Справа № 129/3275/15-к
Провадження по справі № 1-кп/129/55/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" травня 2016 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000058 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, раніше несудимого, у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, -

Встановив:
23 вересня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 , військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 на посаді водія польової лазні №3 взводу матеріально-технічного забезпечення, місце дислокації АДРЕСА_2 , призваний під час мобілізації на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , після проходження стаціонарного лікування в гастроентерологічному відділенні Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону м. Вінниці в період з 2.09.2014 р. по 22.09.2014 р., з метою ухилення від військової служби не з`явився у військову частину НОМЕР_1 за місцем проходження ним військової служби з лікувального закладу з 23.09.2014 р. по теперішній час.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 408 КК України як вчинене військовослужбовцем нез`явлення з лікувального закладу до військової частини з метою ухилитися від військової служби.

Вину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що він проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 в званні старшого солдата на посаді водія польової лазні №3 взводу матеріально-технічного забезпечення, 2.09.2014 року він був госпіталізований в клініку гастроентерології Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону м. Вінниці, де знаходився до 22.09.2014 р., по завершенню лікування з 23.09.2014 р. по теперішній час не повернувся до місця проходження військової служби, тому що не бажає в подальшому проходити військову службу, весь цей час перебував вдома по АДРЕСА_1 , де здійснював догляд за хворою лежачою бабусею.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів

Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і свідчать про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню нових злочинів ним буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ст. 69 КК України, суд визнає щире каяття, сприяння встановленню істини по справі, відсутність у нього судимості, наявність на утриманні хворої бабусі похилого віку; за таких обставин суд переходить до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст. 408 КК України, у виді штрафу; також суд враховує, що скоєний ОСОБА_4 злочин є середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України.

Керуючись статтями 194, 369, 370,371,373,374 КПК України, -

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп. (три тисячі чотириста гривень).

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: