Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/243/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0004036 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо - технічною освітою, одруженого, працюючого по найму на будівництві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень 00 копійок.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7 ,

потерпілого: ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_9 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

Так, 10 березня 2015 року близько 16:00 год. ОСОБА_6 знаходячись на території дачної дільниці АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 та розташована на території дачного кооперативу «Червона зірка» по вул. Волошковій, в м. Кіровограді, де в ході сварки з ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область лівої скроні. Після чого схопив обома руками за одяг спереду потерпілого ОСОБА_8 , почав штовхати останнього вперед від себе, в результаті чого ОСОБА_8 не менше трьох раз вдарився потилицею об паркан дачної дільниці, що був позаду. Продовжуючи тримати потерпілого ОСОБА_8 обома руками за одяг спереду, ОСОБА_6 наніс два удари лобом в область носу останнього, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому кісток носу, гематоми на нижній повіці справа, саден на спинці носу, які згідно висновку судово - медичної експертизи №611 від 29.05.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційні скарзі прокурор просить скасувати вирок суду стосовно ОСОБА_6 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді 2 років обмеження волі.

Обгрунтовує свої доводи тим, що призначаючи покарання ОСОБА_6 судом не в достатній мірі враховано, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, санкція якого передбачає покарання й у вигляді обмеження волі. Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав повністю та у вчиненому не розкаявся, також, судом залишено поза увагою обтяжуючу обставину, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, провівши під час апеляційного розгляду кримінального провадження судове слідство в обсязі дослідження матеріалів справи характеризуючих особу обвинуваченого, заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_9 в його інтересах, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказах, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку і ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються. Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Як особа обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, займається суспільно-корисною працею, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 - відсутні. Обтяжуючою покарання обставиною суд правильно визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Із врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, займається суспільно-корисною працею, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляції прокурора, відносно того, що покарання призначене обвинуваченому не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів вважає необгрунтованими, за таких підстав.

Так, згідно із ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Положеннями ст. 65 КК України визначені загальні засади призначення покарання, зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Абзацом 2 п. 2 вищевказаної постанови визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, займається суспільно-корисною працею, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За таких обставин, призначаючи покарання обвинуваченому, судом першої інстанції враховані всі доводи на які посилається апелянт. З урахуванням принципу індивідуалізації покарання та враховуючи особу обвинуваченого, конкретні обставини злочину, з урахуванням обставин, що обтяжують покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку, суд правильно призначив ОСОБА_6 покарання у виді штрафу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли стати підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції, а вирок суду першої інстанції як законний та обґрунтований слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 грудня 2015 року, стосовно ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: підписи.
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2