У Х В А Л А

28.05.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/130/103/2015 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст.307 ч.2, ст.307 ч.2 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та незаконному зберіганні з метою збуту, а також збуті наркотичних засобів в м. Жмеринка в листопаді 2014 року.
25 березня 2015 року обвинуваченому ухвалою суду замінений запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. На даний час строк дії даної ухвали закінчився, тому прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з цілодобовим носінням електронного засобу контролю терміном на 60 діб, оскільки він не працює, не має засобів до існування і може переховуватись від суду, а також незаконно впливати на свідків.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, однак просив застосувати не цілодобове носіння елктронного засобу контролю, а лише у нічний час, оскільки він бажає знайти роботу, щоб підтримувати сім`ю.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.195 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вище перерахованих обставин.
Беручи до уваги вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій закріплені принципи поваги до людини та особистої свободи, суд в даному випадку враховує особу обвинуваченого та характер висунутого звинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений, з урахуванням вказаного, може переховуватись від суду, але разом з цим суд також враховує що після звільнення з-під варти обвинувачений, перебуваючи під домашнім арештом, не порушував покладених на нього судом обов`язків, з`являвся за викликами суду, і вважає, що такий запобіжний захід як домашній буде достатнім для запобігання ризиків та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Разом з цим суд вважає, що домашній арешт з цілодобовим електронним контролем за обвинуваченим у даному випадку не відповідний його процесуальній поведінці та можливості впливати на уже допитаних свідків та свідка, до якого застосовані заходи безпеки. Тому, на думку суду, обвинуваченому буде процесуально достатньо запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час.
Домашній арешт, відповідно до ст.181 КПК України полягає у забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Керуючись ст.ст.177, 181, 183, 195, 201, 202 КПК України, ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ст.307 ч.2, ст.307 ч.2 КК України, обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_4 з 22 г до 06 г ранку наступного дня залишати житло по АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали два місяці.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали направити начальнику Жмеринського РВ УМВС для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_5