Порядковий № 1-кп/756/149/16
В И Р О К
іменем України
30 травня 2016 року колегія суддів Оболонського районного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимої у силу ст. 89 КК України,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :
10.08.2015 року, близько 12 години, у приміщенні квартири АДРЕСА_2 між подружжям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, виник словесний конфлікт. В ході даного конфлікту ОСОБА_9 взяла кухонний ніж та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді позбавлення потерпілого життя, не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, нанесла один удар ножем ОСОБА_10 в область спини праворуч, чим спричинила останньому проникаюче сліпе колото різане поранення спини з ушкодженням легені та крововтратою, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 , чим протиправно заподіяла смерть останнього.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_9 повідомила, що вранці 10 серпня 2015 року у її чоловікова ОСОБА_10 , було похмілля. Тому вони разом пішли до магазину, де придбали дві пляшки алкогольного напою «Джин Тонік», які він одразу ж випив, та пляшку горілки 0,5 л.

По поверненню додому, вони випили трохи горілки. Після чого, на прохання чоловіка, ОСОБА_9 покликала товаришів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , щоб вони склали йому компанію, оскільки вона вже вживати алкоголь не збиралася. Близько 10 години до них прийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які знаходились у них близько години, весь цей час вживали алкоголь. Біля 11 години, у зв`язку із тим, що ОСОБА_10 перебував у нервовому стані, вона попросила гостей піти, щоб лягти спати.

Після уходу гостей ОСОБА_9 сказала чоловіку підігріти плов, акцентувавши увагу на тому, щоб він його не перегрів. Проте, коли він зайшов із тарілкою до кімнати, ОСОБА_9 відмовилася їсти, оскільки з`ясувалося, що ОСОБА_10 плов все ж таки перегрів. Від чого він розлютився, одну тарілку з пловом надів їй на голову, а іншу кинув в обличчя. Далі чоловік почав кричати, що зараз заріже її і побіг у напрямку кухні за ножем. Вона, будучи розташованою до кухні ближче, ніж він, встигла першою забігти та взяти ніж. Коли обвинувачена, тримаючи ніж у правій руці, повернулася до кімнати, до неї підбіг ОСОБА_10 та почав хапати її за зап`ястя з метою забрати ніж. ОСОБА_9 звільнила свою праву руку з ножем, лівою рукою взяла його за плече, і в той час він спиною впав на її руку з ножем, лезо якого зайшло на глибину близько 3 см. Обвинувачена одразу ж витягнула з його спини ніж та кинула його на кухонний стіл. На спині чоловіка побачила тонку струйку крові. Перелякавшись, вона запропонувала викликати швидку допомогу, проте ОСОБА_10 у грубій формі відмовився, сказав, що буде спати. ОСОБА_9 попросила його не лягати на поранений бік, щоб не текла кров. Рану обробила перекиснем водню та заклеїла її пластиром. Після чого пішла на кухню палити. Повернувшись до кімнати, вона звернулася до нього, він повідомив, що йому добре. ОСОБА_9 лягла поруч з ним, але не спала. Через деякий час, коли чоловік встав та пішов за водою, вона побачила, що пластир скривавлений, з під нього текла кров тоненькою струйкою по спині і капала на ноги. Обвинувачена обтерла кров з тіла чоловіка, запитала чи буде він спати, та, отримавши ствердну відповідь, пішла до кухні вбирати. Декілька разів вона пропонувала йому піти з нею палити, проте він кожного разу відмовлявся, казав що хоче спати. Через деякий час, коли вона у черговий раз палила на кухні, у кімнаті почула стук, забігши, побачила, що чоловік лежить на підлозі на боку. ОСОБА_9 зрозумівши, що йому зле, почала викликати швидку допомогу, потім зателефонувала своїй мамі та свекрусі. У виклику до швидкої допомоги зазначила про те, що людині нанесено ножове поранення, диспетчер почав задавати безліч питань, відповіді на всі обвинувачена надала, і звичайно повідомила адресу. Мамі по телефону сказала про те, що можливо зарізала ОСОБА_13 , та попросила її одразу приїхати. Першою приїхала її мама, одразу запитала, чи викликала ОСОБА_9 швидку допомогу та запропонувала викликати її ще раз. У той час ОСОБА_10 був ще живий, він ледве дихав, наче йому не вистачало повітря. ОСОБА_9 залишилася біля чоловіка, а її мати пішла вдруге викликати швидку допомогу. Оскільки обвинувачена не зрозуміла чи викликала мати швидку допомогу, вона знову зателефонувала. Лікар приїхав хвилин через 15, у той час чоловік був ще живий. ОСОБА_9 , звертаючись до лікарів, просила врятувати його, проте лікар повідомила, що він вже помер. За викликом медиків приїхали працівники поліції, їх було 3 4 людини. Вони задавали питання з приводу події, відповідаючи, ОСОБА_9 повідомила, що чоловіку було нанесено ножове поранення, ніж з його спини дістала вона, також зазначила, що у них були друзі, однак при цьому не сказала поліцейським хто саме наніс чоловіку поранення.

