У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні 03 березня 2016 року у м. Києві кримінальне провадження № 0000934 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому провадженні у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 24 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 .
Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 травня 2015 року
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт. Сутиски Тиврівського району
Вінницької області, жителя м. Жмеринка,
неодноразово судимого, востаннє вироком
Жмеринського міськрайонного суду від 09.08.2006
року за ч. 3 ст. 185 КК України (далі КК)
на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,
засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24 липня 2015 року вирок змінено та призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК у виді 3 місяців арешту.
ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він в період з 13 по 15 грудня 2014 року вночі, за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів вчинив шість епізодів крадіжок чужого майна з автомобілів, що були припарковані біля будинків на вулицях м. Жмеринки, відкриваючи при цьому замок водійських дверцят за допомогою ножиць, а також шляхом демонтування дверцят за допомогою домкрату та гайкових ключів, викравши таким чином майно потерпілих: ОСОБА_7 вартістю 1 300 грн, ОСОБА_8 - 1 060 грн, ОСОБА_9 - 700 грн, ОСОБА_10 - 990 грн, ОСОБА_11 - 3 500 грн, ОСОБА_12 - 5 000 грн.
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі ОСОБА_6 . Посилається на безпідставне призначення йому апеляційним судом занадто м`якого покарання у виді арешту.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_6 через м`якість є обґрунтованими.
Як видно з вироку, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, пом`якшуючі покарання обставини, якими суд визнав визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди та наявність на утриманні малолітньої дитини, обтяжуючі покарання обставини рецидив злочину та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, та дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, за місцем реєстрації характеризується задовільно, не працює. Тому суд призначив ОСОБА_6 обґрунтоване покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК.
Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_6 покарання у виді арешту, апеляційний суд послався на встановлені судом першої інстанції обставини, думку потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні, а також на висловлене ОСОБА_6 бажання піти добровольцем в зону АТО.
Проте, судом апеляційної інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_6 вчинив шість умисних корисливих злочинів середньої тяжкості протягом незначного проміжку часу. Дані злочини ОСОБА_6 вчиняв повторно та за попередньою змовою групою осіб, з використанням спеціальних навиків відкриття автомобілів, з яких вчинялися крадіжки.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше чотири рази засуджувався до покарання у виді позбавлення волі за вчинення середньої тяжкості та тяжких умисних корисливих злочинів, а саме крадіжок. Двічі звільнявся від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком та двічі умовно-достроково, проте під час іспитового строку та невідбутого терміну умовно-дострокового звільнення вчиняв нові злочини, у зв`язку з чим засуджувався до остаточного покарання на підставі ст. 71 КК. Не зважаючи на те, що ОСОБА_6 двічі відбував тривалі терміни покарання у місцях позбавлення волі, це не забезпечило його перевиховання та усвідомлення ним необхідності вести належний спосіб життя та утриматися від вчинення злочинів, на шлях виправлення він не став і до погашення судимості за попередні крадіжки знову вчинив шість епізодів крадіжок чужого майна.
Обставиною, яка, відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 67 КК, обтяжує покарання, є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_6 не працює, веде паразитичний спосіб життя за рахунок вчинення крадіжок чужого майна, систематично вживає алкогольні напої.
Наведене свідчить про підвищену суспільну небезпечність та неможливість виправлення і перевиховання засудженого без призначення покарання, яке слід відбувати у місцях позбавлення волі, оскільки в іншому випадку мета покарання не може бути досягнута.
На думку колегії суддів, за наведених судом обставин кримінального провадження та за відсутності інших обставин, які відповідно до вимог закону можуть істотно вплинути на висновок суду щодо виду та розміру покарання, призначене ОСОБА_6 покарання у виді арешту є не мотивованим і занадто м`яким.
З огляду на викладене ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового апеляційного розгляду, під час якого суду необхідно врахувати наведене у даній ухвалі, перевірити доводи, викладені у касаційній скарзі прокурора, та у разі доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину призначити покарання згідно з вимогамизакону.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 24 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3