Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 1-кс/711/2437/16
Справа №711/8039/16-к
У Х В А Л А

14 вересня 2016 року м.Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яснозір`я, Черкаського району, Черкаської області, громадянину України, не зареєстрованому, проживаючому по АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
14.09.2016 року слідчий за погодженням із процесуальним прокурором звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання мотивоване тим, що 18.07.2016 близько 19 годин 20 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на 58 км. + 200 м. автодороги Канів Чигирин Кременчук, від села Свидівок в напрямку села Будище Черкаського району, Черкаської області, на заокругленій ділянці дороги в порушення вимог п.п. 2.3 б), 2,9 а) та 12.1 Правил дорожнього руху України, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, під час руху по заокругленній проїзної частини автодороги ліворуч, не переконавшись, що це буде безпечно, змінив напрямок руху вправо, виїхав на праве узбіччя, унаслідок чого унаслідок чого скоїв наїзд на прешкоду у вигляді стовбура дерева.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього сидіння ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку судовомедичної експертизи №03-01/543 від 19.07.2016 помер від сполученої травми голови, грудної клітинита живота, яка ускладнилася розвитком шоку.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , а саме вимог п.п. 2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого.

13.09.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, яке відповідно до санкції ч. 2 ст. 286 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого,, а під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів у кримінальному провадженні, шляхом умовляв, погроз, підкупу чи інше, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

У судовому засіданні прокурор прохала задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Враховуючи, що останній може незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів. Вчинений злочин є тяжким, а тому останній може переховуватись від органів слідства, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження ухилятись від суду, також просить взяти до уваги міру покарання, яке може загрожувати підозрюваного, та врахувати те, що перебуває на обліку нарколога і притягувався в минулому до кримінальної відповідальності. Слідчий підтримав прокурора із наведених підстав.

Адвокат підозрюваного заперечив щодо поданого клопотання, повідомив,що підозрюваний ОСОБА_5 на утриманні має особу похилого віку матір та тещу, яка потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, не судимий, характеризується позитивно. Завжди з`являвся та нікуди не дівся протягом 2х місяців.

Підозрюваний підтримав думку адвоката із наведених в ній підстав.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та адвоката, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для нього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася. В чому проводжу аналогію щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п.85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Дане стосується і лояльнішого виду запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Крім наведеного, суд враховує, що домашній арешт є досить суровим запобіжним заходом, та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі в разі визнання його винним, те, що він має на утриманні особу похилого віку, маму ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є пенсіонером, тещу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є тяжко їворою, негативних характеризуючих даних не надано, раніше не судимий, що в судовому засіданні було належно підтверджено стороною захисту із наданням відповідних копій документів та прокурором не доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Підозрюваний має постійне місце проживання, аморального способу життя не веде, не дивлячись на перебування на обліку у лікаря-нарколога, стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження вимоги щодо застосування саме запобіжного заходу у виді домашнього арешту, чи підтвердження того, що підозрюваний здійснював чи здійснить вплив на свідків у даному кримінальному проваджені, потерпілого чи експертів. Також враховано, що кримінальне провадження порушено 19.07.2016 року, про що внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування, таким чином пройшов досить тривалий проміжок часу, за який ОСОБА_5 не порушив жодні процесуальні обов`язки, з`являвся на виклик слідчого, з`явився в судове засідання, за цей час факту продовження злочинної діяльності не встановлено.

Також враховано, що підозрюваний вчинив тяжкий необережний злочин у стані алкогольного сп`яніння, про що частково визнає свою провину, як зазначив у судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, вважаю, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання для підозрюваного ОСОБА_5 у повній мірі достатній на даній стадії кримінального провадження для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому для нівелювання ризику впливу на свідків потерпілого та експертів достатньо на даній стадії кримінального провадження покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40, 131, 132, 176 178, 181, 184, 194, 309, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати до слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 із періодичністю не рідше одного разу на два тижні, за його викликом, для профілактики ризику переховуватися від слідства та утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та експертами: судовими експертами Черкаського НДЕКЦ в Черкаській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , судово медичними експертами Черкаського обласного бюро судово-медичних експертиз ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Дані обов`язки покладаються на підозрюваного строком 60 днів з моменту проголошення ухвали.

Невиконання покладених обов`язків та вчинення кримінального правопорушення є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

Копію ухвали вручити підозрюваному, направити слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору для відому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1