Обвинувачена вказує про те, що у той час перебувала у шоковому стані, внаслідок чого говорила поліцейським щось незрозуміле та абсурдне, на її слова не слід було звертати уваги. Майже одразу, ОСОБА_9 зізналася поліцейському у тому, що це вона вбила свого чоловіка, проте він їй не повірив, сказав не брати на себе чужу провину.

Пояснюючи причину, чому вона не звернулася одразу за медичною допомогою, обвинувачена стверджує, що лезо ножа зайшло в спину чоловіка лише на 3 см, рана була не глибокою, крові майже не було, а тому вона прислухалася до слів ОСОБА_10 не викликати швидку допомогу, оскільки була упевнена у тому, що все минеться.

Відповідаючи на запитання учасників процесу ОСОБА_9 вказує про те, що взяла в руки ніж, і хотіла нанести удар чоловіку, щоб він заспокоївся та ліг спати, оскільки у стані алкогольного сп`яніння був агресивним. На її переконання, іншого способу його вгамувати у неї не було. Крім того, поведінка чоловіка давала їй підстави відчувати реальну загрозу її життю, вона боялася, що він її заріже.

Потерпілий ОСОБА_8 , брат ОСОБА_10 , показав суду, що його покійний брат проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 у квартирі батьків близько 1 року, до 2012 року. Крім них, у квартирі жили батьки потерпілого та він із сім`єю. Під час їх спільного проживання відносини між сім`єю його брата та батьками не склалися, постійно виникали конфлікти, які були пов`язані із вживанням спиртних напоїв. Декілька разів викликали працівників міліції. При цьому конфліктів між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не було. Після чергового скандалу, що стався між ОСОБА_9 та матір`ю потерпілого, на вимогу ОСОБА_8 , брат разом із ОСОБА_9 переїхали жити у її квартиру.

Після чого потерпілий тривалий час не бачив обвинувачену. Приблизно за місяць до смерті брата, вони із ОСОБА_9 , за її ініціативою, почали спілкуватися. ОСОБА_8 двічі був у них вдома. В ході спілкування ОСОБА_8 дійшов висновку, що брат живе з дружиною дружно.

Про вбивство брата дізнався з телефонного дзвінка ОСОБА_9 , яка сказала, що брат помер близько 13 13.30. Обставини вбивства брата йому відомі лише зі слів слідчого.

Відповідаючи на запитання, потерпілий пояснив, що брат не був схильний до суїциду, однак любив шантажувати близьких, вказуючи про те, що вчинить самогубство. Проте, ніхто не сприймав його слова серйозно.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , мати померлого, показала суду наступне.

ОСОБА_9 знала ще до того, як її син привів додому. Коли почали проживати всі разом, син ОСОБА_15 , якого підмовляла його дружина, став вимагати віддати йому належну частину квартири. З приводу його майнових претензій виникали конфлікти, під час яких ОСОБА_10 був у стані алкогольного сп`яніння, оскільки з того часу як ОСОБА_9 оселилася в їх квартирі, вони з ОСОБА_15 постійно вживали спиртні напої. У стані сп`яніння син міг бути агресивним, виникали бійки, а тому ОСОБА_14 часто ховала ножі.

