Єдиний унікальний номер 735/569/16-к
Номер провадження 1-кп/728/122/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмачі кримінальне провадження , що внесене в ЄРДР 13.08.2013 року за № 0000408, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживав у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України , освіта повна загальна середня, вдівця, має одну неповнолітню дитину, з якою не проживає , не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебував, групи інвалідності не має , раніше судимого : 1) 18 травня 1994 року Мінським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140 ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 3, ст. 206, ст. 42 КК України до 6 років позбавлення волі ; 2) 15 листопада 2001 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 229-6, 42 КК України ( 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі ; 3) 17 грудня 2009 року Оболонським райсудом м. Києва за ст. 191 ч. 3 КК України до 4- х років позбавлення волі ; за постановою Бердичівського міськрайсуду Житомирської області від 05.09.2012 року звільненого умовно достроково на 1 рік 3 місяці 04 дні, в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2013 року , близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , будучи засудженим 17 грудня 2009 року Оболонським райсудом м. Києва, за ст. 191 ч. 3 КК України до 4-х років позбавлення волі, 13 вересня 2012 року звільнений умовно достроково від відбування покарання на 1 рік 3 місяців 4 дні, маючи не зняту та не погашену судимість , перебуваючи в приміщенні кафе „ Божий Дар , за адресою смт. Короп, Чернігівської області, площа Кибальчича , № 3, таємно від оточуючих шляхом вільного доступу , зі столика , здійснив крадіжку мобільного телефону марки „ Nokia. 1280 , вартістю 212 грн. 02 коп., що належав ОСОБА_6 , завдавши останньому матеріальних збитків .

Допитаний в судовому засіданні, як обвинувачений, ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, визнав повністю і пояснив, що влітку 2013 року він приїхав відпочивати в с. Вільне, Коропського району, де орендував будинок. В один із днів серпня 2013 року він приїхав за продуктами у смт. Короп , Чернігівської області, де зайшов до кафе „ Божий Дар випити кави. На літній терасі цього кафе, за одним із столиків, побачив раніше незнайомого чоловіка і сів до нього за столик . Чоловіка звали ОСОБА_7 . В процесі розмови розповів, що він з ОСОБА_8 і приїхав на відпочинок. В процесі розмови то він, то ОСОБА_7 виходили покурити . Через деякий час ОСОБА_7 вийшов , а він залишився за столиком , і помітив на краю столика мобільний телефон чорного кольору. А тому він взяв цей телефон без дозволу ОСОБА_7 і поклав собі в барсетку. Цей телефон він хотів подарувати сину своєї знайомої, яка проживає в с. Вільне, Коропського району. Після цього він пішов у бік автостанції, де сів у таксі і поїхав у с. Вільне . Таксиста попросив зупинитися біля будинку знайомої, сину якої хотів подарувати телефон. Але хлопець від подарунка відмовився. Через деякий час до будинку підїхав автомобіль і до господарства знайомої зайшли ОСОБА_7 , із яким він спілкувався в кафе, і таксист , який підвозив його до села. В процесі розмови з цими особами він повернув ОСОБА_7 телефон, але був він без сім- картки, так як він її викинув. За викликами Коропського суду він не зявлявся на неодноразові виклики , був оголошений в розшук , і 23 травня 2016 року був затриманий відповідно до ухвали слідчого судді Коропського райсуду і взятий під варту.

Крім особистого визнання своєї вини обвинуваченим у скоєнні кримінального правопорушення , його вина також підтверджується дослідженими судовому засіданні доказами .

