АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/547/16 Справа № 199/703/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000118, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2014 року, за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 у застосуванні частини 5 статті 72 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2014 року призначене остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Ухвалено обчислювати строк покарання ОСОБА_8 з 09 грудня 2015 року та зарахувати в строк відбування покарання період перебування під вартою з моменту затримання, тобто з 21 січня 2014 року за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2014 року, по 09 грудня 2015 року.

24 грудня 2015 року до Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зарахування відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання часу попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день позбавлення волі за два дні тримання під вартою.

Ухвалою від 11 січня 2016 року у задоволенні даного клопотання було відмовлено. Своє рішення суд мотивував тим, що на момент набрання чинності Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 не набрав законної сили.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановили нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та зарахувати у строк відбування покарання час перебування ОСОБА_8 під вартою до набрання вироком законної сили, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 , які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого, вирок щодо якого набрав законної сили 15 квітня 2016 року, та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання з урахуванням положень ч.5 ст. 72 КК України, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши надані матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи з учасниками судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст. 370, 372 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року частину 5 статті 72 КК України було викладено у новій редакції, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю. Але строк попереднього ув`язнення зараховується і при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена. Тобто дія правила зарахування судом строку попереднього ув`язнення розповсюджується не лише на осіб, зазначених у п.2 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 перебуває під вартою з 21 січня 2014 року. За вироком суду ухвалено обчислювати строк покарання з 09 грудня 2015 року та зарахувати у строк відбування покарання період перебування під вартою з моменту затримання, тобто з 21 січня 2014 року за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2014 року по 09 грудня 2015 року. На момент розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування положень ч.5 ст. 72 КК України зазначений закон набрав законної сили, тому підлягав застосуванню. Отже, висновки, викладені у в ухвалі місцевого суду, не відповідають матеріалам кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою необхідно задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування судом попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому колегія суддів зазначає, що у зв`язку з відмовою обвинуваченого ОСОБА_8 від апеляційної скарги, поданої ним на вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року, апеляційним судом 15 квітня 2016 року було закрите апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою, і вирок суду першої інстанції набрав законної сили. Таким чином, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 становить період з 21 січня 2014 року по 15 квітня 2016 року включно і складає 2 роки 2 місяці 26 днів, що з урахуванням абзацу першого частини 5 статті 72 КК України становить 4 роки 5 місяців 22 дні. За вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року ОСОБА_8 призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що на день розгляду апеляційної скарги ОСОБА_8 судом апеляційної інстанції він повністю відбув призначений строк покарання, у зв`язку з чим підлягає звільненню із зали суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відповідно до п.1 ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 строк перебування його під вартою з 21 січня 2014 року по 15 квітня 2016 року включно у строк відбування покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні арешту.

Звільнити ОСОБА_8 із зали суду у зв`язку з повним відбуттям призначеного строку покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4