Справа № 136/294/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості від 19.02.2016 року у кримінальному провадженні №0000029, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, вдови, непрацюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 cт. 263 КК України

за участі сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що в січні 2016 року під час прибирання житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , виявила револьвер чорного кольору із написом "Кобра", а також боєприпаси різного калібру, які належали її покійному чоловікові, ОСОБА_6 . В подальшому, маючи намір на незаконне зберігання бойових припасів та зброї з метою збуту, ОСОБА_3 взяла даний револьвер та боєприпаси, і тим самим незаконно їх придбала, після чого заховала до серванту, що знаходився в житловому будинку, де незаконно їх зберігала без передбаченого законом дозволу.

29.01.2016 року працівниками поліції Липовецького ВП Гайсинського ВП Головного управління НП у Вінницькій області при проведенні огляду домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована та проживає ОСОБА_3 , у дерев`яному серванті було виявлено та вилучено 54 (п`ятдесят чотири) предмети, схожі на боєприпаси та револьвер кустарного виробництва із написом "Кобра".

Відповідно до висновку експерта № 42-Б від 19.02.2016 року, надані на дослідження предмети, які вилучені у домогосподарстві, що розташоване в АДРЕСА_1 , являються:

1) 49 (сорок дев`ять) патронів, є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї малокаліберними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5.45 мм. Призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок моделей "ТОЗ-8", "ТОЗ-8М", "ТОЗ-11", "ТОЗ-99", "ТОЗ-17", "ТОЗ-78" та інших калібру 5,6 мм. (патрони придатні для стрільби);

2) 5 (п`ять) патронів, які не відносяться до бойових припасів, а є пістолетними патронами калібру 9 мм. Р.А., несмертельної (травматичної дії), спорядженими гумовими кулями та призначеними для стрільби з пістолетів калібру 9 мм. Р.А.

3) предмет вилучений в домогосподарстві ОСОБА_3 , є саморобним гладко ствольним револьвером, призначеним для стрільби патронами калібру 9 мм. Р.А., 9 мм. R. У зв`язку з неможливістю проведення експериментальної стрільби й визначення питомої кінетичної енергії стріляного снаряда, відповісти на питання щодо віднесення даного саморобного револьвера до вогнепальної зброї не представляється можливим.

Такі умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту 49 (сорок дев`ять) патронів, які є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї.

Разом з обвинувальним актом до суду було подано Угоду про визнання винуватості від 19.02.2016 року, яка укладена в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, між прокурором Немирівської місцевої прокуратури, юристом 3-го класу ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченою у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 .

Згідно умов даної угоди прокурор та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст. 263 КК України. У повному обсязі сформульованого обвинувачення ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , а саме: за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнити її від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, які визначені згідно ст. 76 ч.1 п.п. 2, 3 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, а також повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.

Також в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_3 у присутності її захисника, адвоката ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вказав на те, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК та КК України, тому просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену між ними в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні також просила вказану угоду укладену з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкриміновано за ч.1 ст. 263 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_5 , послався на дотримання вимог і правил як КПК так і КК України при укладенні угоди про визнання винуватості, а тому також просив суд затвердити угоду укладену між його підзахисною та прокурором.

Судом з`ясовано, що, у відповідності до положень ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України є тяжким злочином від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченою угоди про визнання винуватості. При цьому судом враховується ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченої.

Так, ОСОБА_3 раніше не судима, за місцем проживання характеризується добре.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, які підтверджені доказами, що оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, а саме - "незаконне придбання та зберігання з метою збуту 49 (сорок дев`ять) патронів, які є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї", а отже її дії вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст. 263 КК України.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, особи винної, обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченою на досудовому розслідуванні в даному кримінальному провадженні та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами такої угоди міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта становлять 920,70 грн.

Також судом встановлено, що в ході судового розгляду обвинуваченій запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 66, 67, 263 ч.1 КК України, ст.ст. 100, 124, 314, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 473-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 19 лютого 2016 року між прокурором Немирівської місцевої прокуратури, юристом 3-го класу ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000029, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2016 року.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19.02.2016 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, які визначені згідно ст. 76 ч.1 п.п. 2, 3 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, а також повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 920 (дев`ятсот двадцять) грн. 70 грн.

Речові докази: бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї в кількості 49 (сорок дев`ять) патронів (калібру 5.45 мм.), 5 (п`ять) пістолетних патронів (калібру 9 мм. Р.А.), а також саморобний гладкоствольний револьвер із написом "Кобра", які знаходяться в кімнаті речових доказів Липовецького ВП Немирівського ВП Головного управління НП у Вінницькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд виключно з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Після проголошення вироку його копію негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1