими судом.

У суду немає будь-яких підстав не вірити показам вищевказаних свідків, які не є зацікавленими у справі.

Твердження ОСОБА_8 про його провали в пам`яті та про те, що він на 1-2 хвилини втратив пам`ять безпосередньо в той час, коли було скоєно злочин, спростовується висновком судово-психіатричного експерта № 451 від 30.09.2015 р., відповідно до якого ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, а перебував в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_8 не виявлено. Хижевський на час проведення експертизи міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує. Клінічних ознак алкоголізму у ОСОБА_8 під час проведеного обстеження не виявлено (а.с. 94-95).

Зміна показів обвинуваченого ОСОБА_8 в суді та доводи про його непричетність до вчинення злочину свідчать лише про намір уникнути покарання за скоєне, оскільки останній, допитаний в якості підозрюваного, давав логічні та послідовні покази. Проведена судово-психіатрична експертиза № 486 від 30.09.2015 р. дала висновок про те, що ОСОБА_8 під час допиту в якості підозрюваного на запитання, які йому були поставлені слідчим, відповідав впевнено, динаміка викладення була рівномірною, емоційний фон був рівним. Про всі обставини розповів в деталях, неодноразово повторював та уточнював свої дії в однаковій послідовності.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті ОСОБА_9 .

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, наслідки, які настали, думку потерпілої стосовно виду покарання для обвинуваченого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, ставлення винного до вчиненного злочину, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України судимості не має, не працює, характеризується формально посередньо. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, однак як вбачається із довідки-характеристики № 1884 від 21.09.2015 року, виданої сільським головою Озернянської сільської ради, ОСОБА_8 має схильність до вживання спиртних напоїв.

Пом`якшуючих покарання обставин щодо обвинувачених судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням наведених обставин та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає, що виправлення та перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і останньому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання останнього.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ Національної поліції в Київській області: кофту ОСОБА_9 (квитанція 1641/2015) та ніж (квитанція 1704/2015) необхідно знищити.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 371, 374 та 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з 29.06.2016 р., зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні за період з 20.09.2015 р. до 29.06.2016 р.

Речові докази, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ Національної поліції в Київській області: кофту ОСОБА_9 (квитанція 1641/2015) та ніж (квитанція 1704/2015) знищити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обрання тримання під вартою та утримуючи в СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Київ та Київській області.

Вирок може бути оскаржений сторонами провадження до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченими - протягом зазначеного терміну після отримання копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3