Свідок стверджує, що ОСОБА_9 погрожувала її зарізати, якщо вона не віддасть частину квартири її сина, і навіть декілька разів її била, тому син ОСОБА_16 вигнав їх з квартири.

Після того як ОСОБА_15 з дружиною переїхали до квартири невістки, ОСОБА_14 продовжувала спілкуватися із сином. З невідомих їй причин, він почав зловживати алкоголем, вона хвилювалася за нього, тому дала грошей на кодування від алкоголізму.

Вдома у сина та ОСОБА_9 свідок не була, проте оскільки вона постійно спілкувалася з ним, їй було відомо, що у них декілька років все було добре. Згодом у сім`ї ОСОБА_15 почалися проблеми, але він про це не розповідав. Останнім часом перед смертю син казав їй, що відчуває наближення трагедії. При цьому, схильним до самогубства він не був.

За день до вбивства зателефонувала ОСОБА_9 та попросила, щоб чоловік свідка прийшов до них полагодити змішувач. Повернувшись від них, її чоловік сказав, що невістка лежить п`яна, а ОСОБА_15 тверезий.

Наступного дня їй зателефонувала обвинувачена та повідомила, що син помер близько 13 години.

Допитаний як свідок ОСОБА_17 батько померлого ОСОБА_10 , дав наступні показання.

Син ОСОБА_15 привів до них ОСОБА_9 спочатку на деякий час, а потім залишив її проживати постійно. Згодом між невісткою та його дружиною почали виникати конфлікти з приводу квартири, оскільки ОСОБА_9 вимагала продати частку, що належить синові, обіцяючи зареєструвати його у своїй квартирі. Проживаючи разом в їх квартирі, ОСОБА_15 разом із ОСОБА_18 випивали майже кожного дня, іноді влаштовували бійки, а одного разу вдвох його побили. З приводу сварок, до них часто викликали працівників міліції. А врешті сина з дружиною просто вигнали, після чого вони почали проживати в квартирі обвинуваченої.

За день до вбивства свідок приходив до них додому полагодити змішувач, ОСОБА_19 вже була у стані легкого сп`яніння, син був тверезий.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які є фельдшером та лікарем станції швидкої медичної допомоги, відповідно, повідомили суду про те, що 10.08.2015 року вони виїжджали за адресою : АДРЕСА_3 . Був отриманий виклик про вбивство людини. Біля будинку їх зустріла літня жінка, як потім з`ясувалося, мати дружини померлого. Вона провела їх до квартири, відчинивши двері ключем. В приміщенні знаходилася жінка, яка була у кімнаті разом із тілом загиблого, який лежав на підлозі, обличчям до низу. У нього було ножове поранення спини, рана заклеєна пластиром. Лікар констатувала смерть, перед цим знімала з рани пластир.

Відповідаючи на запитання свідки повідомили про те, що дружина померлого нічого не пояснювала з приводу обставин смерті чоловіка, весь час плакала. При цьому обидва свідки звернули увагу на те, що незважаючи на проникаюче поранення, слідів крові було небагато. Будь-якого безладу або ознак боротьби вони не побачили.

Свідок ОСОБА_22 , мати ОСОБА_9 , дала показання про те, що її донька зареєструвала із ОСОБА_10 шлюб в 2011 році, до цього проживали разом близько двох років. Після реєстрації шлюбу жили у неї. ОСОБА_22 повідомила, що ОСОБА_10 був хорошим чоловіком, коли не вживав алкогольні напої. Деякий час він був закодований. Проте, у 2015 році знову почав зловживати. У стані алкогольного сп`яніння він ставав агресивним.

В день вбивства донька їй зателефонувала та попросила приїхати до неї, сказавши про те, що можливо «зарізала» чоловіка. Свідок приїхала приблизно через годину. Відкрила двері своїм ключем, і побачила, що ОСОБА_10 лежить на спині в кімнаті на підлозі. Донька тримала його за руки та плакала. На її волоссі був плов, крім того, плов був і на підлозі. ОСОБА_9 розповіла, що попросила чоловіка підігріти їжу плов, він розлютився та побіг на кухню за ножем. Вона перелякалася, тому його випередила.

ОСОБА_10 був в шортах, будь-яких поранень на його тілі не було. Свідок викликала швидку допомогу, зателефонувавши зі стаціонарного телефону, ОСОБА_9 продублювала виклик зі свого мобільного телефону. Лікарі приїхали приблизно через 10 хвилин, оглянули, констатували смерть, та викликали міліцію.

Свідок ОСОБА_11 повідомив, що він є другом подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Характеризує їх обох позитивно, очевидцем будь-яких конфліктів між ними він не був. Зустрічався із ними майже кожного дня. ОСОБА_10 часто говорив про своє відчуття близької смерті, проте будь-яких подробиць не зазначав. Коли вони зустрічали, то як правило вживали алкогольні напої. ОСОБА_11 повідомив, що коли ОСОБА_9 йому телефонувала та запрошувала до них, це означало, що вони будуть випивати. Свідок зазначив про те, що ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння часто хапався за ножі, а тому особисто він ховав їх від нього. Однак при цьому ОСОБА_10 ножами нікому не погрожував, він лише брав ніж і казав, щоб його не дратували. Ці дії ОСОБА_15 ніхто серйозно не сприймав, ОСОБА_19 , яку це злило, відбирала у нього ножі.

У день вбивства він прийшов до подружжя біля 09 години ранку, там вже був ОСОБА_12 . Протягом однієї години вони випили одну пляшку горілки 0,5 л на всіх. Потім вони з ОСОБА_23 пішли на ринок біля станції метро «Мінська», де перебували близько 40 50 хвилин. Після чого направилися до дому ОСОБА_11 , по дорозі купили ще одну пляшку горілки. Проте, випити її не встигли, оскільки приблизно через 10 15 хвилин, після того як вони прийшли до дому, зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що ОСОБА_24 помер. ОСОБА_12 відмовився йти до них, тому ОСОБА_11 пішов сам. Коли він підійшов до квартири ОСОБА_9 , там вже були співробітники поліції. Свідку у подальшому вдалося запитати обвинувачену, що сталося, вона відповіла, що нічого не пам`ятає. ОСОБА_11 описав стан ОСОБА_9 у цей час як шоковий.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що він був знайомим подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Його зустрічі із ними носили випадковий характер. Перший раз потрапив до них додому напередодні дня смерті ОСОБА_10 по запрошенню їх обох, вони разом вживали алкогольні напої. Наступного ранку до нього зателефонувала ОСОБА_9 та запропонувала зустрітися у них вдома, щоб випити. Погодившись ОСОБА_12 придбав одну пляшку горілки та прийшов до них. Згодом до них приєднався ОСОБА_11 , якому також зателефонувала обвинувачена. Близько години вони розпивали горілку, після чого ОСОБА_9 у грубій формі їх вигнала. ОСОБА_10 почав просити вибачення за поведінку своєї дружини, проводив їх і зачинив за ними двері. Потім ОСОБА_12 разом із ОСОБА_11 пішли на ринок, повертаючись додому придбали ще пляшку горілки. У ОСОБА_11 вдома вони встигли випити лише по одній чарці, як зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що її чоловік помер. ОСОБА_11 взяв свого сина і пішов до них. ОСОБА_12 йти відмовився. Подробиці життя подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свідку невідомі, оскільки він не знаходився із ними у близьких або дружніх стосунках.

