Дата документу Справа № 331/1907/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/1907/16-к Слідчий суддя 1 інстанції
№ провадження 11сс/778/259/16 ОСОБА_1
Категорія ст. 196 Доповідач в 2 інстанції
КПК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 11 червня 2016 року з одночасним визначенням суми застави в розмірі 20 670гривень, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, (у разі внесення застави) стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., уродженця с. Азовське Якимівського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

*27 липня 2001 року за ч. 3 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

*29 червня 2005 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 06 вересня 2007 року умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 5 місяців;

-14 грудня 2009 року за ч. 3ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 07 вересня 2011 року умовно-достроково, невідбутний термін 11 місяців 3 дні;

-17 грудня 2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Органом досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вчиненого за наступних обставин.

13 грудня 2015 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, прибув до будинку що розташований по АДРЕСА_3 , для скоєння крадіжки чужого майна, де побачив автомобіль «ВАЗ 21011» НОМЕР_1 .

Подалі, діючи згідно свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, вважаючи що його злочинні дії були не помічені оточуючими, за допомогою заготовлених раніше ножиці, відкрив двері водія, таким чином проникнувши в салон.

Не зупиняючись на скоєному, знаходячись в салоні автомобіля шляхом вільного доступу скоїв крадіжку майна, що належить ОСОБА_9 , а саме: відеорегістратор «Pioneer P 66 70DVR», вартістю 1845 грн 20 коп., автомобільну магнітолу «JVC KDR62», вартістю 2450 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на суму 4295 грн. 20 коп.

Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи діяти згідно свого злочинного умислу, спрямованого таємне викрадення чужого майна, покинув салон автомобіля, тим самим отримав можливість розпоряджатися на власний розсуд, продавши в подальшому раніше невідомому на ринку Анголенко, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

Того ж дня відомості про злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, внесені до ЄРДР внесені відомості за № 0004466.

14 квітня 2016 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

14 квітня 2016 року слідчий Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Запорізької прокуратури № 1 ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , в якому з дотриманням вимог ст. 184 КПК України викладені обставини, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з посиланням на докази, що підтверджують ці обставини, та обґрунтування неможливості запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При розгляді клопотання слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує слідчій, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на те, що суд не врахував усі дані про особу підозрюваного, який щиро розкаявся та визнав вину в скоєні злочину, сприяє встановленню істини по справі, не ухиляється від проведення слідчих дій, вказуючи на невелику тяжкість злочину, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, зазначаючи на те, що не встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просить скасувати ухвалу слідчого судді і обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора щодо законності ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги підстав для скасування або зміни судового рішення, передбачених ст. 409 КПК України, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 193 КПК України та перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, і, на думку колегії суддів, правильно прийшов до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_8 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується матеріалами провадження, та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі дані про особу ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів, судимість за які не знята та не погашена, ухилявся від слідства в даному кримінально провадженні, у зв`язку з чим був оголошений в розшук, що дає підстави вважати, що ОСОБА_8 може знов вчинити кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливати на потерпілого в даному кримінальному провадженні, що в сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Доводи апеляційної скарги захисника, що обвинувачений не переховувався від слідства є спростовними, оскільки постанова слідчого від 26 березня 2016 року про оголошення підозрюваного у розшук та зупинення досудового розслідування не була ніким оскаржена.
Таким чином, висновки слідчого судді є обґрунтованими і відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 11 червня 2016 року з одночасним визначенням суми застави в розмірі 20 670гривень, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, (у разі внесення застави) стосовно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу, оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Судді: 1 2 3