Ухвала

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 24 березня2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 25 січня 2016 року,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції з питань оскарження в касаційному порядку вказаних судових рішень, однак суд, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, дійшов висновку, що цих положень процесуального закону не дотримано.

Згідно з ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвала Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2015 року в апеляційному порядку не переглядалася, оскільки 25 січня 2016 року апеляційний суд, керуючись ст. 399 КПК, відмовив у відкритті провадження. А тому, в силу ст. 424 КПК, згадане рішення місцевого суду не може бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури. Проте таким предметом є рішення апеляційного суду про відмову у відкритті провадження.

За таких обставин, викладена у скарзі вимога про скасування ухвали суду першої інстанції від 18 грудня 2015 року суперечить ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції. На зазначені вимоги процесуального закону скаржнику слід звернути увагу при усуненні недоліків касаційної скарги.

За правилами ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу. Важливе значення для перегляду судового рішення в касаційному порядку мають форма і зміст касаційної скарги. Значною мірою від того, які доводи і мотиви викладені у скарзі та які вимоги висуваються скаржником, залежать наслідки касаційного провадження.

Проте наведених приписів кримінального процесуального закону не дотримано. Зокрема, у поданій скарзі ОСОБА_4 не навів в аспекті ст. 412 КПК обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду та необхідності її скасування на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу, зважаючи також на положення статей 399, 464 КПК.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, згідно зі ст. 433 КПК переглядає правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, і перевіряє судові рішення у межах касаційної скарги, тому недотримання вимог ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 25 січня 2016 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3