Справа № 308/6286/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.11.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , угорця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 304 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи значення своїх дій, шляхом умовляння спонукав неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до спільного вчинення крадіжки матеріальних цінностей з підсобного приміщення домоволодіння по АДРЕСА_2 , за наступних обставин.
02.04.2015 р., приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, заздалегідь обумовивши вчинення крадіжки з ОСОБА_6 , через присадибну земельну ділянку домоволодіння по АДРЕСА_2 , проникли на подвір`я вказаного домоволодіння, де проживає потерпіла ОСОБА_8 , де розташовуються підсобні господарчі будівлі.
Виявивши, що на дверях, одного з приміщень, відсутній замок, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відчинивши двері, проникли в середину приміщення, де зберігалися продукти харчування, а саме мішки з картоплею та кукурудзою. Завантаживши по одному мішку на плечі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перенесли їх за межі присадибних ділянок, що розташовуються по АДРЕСА_1 , та залишили їх на польовій дорозі, після чого знову повернулися до підсобного приміщення.
Виявивши на подвір`ї домоволодіння металевий візок, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , двічі завантажили в нього по три мішки з кукурудзою та картоплею та перевезли їх до місця, де раніше вони залишили два мішки. Залишивши металевий візок та мішки з картоплею та кукурудзою на польовій дорозі за межами присадибних земельних ділянок, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пішли додому до ОСОБА_6 , який проживає в АДРЕСА_3 .
Знаходячись вдома ОСОБА_6 вивів з стайні коня якого запріг у віз та разом з ОСОБА_7 поїхав до місця де вони залишили викрадене майно. Знаходячись у вказаному місці ОСОБА_7 та ОСОБА_6 завантажили до возу чотири мішки з картоплею загальною вагою 108 кг вартістю 6 грн. за 1 кг, чотири мішки з кукурудзою загальною вагою 180 кг вартістю 3.5 грн. за 1 кг та металевий візок «Limex STD-85» вартістю 414 грн., після чого перевезли викрадені речі додому до ОСОБА_6 .
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1692 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, від давання показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Оскільки учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розуміє зміст вчиненого, у суду відсутні сумніви у добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та оглядом матеріалів справи, які характеризують його як особу.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд кваліфікує ці дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ст. 304 ч. 1 КК України як втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного, який раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, є молодим за віком.

Обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не знайшов.

Суд не враховує інкриміновану органом досудового розслідування ОСОБА_4 згідно обвинувального акту як обтяжуючу обставину: вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, оскільки зазначена обставина зазначена в диспозиції статті інкримінованого йому злочину і відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., зі змінами від 06.11.2009 р., звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину.

Враховуючи наведене та дані про особу винного, його поведінку після вчинення злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення з його боку нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, а тому відносно нього необхідно і доцільно обрати покарання у виді позбавлення волі на певний строк, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 306.9 грн. покласти на обвинуваченого.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 3 та 304 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі:

за ст. 185 ч. 3 КК України строком на 3 (три) роки;

за ст. 304 ч. 1 КК України строком на 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 306 (триста шість) гривень 90 копійок процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи.
Речові докази: чотири мішки з картоплею, чотири мішки з кукурудзою та металевий візок «Limex STD-85» залишити у потерпілої ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1