Справа № 738/1189/16-к
№ провадження 1-кп/738/65/2016
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року

місто Мена Чернігівської області
Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:
судді ОСОБА_1 ,
Секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000041 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Пітушка Келерешанського району Республіки Молдова, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,
за участю: прокурораОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
26 лютого 2016 року приблизно о 20 годині ОСОБА_4 , керуючи автомобілем MITSUBISHI Carisma, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в селі Волосківці Менського району Чернігівської області по автодорозі Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч зі швидкістю 60 км/год., у напрямку з м.Чернігова до м. Мени, на заокгругленій ділянці проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобіля, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху та на 54 км + 850 м. Вказаної автодороги здійснив зіткнення з мікроавтобусом VOLKSVAGEN T4, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався по смузі свого руху у напрямку з міста Мени до міста Чернігова.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля MITSUBISHI Carisma, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: внутрішньочерепної травми з багатоуламковими переломами кісток черепа, забоєм головного мозку, закритої тупої травми живота: розривів прямої долі печінки по її нижній поверхні; забійних ран лівого коліна, лівої гомілки, правого стегна, забійних ран обличчя; закритої травми грудної клитки: непрямих переломів 4-9 ребер справи, 4-8 ребер зліва, забоїв та розривів тканини легень; синців і саден обличчя, ніг, китиць, передньої черевної стінки грудей, які за ступенем тяжкості, в своїй сукупності, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті. Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок внутрішньочерепної травми, що супроводжувалась багатоуламковими переломами кісток черепа, крововиливами в м`які тканини черепа, забоєм та набряком головного мозку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мікроавтобусу VOLKSVAGEN T4, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 3, 4, 5 ребер зліва з помірним зміщенням уламків, закритого перелому шиловидного відростка лівої променевої кістки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.2.3 (б) ПДР України (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 11.3 ПДР України (На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу), п. 12.1 ПДР України (Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), п.12.2 ПДР України (У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги), що знаходиться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав, цивільні позови визнав частково та під час допиту у судовому засіданні показав, що водить автомобіль з 2003 року. 26 лютого 2016 року близько 20 години їхав в м. Мену автомобілем, який належить племіннику ОСОБА_10 автомобілі були знайомі Дядюра і Порада, яких віз у село Макошине. Рухався зі швидкістю 50-60 км/год, йшов сніг, освітлення було погане. Автомобіль занесло, викрутив кермо, а потім сталось зіткнення з іншим автомобілем. Потерпілим матеріальної допомоги не надавав, але була розмова з потерпілим ОСОБА_11 з приводу передачі автомобіля дитині ОСОБА_12 .

Потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду показала, що 26 лютого 2016 року близько 21 години їй зателефонували і повідомили що сталась дорожньо-транспортна пригода і її донька ОСОБА_13 загинула. Обвинувачений не відшкодував витрати на поховання доньки та моральну шкоду. Потерпіла підтримала цивільний позов, просила стягнути з ОСОБА_4 витрати на поховання ОСОБА_9 у сумі 7020,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн., при призначенні покарання обвинуваченому просила суворої міри покарання .

Потерпіла ОСОБА_14 в судовому засіданні показала , що вона 26.02.2016 перебувала в автомобілі , яким керував ОСОБА_8 , в селі Волосківці Менського району вона зненацька побачила , що на їх смугу руху вискочила інша машина , з якою і сталось зіткнення . На її думку уникнути пригоди для авто в якому вона рухалась не було можливості , так як обвинувачений їхав досить швидко . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження , а саме перелом декількох ребер та руки . На час розгляду справи вона почуває себе зле , наслідки аварії відчуває і дотепер. Для обвинуваченого просила суворої мірі покарання .
Свідок ОСОБА_15 під час судового розгляду показав, що 26 лютого 2016 року він разом з рідними та обвинувченим , який рухався іншою машиною , їхали з Києва до смт. Макошино Менського району Чернігівської області . Погода була погана , йшов сніг , дорожнє покриття було слизьким , швидкість руху в його авто була невеликою . В селі Волосківці Менського району Чернігівської області обвинувачений обігнав авто свідка та ще два автомобіля , при чому рухався зі швидкістю , яка не мала би бути при несприятливій погодній умові . Поведінка обвинуваченого здивувала свідка , а через кілька секунд він почув сильний удар і зрозумів , що обвинувачений потрапив в аварію . Під`їхавши ближче дійсно побачили , що авто обвинуваченого виїхало на зустрічну смугу де зіткнулося з мікроавтобусом в якому постраждала жінка , а в авто обвинуваченого лежала без ознаків життя ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала , що 26.02.2016 вона разом із чоловіком їхали з Києва в смт. Макошино Менського району . Іншою машиною їхали родичі , де за кермом був обвинувачений ОСОБА_4 . Погодні умови були складними , після прослідування міста Чернігова пішов мокрий сніг , дорожнє покриття було слизьким . В с . Волосківці Менського району обвинувачений обігнав авто з свідком та ще два авто , які їхали попереду. А через хвилину , свідок почула гучний удар . Коли під`їхали ближче, то побачили , що авто обвинуваченого виїхавши на зустрічну смугу здійснило зіткнення з іншим авто . В автомобілі обвинуваченого були всі без свідомості , він перший вийшов з салону авто , а потерпілу ОСОБА_9 виявили без ознаків життя .
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується:
- відомостями з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.02.2016 року, планом-схемою до нього та фото таблицею ( а.с. 47- 62 ) ,

- відомостями з протоколу додаткового огляду місця події від 27.02.2016 року планом-схемою до нього та фото таблицею ( а.с.72-78 ) ,

- відомостями з протоколу огляду транспортного засобу ( автомобіля MITSUBISHI Carisma, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 26.02.2016 року ( а.с.63- 67 ) ,

- відомостями з протоколу огляду транспортного засобу ( автомобіля VOLKSVAGEN T4 реєстраційний номер НОМЕР_2 ) від 26.02.2016 року ( а.с. 68-71 )

- відомостями з висновку експерта № 23 від 26.03.2016 року про те, що смерть ОСОБА_9 настала внаслідок внутрішньочерепної травми, що супроводжувалась багатоуламковими переломами кісток черепа, крововиливами в м`які тканини черепа, забоєм та набряком головного мозку ( а.с. 81- 86 ) ,

- відомостями з висновку експерта № 108 від 16 березня 2016 року про те, що рульове керування автомобіля MITSUBISHI Carisma, реєстраційний номер НОМЕР_1 на період проведення експертного огляду знаходиться в технічно-працездатному стані, система робочого гальма знаходилась в частково-відмовному стані через несправності у вигляді зносу гальмівних дисків передніх коліс та гальмівного барабану лівого заднього колеса ( а.с. 89- 95 ) ,

- відомостями з висновку експерта № 109 від 16 березня 2016 року про те, що рульове керування автомобіля VOLKSVAGEN T4, реєстраційний номер НОМЕР_2 на період проведення експертного огляду знаходиться в технічно-працездатному стані ( а.с. 98- 104 ) ,

- відомостями з висновку експерта № 110 від 14.03.2016 року , про те , що первинний контакт відбувся між передньою частиною автомобіля марки VOLKSVAGEN T4, реєстраційний номер НОМЕР_2 з лівою боковою частиною автомобіля марки MITSUBISHI Carisma, реєстраційний номер НОМЕР_1 на відстані близько 120см-173 см від задньої частини автомобіля MITSUBISHI Carisma, реєстраційний номер НОМЕР_1 та був спрямований за напрямком зліва направо та спереду назад . На момент контакту автомобіль під керування обвинуваченого знаходився в обертовому русі , тому після первинного контакту відбувся вторинний контакт передньою частиною автомобіля під керування обвинуваченого з лівою боковою частиною автомобіля VOLKSVAGEN T4 ( а.с.107-115)

- відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту від 22.03.2016 року за участю свідка ОСОБА_17 , який показав та розказав про обставини ДТП ( а.с. 116-120 ) ,

- відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту від 27.04.2016 року за участю свідка ОСОБА_17 , який показав та розказав про обставини ДТП ( а.с. 147- 151 )

- відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту від 07.04.2016 року за участю свідка ОСОБА_8 , який показав та розказав про обставини ДТП ( а.с.130-135 ) ,

- відомостями з висновку експерта № 184 від 29 квітня 2016 про те, що дії водія автомобіля MITSUBISHI Carisma, реєстраційний номер НОМЕР_1 не відповідали вимогам п. 11.3, 12.1, 12.2 ПДР України і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події ДТП ( а.с. 139 146 ) ,

- відомостями з висновку експерта № 387 від 18 квітня 2016 року про те, що потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 3, 4, 5 ребер зліва з помірним зміщенням уламків, закритого перелому шиловидного відростка лівої променевої кістки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості ( а.с. 152-154 ) .

За сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, та тих, що були здобуті в ході судового розгляду, а саме: показань обвинуваченого, потерпілих , свідків, а також досліджених в судовому засіданні доказів , суд зробив висновки з приводу наявності вини у діях обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності , дають підстави суду зробити висновок, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 та заподіяло потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості , досудовим слідством правильно кваліфіковано за ст. 286 ч. 2 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує , що злочин скоєно особою , яка раніше не притягалась до кримінальної відповідальності , вину вчиненого злочину визнав в повному обсязі, матеріальну допомогу потерпілим не надав, не працює, на обліку у лікаря нарколога не перебуває , що дана особа , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває , негативні характеризуючи дані відсутні , але потерпілі наполягали на суворій мірі покарання . Інтересу щодо стану здоров`я потерпілої ОСОБА_7 не проявляв, пропозицій щодо допомоги потерпілим не висловлював , тому суд вважає , що щирого каяття з боку обвинуваченого не було .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За таких обставин , суд вважає за необхідне , застосувати до обвинуваченого мінімальну міру покарання за санкцією ст. 286 ч.2 КК України .

Главою 9 КПК України врегульовано процедуру вирішення питань щодо відшкодування шкоди винною особою , з приводу відшкодування шкоди закладу охорони здоров`я , де лікувалась потерпіла особа від злочину , передбачено ст. 1206 ЦК України

При вирішенні цивільного позову заявленого прокурором відділу прокуратури Чернігівської області в інтересах Корюківської центральної лікарні Корюківської районної ради Чернігівської області до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 в розмірі 1173,67 грн., суд приходить до висновку про задоволення цієї вимоги та стягнення відповідних коштів у відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 .

Як передбачено ч.1 ст.128 КПК України особа , якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди , має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного , обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи , яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду , завдану діяннями підозрюваного , обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинили суспільно небезпечне діяння .

Крім того , ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено , що цивільний позову кримінальному провадженні розглядається судом за правилами , встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини , що виникли у зв`язку з цивільним позовом , цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови , що вони не суперечать засадам кримінального судочинства .

Статтею 1194 ЦК України передбачено , що особа , яка застрахувала свою цивільну відповідальність , у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування ) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ) .

При цьому ст. 3 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів »передбачено , що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою відшкодування шкоди , заподіяної життю , здоров`ю та ( або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і для захисту майнових інтересів страхувальників ( Ухвала ВССУ від 20 серпня 2015 року , справа №5-1803км15).

У п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди , завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня2013 року № 4 роз`яснено , що відповідно до статті 21 Закону № 1961 на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності , тобто володільці транспортних засобів , звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 ст. 13 цього Закону , зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності , яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв`язку із цим при пред`явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті підвищеної небезпеки , суд має право виключно в порядку , передбаченому ст.33 ЦПК України ( тільки за клопотанням позивача ) залучити до участі у справі страхову організацію ( страховика ) , яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу . Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме із страховика є підставою для відмови в позові до завдавала шкоди у відповідному розмірі .

Отже , закон визначає механізм страхового відшкодування та передбачає одночасну участь у справі , де є страхування цивільно-правової відповідальності, і фізичної особи, і страхувальника , оскільки відшкодування шкоди здійснюється за рахунок страховика в межах встановлених лімітів .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди підлягає залишенню без розгляду, оскільки під час судового розгляду кримінального провадження було встановлено, що цивільна відповідальність ОСОБА_4 застрахована. Як вбачається із змісту позовних вимог позов пред`явлено лише до обвинуваченого. Клопотань про залучення до участі у справі в якості відповідача або третьої особи страховика від сторін провадження не надходило, окрім цього цивільним позивачем не надано доказів родинних відносин ОСОБА_6 з ОСОБА_9 що позбавляє можливості вирішити цивільний позов відповідно до вимог ЦПК України.

Залишення цивільних позовів без розгляду не перешкоджає прокурору та потерпілій звернутися з вимогами в порядку цивільного судочинства.

Цивільні позови прокуратури Чернігівської області: в інтересах Київської міської клінічної лікарні №12 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування в розмірі 2693,61 грн., в інтересах Комунального закладу охорони здоров`я «Менська центральна районна лікарня» до ОСОБА_4 стягнення витрат на стаціонарне лікування в розмірі 309,67 грн., а також в інтересах Комунального закладу охорони здоров`я «Менська центральна районна лікарня» до ОСОБА_4 стягнення витрат на стаціонарне лікування в розмірі 2148,31 грн. підлягають залишенню без розгляду, оскільки у цих позовах заявлено вимоги про стягнення витрат на стаціонарне лікування осіб самого обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_18 , які не являються потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.3 Конституції України , людина , її життя і здоров`я , честь і гідність , недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю .

Призначаючи покарання , у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину , дані про особу винного та обставини , що пом`якшують і обтяжують покарання .

Процесуальні витрати, які підтверджуються документально у загальному розмірі 6778,12 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази автомобіль MITSUBISHI Carisma, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Менського відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області повернути законному володільцю ОСОБА_10 , мікроавтобус VOLKSVAGEN T4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Менського відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області повернути законному володільцю - ОСОБА_8 .

Обрати для обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання .
На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 100 , 369, 370 , 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання 3 ( три ) роки позбавлення волі .
Обрати для обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання : повідомляти суд про зміну місця свого проживання .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Корюківської центральної лікарні Корюківської районної ради Чернігівської області 1173,67 грн. у відшкодування витрат на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_7 .

Цивільний позов прокуратури Чернігівської області в інтересах Київської міської клінічної лікарні №12 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування в розмірі 2693,61 грн. залишити без розгляду.

Цивільний позов прокуратури Чернігівської області в інтересах Комунального закладу охорони здоров`я «Менська центральна районна лікарня» до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування в розмірі 309,67 грн. залишити без розгляду.

Цивільний позов прокуратури Чернігівської області в інтересах Комунального закладу охорони здоров`я «Менська центральна районна лікарня» до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування в розмірі 2148,31 грн. залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в розмірі 6778, 52 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази - автомобіль MITSUBISHI Carisma, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Менського відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області повернути законному володільцю ОСОБА_10 ( а.с. 159 ) , мікроавтобус VOLKSVAGEN T4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Менського відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області повернути законному володільцю ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Менський районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1