Справа № 357/9493/16-к
1-кп/357/844/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.09.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 9 вересня 2016 р. укладену між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка Маньківського району Черкаської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України

У С Т А Н О В И В:
До суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 9 вересня 2016 р. між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 відповідно до якої, ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставин. Відповідно до ст. ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:

- від 17.03.2014 року №303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII;

- від 06.05.2014 року № 454/2014, затвердженого Законом України від 06.05.2014 року № 1240-VII ;

- від 21.07.2014 року № 607/2014, затвердженого Законом України від 22.07.2014 року № 1595-VII;

- від 14.01.2015 року № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015 року № 113-VIII,

з 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 10 березня 2015 року № 67 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 , призваного на військову службу під час мобілізації 28 січня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду номера обслуги мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, у порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, близько 10 години 28 вересня 2015 року в умовах особливого періоду самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 , та до 18 серпня 2016 року перебував за місцем свого проживання в с. Шелестове Коломацького району Харківської області, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

18 серпня 2016 року близько 10 години солдат ОСОБА_4 самостійно з`явився до місця дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби.

Своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненого особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України та сторонни прийшли згоди щодо призначення ОСОБА_4 покарання за ст. 407 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. На підставі ст. 76 ч.1 п.2,3,4 КК України покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ст. 407 ч.4 КК України віднесений до тяжкого злочину.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ст. 407 ч.4 КК України.

Вищевказана угода між прокурором і ОСОБА_4 не суперечить вимогам КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом в судому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно.

Узгоджене між прокурором і ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50, 75, 76 КК України та зазначеному у санкції ч.4 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 не судимий в силу ст. 89 КК України.

Передбачених законом підстав, що унеможливлюють виконання ОСОБА_4 обов`язків відповідно до укладеної угоди від 9 вересня 2016 р. не встановлено.

Судом підстав, що унеможливлюють затвердження вищезазначеної угоди не встановлено.

Цивільний позов, речові докази, витрати на залучення експерта, відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні не застосовувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 9 вересня 2016 р., укладену між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000052 від 22.8.2016 р.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строкм на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківським міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області