Так , потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 13 серпня 2013 року, близько 15 години , він зайшов до кафе „ Божий Дар випити кави, сів за столик на літній терасі кафе . Через деякий час до кафе зайшов ще один відвідувач, який підійшов до його столика і попросився сісти за нього . Цього чоловіка він раніше не знав. Сівши за столик , цей чоловік став розповідати , що він з ОСОБА_8 , а приїхав у с. Вільне на відпочинок. Деякий час вони говорили на різні теми. В ході розмови він особисто декілька разів вставав із-за столика , виходив курити. Декілька разів виходив і цей чоловік. Через півгодини цей чоловік кудись вийшов і не повернувся. Йому потрібно було зателефонувати, він засунув руку в кишеню шортів, хотів дістати телефон, але його там не було. Він відразу ж здогадався, що телефон міг вкрасти чоловік , який сидів з ним за столиком. На даний час він сказати не може , чи телефон той чоловік міг витягнути з кишені штанів , чи телефон сам міг випасти з кишені штанів, чи може він його сам виклав на столик, за яким сидів . Коли він виявив зникнення телефону, відразу ж найняв таксі і поїхав у село Вільне, де знайшов чоловіка , який сидів з ним за столиком у кафе. Цим чоловіком виявився обвинувачений ОСОБА_9 . Він зайшов до будинку , на який вказав таксист, який підвозив ОСОБА_9 , і поцікавився у нього , чи не брав той його телефон, на що той повідомив, що взяв, і повернув йому викрадений телефон, зазначивши , що він не знає, як це сталося. В телефоні не було сім-картки , і ОСОБА_9 зазначив , що викинув її у смт. Короп. Обвинувачений не відшкодував йому вартості проїзду на таксі, а тому він звернувся із заявою до правоохоронних органів. Обвинувачений не зявлявся до суду за викликами і був оголошений в розшук. Матеріальних і моральних претензій він до обвинуваченого не має .

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 2 КК України були кваліфіковані правильно, так як він умисно, повторно, таємно, скоїв викрадення чужого майна , належного ОСОБА_6 , на загальну суму 212 грн. 02 коп., спричинивши йому матеріальних збитків. 13 серпня 2013 року , близько 15 години 30 хвилин, в кафе „ Божий Дар у смт. Короп , Чернігівської області .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд , керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України , враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а він ст. 12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості. Від скоєння цього злочину не настало тяжких наслідків. Обвинувачений, як особа, за місцем свого тимчасового проживання, у с. Вільне, Коропського району, Вільненською сільською радою характеризувався негативно, як особа, схильна до правопорушень, яка вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями . На обліку у лікаря психіатра обвинувачений не перебував. Обвинувачений не працював, на обліку в центрі зайнятості не перебував, групи інвалідності не має. Матеріали справи не містять в собі даних про притягнення його до адміністративної відповідальності . Як помякшуючу обставину відповідно до ст. 66 КК України суд враховує те, що обвинувачений щиро розкаявся в скоєному злочині. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, щодо обвинуваченого не встановлено. Обвинувачений скоїв новий корисливий злочин в період умовно - дострокового звільнення від покарання за вироком Оболонського райсуду м. Києва від 17.12.2009 року, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення і перевиховання . З грудня 2013 року був оголошений в розшук .

З урахуванням викладеного, ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин , що помякшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також тієї обставини , що новий злочин обвинуваченим було скоєно в період умовно дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Оболонського райсуду м. Києва від 17.12.2009 року, обвинуваченому із застосуванням вимог ст. 71 КК України слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, так як таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів. Невідбутий строк покарання за цим вироком складає 1 рік 3 місяці 4 дні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді утримання під вартою в СІЗО м. Чернігова на підставі ухвали слідчого судді Коропського райсуду Чернігівської області від 23.05.2016 року до 22 липня 2016 року ( а.с.101-102).

У справі наявні речові докази , доля яких підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України .

Процесуальні витрати по справі, які складаються із вартості проведення експертизи в ході досудового розслідування , в розмірі 97 грн. 80 коп відповідно до ст. ст. 118, 122, 124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України , суд ,-

Ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у предявленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на термін 1 / один / рік.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Оболонського райсуду м. Києва від 17.12.2009 року, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 до відбуття 1 / один / рік 6 / шість / місяців позбавлення волі за сукупністю вироків.

Строк відбуття покарання обвинуваченому слід рахувати з часу затримання , тобто, з 23.05.2016 року.

В строк відбуття покарання обвинуваченому відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України слід зарахувати строк попереднього увязнення з розрахунку 1 день попереднього увязнення за 2 дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому залишити запобіжний захід у вигляді утримання під вартою в СІЗО м . Чернігова .

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави за проведення товарознавчої експертизи в ході досудового розслідування 97 (дев`яносто сім) гривень 80 копійок.

Речові докази по справі мобільний телефон „Nokia 1280, який був переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення прокурором, захисником, потерпілим, а обвинуваченим протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду 1 інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1