Справа № 545/2945/16-к
Провадження 1-в/545/1337/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.10.2016 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки: м. Дзержинськ, Донецької області, мешканки: АДРЕСА_1 , розлучена, з середньою спеціальною освітою, Раніше судима:

1)06.04.2007 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст.ст. 309 ч. 1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 2роки;

2)24.12.2007 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст.ст. 164 ч. 1,71 ч. 1 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

3)13.05.2011 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст.ст. 164 ч. 2 КК України до 120 годин громадських робіт;

4)31.05.2012 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст.ст. 164 ч. 2 КК України до 120 годин громадських робіт.

5)19.11.2014року Дзержинським міським судом Донецької області за ст. 317 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі,

про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджена ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 клопотання підтримала, та прохала його задовольнити, з наведених у ньому підстав, а саме , що вона за час відбуття покарання не має стягнень.

Представник адміністрації ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення заяви засудженої, вказала на те, що засуджена хоча і не має стягнень та заохочень, але до роботи відноситься без ініціативи, а також те, що засуджена відбула не великий строк від встановленого судом покарання, і за час його відбування не довела своє виправлення, характеризується посередньо,раніше будучи судима із застосуванням іспитового строку та громадських робіт знову вчиняла злочини.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вказавши на те, що засуджена ОСОБА_5 з 26.01.2015 року утримувалася в слідчому ізоляторі міста Артемівськ. Під час тримання в слідчому ізоляторі не допускала порушень вимог режиму утримання та розпорядку дня, характеризувалася посередньо. Стягнень та заохочень не має. До роботи хоча і залучалася але норми виробітку не виконувала.

Заслухавши думку прокурора, представника установи, які заперечували щодо задоволення клопотання, пояснення засудженої, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Так судом встановлено, що засуджена ОСОБА_5 з 26.01.2015 року утримувалася в слідчому ізоляторі міста Артемівськ. Під час тримання в слідчому ізоляторі не допускала порушень вимог режиму утримання та розпорядку дня, характеризувалася посередньо. Стягнень та заохочень не має. До роботи не залучалася.

З 06.02.2015 року відбуває міру кримінального покарання в Надержинщинській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№65). Згідно рішення комісії установи по розподілу засуджених з дільниці карантину, діагностики та розподілу 21.03.2015 року розподілена у відділення СПС №3.

Працевлаштована на виробничій зоні установи працівником ручних робіт в бригаді №53. До роботи відноситься пасивно, ініціативи не проявляє, норму виробітки не виконує. Робоче місцене завжди утримує в чистоті. За час відбування покарання в установі характеризується посередньо. Стягнень та заохочень не має, на заходи виховного впливу, що проводяться в установі реагує не завжди добре та правильних висновків для себе не робить. Роботи по благоустрою місць позбавлення волі та роботи із самообслуговування виконує, але їх необхідності не розуміє. Засуджена ОСОБА_5 розглядалася на комісії установи щодо застосування пільги передбаченою статтею 101 КВК України (протокол №30 від 29.10.2015року) комісія установи прийняла рішення не застосовувати вказану статтю, так як вона не стає на шлях виправлення. Засуджена ОСОБА_5 розглядалася на комісії установи щодо застосування пільги передбаченою статтею 82 КК України (протокол №3 від 03.02.2016 року) та 23.07.2016 року за ст..81 КК України комісія установи прийняла рішення не застосовувати вказані статті, так як засуджена не стала на шлях виправлення. Усвідомлює тяжкість скоєного злочину не в повному обсязі. Визнає себе винною частково.

Аналізуючи встановлені судом обставини суд вважає, що засуджена не довела своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття не відбутої частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви засудженої ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1