Справа №621/888/16-к
Пр. №1-кп/621/118/16
В И Р О К
Іменем України
17 травня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого - ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 00000400 від 06 квітня 2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешканця АДРЕСА_2 , судимого:
1)02.04.2010 року вироком Балаклійського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 120 годин громадських робіт;
2)19.07.2012 року вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;
3) 24.05.2013 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; звільнений постановою Первомайського районного суду Харківської області від 30.07.2014 року, згідно ЗУ «Про амністію» на невідбутий термін 5 місяців 15 днів,
у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
05 квітня 2016 року, близько 23 год., у ОСОБА_5 в ході розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_4 , по вул. Вишневій в м. Зміїв Харківської області, поблизу магазину «Гастрономчик», виник умисел, направлений на відкрите заволодіння майном останнього. З метою реалізації якого, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, навмисно наніс ОСОБА_4 , не менше 2 ударів кулаками в область обличчя, спричинивши, згідно судово-медичної експертизи № 58 Зм/16 від 08 квітня 2016 року, тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на обличчі, які як в сукупності, так і кожне окремо за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, (згідно п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.). Після чого, ОСОБА_5 , з метою доведення свого злочинного умислу, повторно, відкрито із кишені потерпілого викрав мобільний телефон «NOKIA-1661-2», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2211 від 13 квітня 2016 року, 253 грн. та грошові кошти в сумі 123 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 376 грн.
Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та показав суду про те, що 05.04.2016 року у вечірній час перебував поблизу магазину "Гастрономчик" де побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_4 , якому запропонував вжити спиртні напої. В ході сумісного вживання спиртних напоїв між ними виник конфлік, після чого він наніс декілька ударів потерпілому та викрав належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 123 грн., та мобільний телефон.
Потерпілий ОСОБА_4 , суду показав, що 05.04.2016 року перебував поблизу магазину "Гастрономчик" в м. Зміїв де ОСОБА_5 запропонував йому випити. Погодившись, та після того, як горілка скінчилася він придбав в магазині пива, під час чого ОСОБА_5 побачив наявність у нього грошових коштів. В ході розпивання спиртних напоїв, між ним та обвинуваченим виникла сварка, ініціатором якої був ОСОБА_5 . Обвинувачений наніс йому численні удари, після чого заволодів належним йому майном, телефоном, грошовими коштами в сумі 123 грн., крім того, гаманцем з банківською картою, пенсійним посвідченням та посвідченням водія.
У судовому засіданні було встановлено, що питання про притягнення обвинуваченого до відповідальності за ст. 357 КК України вирішується органами досудового розслідування, прокурор не має наміру реалізувати положення ч. 2 ст. 337 КПК України, а тому, суд, керуючись положеннями ч. 1 ст. 337 КПК України, вирішує справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вище зазначеного злочину і правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Суд враховує особу обвинуваченого, який має незняті та непогашені судимості, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується, як особа, відносно якої компрометуючі матеріали та скарги відсутні, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини справи, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого його належить звільнити з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Питання про речові докази суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили належить залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити з випробуванням на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , - домашній арешт, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Cтягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі НДЕКЦ МВС України витрати за проведення товарознавчої експертизи №2211 від 13.04.2016 року в розмірі 263 грн. 88 коп.
Речові докази: мобільний телефон «Nokia-1661-2», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 вважати йому повернутим.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: