137/1368/16-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.07.2016р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
представника Літинської ВК 123 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, засудженого 07 жовтня 2011 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі (початок строку: 02.04.2015 року, кінець строку: 02.10.2017 року), про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким,
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним клопотанням, просив замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення полі на більш м`яке у виді взяття на поруки із залученням до праці.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_5 клопотання уточнив, просив замінити йому невідбуту частини строку покарання на покарання у виді виправних робіт, мотивуючи тим, що хворіє, працює і характеризується позитивно.
Представник Літинської ВК 123 ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання пояснивши, що як на його думку, засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 також заперечив проти задоволення клопотання, вважаючи що засуджений не став на шлях виправлення.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, ОСОБА_5 засуджений 07 жовтня 2011 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі (а.с. 22).
Стаття 82 КК України передбачає, що умовою для застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до пп. "б" п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.
Оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму.
З матеріалів провадження, особової справи засудженого ОСОБА_5 та пояснень начальника відділення СПС Літинської ВК № 123 вбачається, що під дію ст. 82 КК України засуджений ОСОБА_5 підпадає по відбуттю 1/2 частини строку призначеного йому покарання (02.07.2016 р.), однак відповідно до витягу із протоколу № 8 від 23.03.2016 р. (а.с. 23), комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила ОСОБА_5 у застосуванні до нього ст. 101 КВК України, оскільки останній під час відбування покарання не довів, що став на шлях виправлення.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах особової справи, останній за час відбування покарання характеризується незадовільно. Не завжди адекватно реагує на критику в свою адресу. Підтримує взаємовпливі відносини з персоналом установи з метою встановлення з ними неслужбових стосунків, не завжди має охайний зовнішній вигляд, не приділяє необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання вимог персоналу установи ставиться не зажди сумлінно. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи. Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня. Не приймає участі у роботі самодіяльних організацій засуджених.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 21.03.2016 р., виданої начальником відділення СПС Літинської ВК 123 ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_5 за час перебування у Літинській ВК № 123 має 1 стягнення, котре на момент розгляду клопотання погашене. Заохочення відсутні (а.с. 25).
Одночасно суд не бере до уваги клопотання засудженого про витребування з Вінницького обласного центру профілактики та боротьби зі СНІДом відомостей про його стан здоров`я, адже це не є предметом розгляду даного клопотання.
Враховуючи викладене вище суд приходить до переконання, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у Літинській ВК №123, не довів того, що став на шлях виправлення, тому клопотання останнього не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя:ОСОБА_1