Свідок ОСОБА_25 , який працює інспектором патрульної служби УП у м. Києві, повідомив, що прибув разом із напарницею ОСОБА_26 за викликом на вулицю Тимошенка у м. Києві. Біля будинку знаходився автомобіль швидкої допомоги. Біля під`їзду їх чекала літня жінка, як з`ясувалося пізніше, мати ОСОБА_9 . Вона завела їх до квартири. ОСОБА_25 побачив тіло чоловіка, розташоване на підлозі, спиною доверху. На спині була колота рана, заклеєна пластиром. У свідка склалося враження, що підлога біля тіла була вимита. Будь-яких слідів боротьби ОСОБА_25 не побачив. На кухні сиділа ОСОБА_9 , вона була у шоковому стані. Через незначний час у вхідні двері подзвонили, ОСОБА_9 почала кричати, що це два чоловіка, які вбили ОСОБА_10 , повідомивши, що вони всі разом вживали алкогольні напої, потім вона заснула, а коли прокинулася він був вбитий, чоловіків вже не було. У ОСОБА_25 її розповідь викликала сумніви, проте він звернувся за допомогою. Двох чоловіків, які дзвонили в двері, затримали, при цьому вони не опиралися, у подальшому з`ясувалося, що це батько зі своїм неповнолітнім сином.

Відповідаючи на запитання, свідок повідомив, що на одяг ОСОБА_9 увагу не звертав, залишків їжі на ній не бачив.

Аналогічні покази суду надала свідок ОСОБА_26 напарниця ОСОБА_25 . Крім того, вона повідомила, що, зі слів ОСОБА_9 , їй стало відомо, що коли остання прокинулася вона побачила ніж у спині чоловіка. А тому вона витягнула цей ніж та заліпила рану пластиром.

ОСОБА_26 не звернула увагу на сліди їжі на обвинуваченій та на підлозі, проте, стверджує, що жінка будь-яких видимих тілесних ушкоджень не мала.

Вина ОСОБА_9 у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, крім показів, також підтверджується й іншими дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 2067 від 28.09.2015 року (а.с. 187 191), при проведенні дослідження трупа ОСОБА_10 були виявлені наступні тілесні ушкодження : пункт А проникаюче сліпе колото-різане поранення спини : колото-різана рана (з рівними не осадженими краями, одним П-подібним кінцем та другим гострим, і рановим каналом, який перевищує довжину рани на шкірі) на спині справа по біляхребтовій лінії в проекції 8-го міжреберья, від якої відходить рановий канал, що їде ззаду наперед, дещо справа наліво та знизу вверх, ушкоджуючи за своїм ходом м`які тканини в проекції 8-го міжреберья, міжреберну артерію та нижню частку правої легені, загальною глибиною біля 5 см;

пункт Б чотири садна в ділянці правого надпліччя, на внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, п`ять саден на передній поверхні правого передпліччя у верхній третині, синець на задній поверхні лівого плеча у верхній третині.

Смерть ОСОБА_10 настала від колото-різаного поранення спини з ушкодженням м`яких тканин, міжреберної артерії та нижньої частки правої легені з розвитком крововтрати та шоку.

Враховуючи характер, особливості ушкоджень, наявність в них крововиливів, дані криміналістичного дослідження, можна сказати, що виявлене колото-різане поранення вказане у п. А виникло від дії колюче-ріжучого предмету (по типу клинка ножа), що мав вістря, лезо та П-подібний обушок. Дане поранення має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 .

Враховуючи дані судово-гистологічного дослідження, можна сказати, що з моменту спричинення зазначення поранення спини до настання смерті минув проміжок часу біля 2 годин, протягом яких здійснення активних дій не виключається.

При експертизі трупа ОСОБА_10 , окрім зазначених вище ушкоджень, інших (у тому числі тих, що могли бути утворені в ході боротьби чи самооборони) не виявлено.

Враховуючи ступінь прояву трупних явищ на місці пригоди, можна сказати, що смерть ОСОБА_10 настала приблизно за 4 6 годин до огляду трупа експертом на місці пригоди.

Виявлене поранення знаходиться в зоні, яка є малоймовірною для спричинення його власноруч.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,62 проміле, що за життя могло відповідати сильному ступеню сп`яніння.

Допитаний у судовому засіданні, по клопотанню сторони захисту, судово-медичний експерт ОСОБА_27 підтвердив висновки, викладені ним у вказаному вище акті, повідомивши, що протокол огляду місця події був складений за його участю, безпосередньо він оглядав труп ОСОБА_10 та в подальшому проводив експертизу.

