Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8642/16-к
У Х В А Л А

30 вересня 2016 року м. Черкаси

Слідчий судця Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , внесеного у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 16.03.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження за погодженням з прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , посилаючись на те, що досудовим розслідуванням установлено, що 28.09.2016 року, близько 16 год. 30 хв. під час проведення обшуку в кв. АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено ряд речей, а саме: два одноразових медичних шприца з наркотичним засобом, емальовану каструлю з залишками речовини залищеної після приготування наркотичних засобів, п`ять пляшок з полімерного матеріалу з залишками речовини залишеної після приготування наркотичної речовини та інше. Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення, зберігання особливо-небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин з метою збуту. 29.09.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 свою вину в оголошеній йому підозрі не визнав та показав, що він дійсно за місцем свого проживання виготовляє наркотичні речовини для власного вживання. Проте ніколи не здійснював продаж наркотичних речовин іншим особам. 28.09.2016 року він в черговий раз за місцем свого проживання приготував наркотичну речовину, частину якої вжив, а решту розлив в два одноразових шприца. В той же день, близько 16 год. 30 хв. до його місця проживання прийшли працівники міліції, які в присутності понятих вилучили з його помешкання наркотичні речовини та засоби для їх приготування. Причетність ОСОБА_6 до вчинення даного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу обшуку від 28.09.2016 помешкання ОСОБА_6 , а саме кв. АДРЕСА_1 ; даними висновку експерта №2/1305 від 29.09.2016 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 . В матеріалах даного кримінального провадження достатньо підстав підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме, у незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні наркотичних засобів та психотропних речовин. Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити злочинну діяльність. Крім цього, враховуючи те, що на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи на волі підозрюваний матиме можливість спілкуватись з особами, можливо причетними до вчиненого ним кримінального правопорушення, які на даний час слідством не встановлені, чим також буде перешкоджати встановленню істини у справі. Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який згідно ч. 2 ст. 307 КК України передбачене покарання - позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна та на даний час, будучи особою працездатною ніде не працює та не навчається, а тому є достатньо підстав спрогнозувати можливу негативну поведінку підозрюваного, що обумовлює необхідність його ізоляції внесли дане клопотання.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали, та пояснили, що на їх думку, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, не працює та не одружений.

Підозрюваний ОСОБА_6 з клопотанням слідчого не погодився та просив застосувати більш м`який запобіжний захід. Пояснив, що винайдені поліцією наркотичні засоби виготовляв для власного вживання. Мети збуту не було.

Адвокат заперечував щодо задоволення клопотання. Зазначив, що підозрюваний є наркозалежним, тривалий час вживає наркотичні засоби і тому вилучена кількість наркотичної речовини є достатнім для даної особи. Наголосив на тому, що доказів щодо збуту ОСОБА_6 наркотичних та психотропних з засобів не має, не має також відомостей про те, що він буде уникати від слідства. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Суд, заслухавши доводи слідчого, думку прокурора, захисника та підозрюваного, приходить до наступного.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст.177 КПК України метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає, що органом досудового розслідування не наведені, у відповідності до ст. ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні цього запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, а також для належного забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків, що надає суду всі підстави для застосування відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, у відповідності до п.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року ), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини та зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що одним з доказів, на які вказує слідчий у своєму клопотанні є протокол допиту свідка ОСОБА_8 . Дослідженням цього протоколу не встановлено, що її свідчення викривають злочинні діяння ОСОБА_6 щодо збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці.

Заборони ОСОБА_6 покидати місце проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 з 19.00 год. до 07.00 год. наступної доби.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до вимог ч.5 ст.194 КПК України, прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадження якого знаходиться справа, та прокурору Черкаської області - для відому.

Зобов`язати слідчого надати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1