справа № 488/2207/16-к
провадження № 1-кп/488/208/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2016 року Корабельний районний суд м.Миколаєва

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін та учасників судового провадження :

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000377, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого укомплектовщіком ТОВ «АТБ», одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.12.2002 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч. 3 ст. 185, ст. 304 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 17.07.2003 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, 05.06.2006 року постановою Новобузьського районного суду Миколаївської області звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 2 дні;

- 25.12.2008 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 29.11.2012 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 900 гривень, 16.12.2013 року постановою Корабельного районного суду м.Миколаєва покарання у виді штрафу змінено на 52 години громадських робіт, 23.04.2014 року покарання відбуте повністю,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, учня 1 курсу МТУ «Миколаївська політехніка», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
13.02.2016 року близько 22 годин 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_8 вступив в попередню змову, направлену на незаконне заволодіння чужим майном. З цією метою останні шляхом зламу замку вхідних воріт, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_9 .. Після чого таким же шляхом таємно проникли до житлового будинку, розташованого на територія названого домоволодіння, звідкіля заволоділи майном потерпілого на загальну суму 6000 гривень, а саме: газовим котлом, вартістю 3000 гривень, та металевим бойлером, вартістю 3000 гривень.

Однак довести свій злочинний намір до кінця та розпорядитися викраденим на свій розсуд обвинувачені не змогли з причин, що не залежали від їх волі, не вчинивши усіх дій, які вважали необхідним для доведення злочину до кінця, оскільки були затримані під час вчинення злочину працівниками поліції на території згаданого домоволодіння.

У судовому засіданні обвинувачені вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнали повністю, щиро розкаялись та показали, що дійсно 13.02.2016 року близько 22 годин вони, домовившись про вчинення крадіжки з будинку потерпілого, разом, шляхом зламу замку на вхідних дверях, проникли до будинку АДРЕСА_2 , де за допомогою газових ключів, які принесли із собою, демонтували газовий котел та бойлер. Однак винести назване майно з території згаданого домоволодіння намір не змогли, оскільки були затриманні працівниками поліції.

Крім показань обвинувачених винуватість останніх у вчиненні інкримінованого їм злочину підтверджується іншими дослідженими судом доказами.

Так, відповідно протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 13.02.2016 року, потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що в період часу з 10 години по 22 годину 13.02.2016 року невідомі особи, шляхом пошкодження замку вхідної двері проникли до його будинку АДРЕСА_2 , звідкіля намагались вкрасти належне йому майно.

Згідно даних технічного паспорту, житловий будинок АДРЕСА_2 , розташований за названою адресою , належить ОСОБА_10 ..

Відповідно даних протоколу огляду місця події та фото таблиці до нього від 13.02.2016 року, місцем вчинення злочину є будинок АДРЕСА_2 , під час огляду якого на вхідних дверях виявлені пошкодження, а на виході з будинку виявлені та вилучені: газовий котел, металевий бойлер, два розвідних газових ключі, стамеска, пара рукавичок.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинувачених, законного представника неповнолітнього обвинуваченого про умови його життя і виховання, та дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, та:

дії ОСОБА_7 , які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднані з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, вчинені повторно, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України;

дії ОСОБА_8 , які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднані з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, що вчинений ними злочин, відносяться до категорії тяжких злочинів, є незакінченим, що істотно знижує ступінь їх суспільної небезпеки; та дані про особу обвинувачених, що:

ОСОБА_7 характеризується в цілому посередньо, раніше неодноразово судимий, в тому числі, за вчинення аналогічних злочинів, працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину,

ОСОБА_8 характеризується в цілому позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, навчається, батьки останнього позбавленні батьківських прав, тому виховується бабусею (похилого віку) в родині, яка має середній рівень матеріального достатку, на профілактичному обліку служби у справах дітей та кримінальної міліції не перебуває.

Крім того суду приймає до уваги, що на час розгляду кримінального провадження, матеріальна шкода заподіяна злочином повністю відшкодована шляхом повернення майна потерпілому.

В якості обставин, які пом`якшують обвинуваченим покарання, суд визнає їх щире каяття, а відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ще вчинення злочину неповнолітнім.

В якості обставин, які обтяжують покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи фактичні обставини справи та дані про особу обвинувачених, з метою їх виправлення та запобігання вчиненню ними нових злочинів, суд вважає необхідним призначити останнім покарання у виді позбавлення волі.

В той же час суд переконаний, що досягти мети виправлення обвинувачених можливо без ізоляції їх від суспільства, тому вони на підставі положень ст.ст.75 КК України, а неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , ще і на підставі ст. 104 КК України, можуть бути звільненими від відбування покарання з покладенням на них обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк - 2 роки, та покласти на останнього, у відповідності до ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 1 рік, та покласти на останнього, у відповідності до ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і навчання.

Речові докази:

газовий котел та металевий бойлер, що належать потерпілому ОСОБА_10 та знаходяться у нього на зберіганні залишити в розпорядженні останнього;

пару робочих рукавичок та металеву стамеску, що знаходяться на зберіганні в камері схову Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

два газових розвідних ключі, що належать ОСОБА_6 та знаходяться зберіганні в камері схову Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області повернути в розпорядження володілиці.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Корабельного районного суду
м.Миколаєва ОСОБА_1