УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю заявника ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 в особі адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
23.11.2016 року ОСОБА_2 в особі адвоката ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги зазначала, що слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248 від 17 червня 2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 06.09.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, в ході якого слідчим були вилучені, поміж іншого, грошові кошти в сумі 220 000 грн.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03.11.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 220 000 грн.

15.11.2016 року заявником через канцелярію СУ ГУНП в Запорізькій області направлено клопотання слідчому ОСОБА_4 про повернення грошових коштів в сумі 220 000 грн. відповідно до ухвали апеляційного суду Запорізької області від 03.11.2016 року, проте, станом на 23.11.2016 року грошові кошти їй так і не були повернуті.

Посилаючись на вказані обставини заявник просить слідчого суддю зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 припинити дію по утримання грошових коштів в сумі 220 000 грн. та зобов`язати його повернути ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 220 000 грн., відповідно до фото таблиці, яка є невід`ємною частиною до протоколу обшуку від 06.09.2016 року, як законному власнику.

В судовому засіданні заявник та її представник адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримали та просили її задовольнити у повному обсязі з підстав, які в ній викладені. Крім того, зазначили, що слідчий намагався повернути їм вилучені грошові кошти, проте, під розписку на відповідальне зберігання із попередженням про кримінальну відповідальність за розтрату грошових коштів. Проте, заявник та її представник вважають вказані дії слідчого неправомірними, оскільки в ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 03.11.2016 року встановлено, що грошові кошти в сумі 220 000 грн. не є речовими доказами у кримінальному провадженні. Крім того, коли слідчий намагався повернути заявнику грошові кошти він не надав їм фото таблицю до протоколу обушку, а тому вони не могли звірити купюри, які були вилучені слідчим, і які він намагався їм повернути.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти скарги, посилаючись на те, що він готовий повернути ОСОБА_2 грошові кошти, які були вилучені в ході проведення обшуку, в сумі 220 000 грн., проте, заявник відмовляється від їх отримання. Враховуючи те, що зазначені грошові кошти його постановою були залучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, то він намагався повернути їх під розписку на відповідальне зберігання, проте, заявник від отримання грошових коштів відмовилась. Вважає, що він не допускав бездіяльності щодо повернення грошових коштів, а тому відсутній предмет оскарження.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення заявника та її представника, слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000248 від 17 червня 2016 року.

06.09.2016 року, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2016 року, проведено обшук квартири АДРЕСА_2 .

В ході проведення вищевказаного обшуку, слідчим було виявлено та вилучено: грошові кошти в розмірі 230 000 гривень; банківська картка «Приват Банк» № НОМЕР_1 ; банківська картка «Приват Банк» № НОМЕР_2 ; банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_3 ; банківська картка «УкрГазБанк» № НОМЕР_4 ; банківські картки «Raiffeisen Bank Aval» № НОМЕР_5 : № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 ; охоронні пломби «Бар`єр» у кількості 6 шт.; охоронні пломби «Карат» у кількості 10 шт.; охоронні пломби №М8787820. №N18787721. №М8787820 у кількості 3 шт.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2016 року клопотання слідчого про арешт вилученого в ході обшуку майна задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03.11.2016 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , скасовано ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про накладення арешту на майно та відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, в тому числі і в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 220 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Проте, на порушення положень ч. 3 ст. 173 КПК України, станом на час розгляду скарги ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 220 000 грн. їй так і не повернуті слідчим.

Доводи слідчого про те, що заявник відмовилася від отримання грошових коштів, а тому його бездіяльності не вбачається, слідчий суддя до уваги не приймає, оскільки як встановлено в ході розгляду скарги, слідчий ОСОБА_4 дійсно намагався повернути ОСОБА_2 грошові кошти, проте, під розписку на відповідальне зберігання.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що в даному випадку грошові кошти повинні бути повернуті без будь-яких обмежень у користуванні ними, оскільки як вбачається зі змісту ухвали апеляційного суду Запорізької області від 03.11.2016 року вказані грошові кошти не мають ознак речового доказу у кримінальному провадженні із правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому, наявність не скасованої постанови слідчого про долучення до матеріалів кримінального провадження вказаних грошових коштів як речових доказів, на що посилався слідчий у судовому засіданні, в даному випадку не є перешкодою для їх повернення власнику без будь-яких обмежень, оскільки винесення такої постанови вимогами КПК України не передбачено, як і не передбачено порядку для оскарження такої постанови слідчого.

До того ж, слідчий суддя звертає увагу, що вилучені грошові кошти підлягають поверненню згідно додатку до протоколу обшуку, який в даному випадку оформлений фототаблицею.

Частиною 2 ст. 307 КПК України визначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, ухвала слідчого судді може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 є обґрунтованою, а тому її слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 повернути ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 220 000 (двісті двадцять тисяч) грн., вилучені 06.09.2016 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно протоколу обшуку від 06.09.2016 року та фототаблиці, яка є додатком до протоколу обшуку.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1