Справа № 646/7785/15-к
№ провадження 1-кп/646/90/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.10.16 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участі захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
за участі законних представників обвинувачених ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
за участі обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
за участі потерпілого - ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв, Зміївського району, Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, який навчається в ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 м. Зміїва, Харківської області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України,-
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Зміїв Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1. 21 січня 2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186 КК України, ухвалою Апеляційного суду Харківської області вважати засудженим до штрафу в розмірі 850 грн.; 2. 21 травня 2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 06.11.2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки,-
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-
В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходяться обвинувальні акти відносно неповнолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України.
Ухвалою Червнозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2015 року у відношенні обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого до 25.01.2016 року, ухвалами того ж суду відносно обвинувачених було продовжено строк тримання під вартою до 30 жовтня 2016 року.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.09.2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.11.2015 року, ухвалами того ж суду продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 30 жовтня 2016 року.
При проведенні судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися.
Суд, вислухавши думку прокурора, захисників обвинувачених, які просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, обвинувачених та їх законних представників, які підтримали клопотання захисників, потерпілого, який підтримав думку прокурора, приходить до висновку, що ті обставини, які були підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку на цей час не змінилися, тобто процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, у данному випадку не зменшилися.
Відповідно до ч. 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Суд приймає рішення щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинувачених з урахуванням ступеню тяжкості інкримінованих їм злочинів, які у відповідності до положень ст. 12 КК України є , в тому числі тяжкими злочинами, які передбачають покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, а також той факт, що обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_11 раніше судимі, натепер обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень під час відбування покарання за попередніми вироками суду.
Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання підвартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк» проти України).
Крім того, суд бере до уваги, можливість ризиків незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані у судовому засіданні.
Також у провадженні суду надійшли декілька кримінальних проваджень відносно обвинувачених щодо скоєння нових злочинів, що свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
Тому суд вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим немає, а продовження строку тримання їх під вартою обумовлено також вимогами суспільного інтересу у справі, який полягає у встановленні істини та запобіганню вищезазначеним ризикам.
У зв`язку із чим клопотання захисників щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягають.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому за ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченому зі ч.1, 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до шестидесяти днів, тобто по 25 грудня 2016 року включно.
У задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.
Суддя- ОСОБА_1