Справа № 214/4937/16-к
1-кп/214/677/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року , Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002314 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 03.08.2016 року о 15 год, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , де проводив роботи з будівництва, побачив як ОСОБА_6 залишила у металевому гараж свій мобільний телефон, реалізуючи раптово виниклий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії носять таємний характер, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно яке належить ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон «Леново А 706» , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1981 від 22.08.2016 року складає 1400 грн, після чого з місця скоєння зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 збиток на вищевказану суму.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч. 1 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що 03.08.2016 року після обіду він знаходився по роботі на вул. Шекспіра, побачив в металевому гаражі мобільний телефон без нагляду, та вкрав його, поклавши собі в рюкзак. Вину визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному злочині.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася просила справу розглянути за її відсутності, в частині покарання покладалась на розсуд суду.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щиросердне каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с. 31 ).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується нейтрально (Т. 2 а.с.39 ), раніше не судимого (Т. 2 а.с. 32 ), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває (Т. 2 а.с. 30-31 ).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначено покарання у виді штрафу.
Потерпілою ОСОБА_6 цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ - мобільний телефон «Леново А 706», який знаходиться у потерпілої ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні останньої, дозволивши використовувати та розпоряджатися на власний розсуд (Т. 2 а.с.19 ).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1