Єдиний унікальний № 500/7339/15-к
Провадження № 1-кп/500/153/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою
27 липня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у колегіальному складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
захисники: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_8 ,
потерпілі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представник потерпілого ОСОБА_11 ,
розглянувши в м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003832, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, зареєстрованого та проживаючого в Україні за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

встановив:
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Судовий розгляд кримінального провадження відкладений на 22 серпня 2016 року, а строк тримання під вартою закінчується 31 липня 2016 року.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів, посилаючись на те, що на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, а саме ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Потерпілий ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_10 та представник потерпілого ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилися, їх участь при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою ч. 1 ст. 193 КПК України, якою суд керується на підставі ч. 2 ст. 331, ч. 4 ст. 199 КПК України, не передбачена.

Захисник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки про виклик до суду через SMS-повідомлення, в порядку ч. 1 ст. 53 КПК забезпечив участь захисника ОСОБА_7 на окрему процесуальну дію для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 , залучений на окрему процесуальну дію захисником ОСОБА_6 в порядку ч. 1 ст. 53 КПК, не заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, вважає, що воно підлягає задоволенню частково, а обвинуваченому ОСОБА_8 слід продовжити строк тримання під вартою з таких підстав.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2015 р. з метою запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків відносно ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому законом порядку та закінчується 31 липня 2016 року, а судовий розгляд у цьому провадженні на даний час ще не закінчений з об`єктивних причин, у зв`язку з чим виникла необхідність розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (див. рішення у справі «Яблонський проти Польщі», N 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справах «Іловецький проти Польщі», N 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року, та «Смирнова проти Росії», NN 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX).

Суд також відповідно до ст. 178 КПК України оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; його вік та стан його здоров`я; відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі те, що він не одружений, не має й утриманців; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та навчання; а також розмір майнової шкоди, у завданні якої він обвинувачується.

У зв`язку з викладеним, враховуючи норми національного та міжнародного права те, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховатися від суду з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та вже переховувався від органів досудового розслідування і перебував у розшуку, що підтверджується наданими прокурором документами, а саме постановами про оголошення у розшук від 30.11.2011 р. та від 19.11.2013 р., постановою Ізмаїльського міськрайонного суду від 30.11.2011 р. про надання дозволу органам МВС України на затримання ОСОБА_8 та доставку його до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, клопотанням слідчого до компетентного органу Російської Федерації про видачу правоохоронним органам України ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності. Разом з цим, на думку суду, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризиків незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а тому суд не приймає їх до уваги.

Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_8 може ухилитися від суду, а тому справжній інтерес суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_8 на свободу.

З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_8 , суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_8 та запобігти ризику, зазначеному у п. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 27 серпня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 369 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинувачуваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, до 27 серпня 2016 року.

Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 закінчується 27 серпня 2016 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_8 , а також направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтС України в Одеській області (№ 22) для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3