Відповідно до протоколу огляду місця події, складеного 10.08.2015 року, у період часу з 14 години до 16 години 02 хвилин (а.с. 166 173), у присутності понятих було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_2 . Замки у вхідних дверях не пошкоджені. У приміщенні кухні на столі були виявлені три кухонних ножі, на одному з них наявні сліди бурого кольору. Виявлений на кухні ніж із плямами бурого кольору має довжину леза 17,5 см, ширина леза 2,2 см, ширина обуха до 0,1 см, на лезі наявний вертикальний потік крові.

Крім того, на столі виявлені порожні пляшки з під горілки «Медофф», «Плакуча іва», біля столу на підлозі порожні пляшки з під горілки «Медофф», «Плакуча іва». У приміщенні кухні розташований диван, на якому знаходиться волога ганчірка із плямами бурого кольору. У кімнаті на підлозі лежить труп чоловіка, головою повернутий до вхідних дверей, ногами до балконних. Положення трупу - обличчям до низу, голова повернута праворуч. Труп одягнутий у шорти та спідню білизну, одяг просякнутий кров`ю. На спині справа знаходиться два пластирі, під якими на шкірі розташована косо-горизонтальна рана. В ході даної дії труп оглянутий судово-медичним експертом ОСОБА_27 . В ході проведення огляду місця події було вилучено три ножі, змиви з плям бурого кольору з підлоги, недопалки, пачки з під сигарет, ганчір`я із плямами бурого кольору, 12 слідів папілярних узорів з пляшок з-під горілки, з-під мінеральної води, з пачок сигарет, 4 мобільних телефону, бинт, вата.

Вилучений ніж зі слідами бурого кольору, направлений на дослідження, результати якого оформлені висновком експерта № 1296мб від 28.09.2015 року (а.с. 141 150.) При судовій молекулярно-генетичної експертизі наданих зразків букального епітелію ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , зразків крові ОСОБА_10 та предмету схожого на ніж, вилученого в ході огляду місця з кухонної стінки приміщення кухні квартири АДРЕСА_2 10.08.2015 року було виявлено, що генетичні ознаки крові людини та клітин із ядрами на предметі схожому на ніж, збігаються між собою, та належать особі чоловічої генетичної статі, збігаються з генетичним ознаками зразка крові ОСОБА_10 . Походження крові людини та клітин з ядрами на предметі, схожому на ніж, від ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , виключається.

У подальшому постановою слідчого зазначений ніж визнаний речовим доказом та переданий для зберігання до Оболонського УП (а.с. 178 179).

Крім того, судом був досліджений СДР-В диск, із відеозаписом слідчого експерименту проведеного за участю свідка ОСОБА_22 . В ході якого свідок у присутності понятих відтворила обставини та події, що мали місце 10.08.2015 року, після того як до неї зателефонувала її донька ОСОБА_9 та повідомила про те, що вона можливо зарізала свого чоловіка. Обставини повідомлені ОСОБА_22 під час слідчого експерименту повністю збігаються із її показаннями у судовому засіданні. Постановою слідчого диск визнаний речовим доказом (а.с. 199 200).

Аналізуючи наведені вище докази з точки зору належності, достовірності та допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд не може погодитись із позицією сторони захисту щодо складу у діях ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, яка передбачає відповідальність за вбивство, вчинене з необережності.

Так, судом встановлено, що 10.08.2015 року, близько 12 години, між подружжям ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виникла суб`єктивно-конфліктна ситуація на фоні алкогольного сп`яніння, у якому вони обидва перебували. В ході якої обвинувачена взяла ніж і діючи із непрямим умислом, тобто передбачаючи, не бажаючи, але свідомо припускаючи настання суспільно небезпечних наслідків, повернулася до кімнати, де нанесла цим ножем у життєво-важливу частину тіла ОСОБА_10 один удар із значною силою. Твердження обвинуваченої, що чоловік сам впав на її руку із ножем та отримав таке поранення, спростовується механізмом його нанесення, встановленим судово-медичною експертизою. Враховуючи направленість і глибину ранового каналу, удар ножем був нанесений справа на ліво, знизу доверху, глибина проникнення складає біля 5 см, що свідчить про те, що ОСОБА_10 безпосередньо в момент удару був повернутий спиною до ОСОБА_9 та нахилився уперед. Слід звернути увагу, що саме такий механізм нанесення удару чоловіку описала обвинувачена в ході проведення відносно неї судово-психіатричної експертизи, повідомивши експертам про те, що штовхнула ОСОБА_10 на диван, від чого він впав, і вона вдарила його ножем в спину.

Завдавши чоловіку ножове поранення ОСОБА_9 не вжила заходів для відвернення наслідків у вигляді його смерті, не звернулася за медичною допомогою. Суд критично ставиться до показів обвинуваченої про те, що вона не усвідомила тяжкість поранення із-за відсутності зовнішніх ознак, оскільки з урахуванням фізіологічних особливостей покійного, який при життя характеризувався зниженим живленням (а.с. 188), глибина рани у 5 см є значною. Крім того, одразу після нанесення удару, за словами самої ж обвинуваченої, поведінка чоловіка різко змінилася, він перестав був збудженим та агресивним, одразу ліг. Дані обставини свідчили про настання певних наслідків поранення, що давало можливість ОСОБА_9 усвідомити їх та вчинити певні дії, спрямовані на його порятунок. Проте, обвинувачена лише обробила рану та заклеїла її пластиром. І лише, через приблизно годину, побачив, явні ознаки настання смерті, обвинувачена почала звертатися за допомогою. При цьому судом дана оцінка тієї обставини, що у першу чергу вона зателефонувала своїй мамі ОСОБА_22 . Інформація про те, що ОСОБА_9 спочатку викликала швидку допомогу, а потім вже телефонувала мамі, була спростована у судовому засіданні показаннями ОСОБА_22 , яка повідомила, що приїхавши до доньки, вона почала викликати швидку допомогу, яку до цього її донька не викликала.

Подальша пост кримінальна поведінка ОСОБА_9 свідчить про те, що вона, усвідомивши наслідки своїх протиправних дій, намагалася уникне нути відповідальності за вчинений нею злочин. До такого висновку суд приходить з того, що вона повідомила співробітникам поліції про те, що ОСОБА_10 вбили чоловіки, які до цього разом із ними вживали алкогольні напої, у той час як вона заснула.

Слід звернути увагу на те, що ОСОБА_9 , незважаючи на свій шоковий стані, зателефонувала ОСОБА_11 і повідомила йому про смерть ОСОБА_10 , на якого ж у подальшому і намагалася покласти вину за вбивство.

Твердження обвинуваченої про її неадекватний стан, в якому вона, за її словами, говорила дурниці, спростовуються показаннями поліцейських ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які повідомили, що ОСОБА_9 була у стані адекватному тій ситуації, у якій вона опинилася. Про відсутність такого стану свідчить і та обставина, що обвинувачена в ході допиту у судовому засіданні стверджуючи про те, що визнала вину у вбивстві чоловіка, повідомивши про це поліцейському, який був присутнім у квартирі, зазначила, що в суді цей поліцейський не допитувався, що свідчить проте що обвинувачена, незважаючи на свій стан усвідомлювала кому і що вона розповідає. Що узгоджується із висновком судово-психіатричної експертизи, у якому зазначено, що ОСОБА_9 достатньо детально описує ситуацію, що склалася, її дії носили розгорнутий та поетапний характер, супроводжувалися адекватним мовним контактом, достатнім рівнем збудження упродовж протікання всієї поведінкової реакції.

З суб`єктивної сторони вбивство, передбачене ст. 119 КК України, характеризується необережною формою вини : злочинною самовпевненістю або злочинною недбалістю.

Викладені вище обставини свідчать про відсутність підстав вважати протиправні дії ОСОБА_9 по відношенню до ОСОБА_10 злочинною самовпевненістю або злочинною недбалістю, тобто вбивством через необережність. При злочинній самовпевненості особа не бажає та не припускає настання шкідливих наслідків свої дій, наслідки яких мала передбачити. Та обставина, що ОСОБА_9 припускала та усвідомлювала настання наслідків ножового поранення, але сподівалася на те, що вони не настануть, свідчить про наявність саме непрямого умислу та відсутність злочинної самовпевненості.

Необережність у формі злочинної недбалості є у тому випадку, коли особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити. Проте, враховуючи те, що ОСОБА_9 нанесла удар ножем, у життєво важливу частину тіла ОСОБА_10 грудну клітину, суд вважає, що обвинувачена мала передбачати можливість настання певних наслідків такого діяння. Таким чином, суд не може погодитися із позицією сторони захисту, щодо необхідності кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 119 КК України.

Крім того, твердження захисника про перебування обвинуваченої у такому стані алкогольного сп`яніння, що унеможливлювало прийняття нею будь-яких вольових рішень, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовується як детальними, послідовними про обставини вбивства показами самої ОСОБА_9 , так і свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , які повідомляли лише про ознаки алкогольного сп`яніння, наявні в обвинуваченої.

Також критично суд оцінює позицію захисту щодо надання ОСОБА_9 першої долікарської допомоги, у вигляді заклеювання рани пластиром. На думку суду дані дії з урахуванням її не звернення до медиків, не є такими, що були спрямовані на запобігання настанню наслідків у вигляді смерті.

Таким чином, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 у вбивстві ОСОБА_10 , тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_10 , і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 115 КК України.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона є особою раніше не судимою у силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, інформацією про наявність у ОСОБА_9 місця роботи суд не володіє. На обліку лікаря психіатра не перебуває, проте з 2001 року ОСОБА_9 перебуває під диспансерним наглядом лікаря нарколога (а.с. 116).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 830 (а.с. 121 123) у період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_9 , на час проведення дослідження та слідчих дій, вона на будь-який психічний розлад не страждала, ознак тимчасового ховробливого розладу психічної діяльності, в тому числі патологічного афекту не виявляла і за своїм психічним станом у зазначений період часу могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 не страждає на хронічний алкоголізм та наркоманію, виявляє ознаки епізодичного зловживання алкоголем, застосування протиалкогольного та протинаркоманічного лікування не потребує. ОСОБА_9 виявляє достатній рівень розвитку та протікання когнітивних процесів. В особистісній сфері вона характеризується активністю, екстравертованістю, поверхневою товариськістю, емоційною лабільністю, поверхневістю, вольовою нестійкістю, униканням необхідності залучання вольових зусиль, демонстративністю форм поведінки, егоцентризмом, схильністю до зовнішньо-звинувачувальної позиції, здатністю дотримуватися власних інтересів, достатнім вольовим самоконтролем у звичайному стані, вузьким світоглядом, обмеженим колом інтересів, схильністю до зловживання алкоголем. ОСОБА_9 не виявляє таких індивідуально-психологічних особливостей, які виражені значно та могли суттєво вплинути на її поведінку у період правопорушення.

При призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких кримінальних правопорушень, особу винної та обставину, що обтяжує її покарання, якою, у даному випадку, згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується як показами самої ОСОБА_9 так і показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк, який на переконання суду, буде достатнім для її виправлення та недопущення вчинення нею протиправних дій у майбутньому.

Враховуючи обраний вид покарання, суд, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2, 3, 5 ст. 178 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни обраний обвинуваченій запобіжний захід у вигляд тримання під вартою.

При ухваленні вироку, суд, відповідно до вимог ст. 100, 124 КПК України, вирішує долю речових доказів та стягує з обвинуваченої документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_29 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання 10.08.2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_9 перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 10.08.2015 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судові витрати понесені в ході досудового розслідування у розмірі 4 707 гривень 13 копійок стягнути з ОСОБА_9 на користь держави.

Речові докази :

?Порожні пляшки, вилучені під час огляду місця події 10.08.2015 року, ніж зі слідами бурого кольору знищити;

?Оптичний диск із відеозаписом слідчого експерименту зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2