Справа № 646/5299/16-к
№ провадження 1-кп/646/376/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.16року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000159 від 20.01.2016 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, інваліда 3-ї групи, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 16.08.2013 року вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.06.2014 року звільнений від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в :
07 січня 2016 року, близько 00-30 годині ОСОБА_5 , знаходячись на сходовому майданчику між 7 та 8 поверхом в під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_3 , в результаті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи умисел на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив потерпілому згідно висновку експерта № 125А/16 від 25.01.2016 року тілесні ушкодження у вигляді правобічного перелому нижньої щелепи в області кута, який за ступенем тяжкості відноситься до ушкодження середньої ступеню тяжкості.

Таким чином, своїми умисними противоправними діями ОСОБА_5 , скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що 07.01.2016р. він разом зі своєю дружиною знаходився на дні народження свого знайомого на ім`я ОСОБА_7 . Близько 00-30 годин 07.01.2016 року він, його дружина, його знайомий на ім`я ОСОБА_7 , потерпілий та ще три чотири особи зайшли до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 . Коли вони знаходились між 7 та 8 поверхом у нього та потерпілого виник конфлікт, він образився на слова потерпілого та наніс йому удар кулаком лівої руки в область щелепи. У потерпілого пішла кров з роту. Після цього всі вийшли на вулицю, хтось викликав швидку медичну допомогу, він дочекався її приїзду.

У судовому засіданні обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині.

За таких обставин суд розглядає справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, у суду немає сумніву в добросовісності та щирості позиції учасників судового розгляду. Судом роз`яснені правові наслідки розгляду даної кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а саме що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що, винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, інкримінованому йому органом досудового розслідування, в ході судового розгляду доведена повністю. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалід 3-ї групи, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий 16.08.2013р. Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.06.2014 року звільнений від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття. Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Проаналізувавши зазначені обставини, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст.50 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, що передбачає відповідальність за скоєний ним злочин.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючої покарання обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та можливість його звільнення від відбування покрання на підставі ст..75 КК України,

Що стосується заявленого потерпілим цивільного позову, суд приходить до висновку про його часткове задоволення.

Так, потерпілим було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь заподіяної матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок отриманої травми у розмірі 2 340,51 грн., матеріальної шкоди за втрату можливого заробітку у розмірі 11679,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн.

Вищевказаний цивільний позов обґрунтований тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості, у зв`язку з чим він знаходився на амбулаторному лікуванні у КЗОЗ «ХМКЛ ім.Мещанінова» де йому було проведено операцію по двощелеповому нишуванні та видаленні 48-ого зубу. Під час проходження вищевказаного лікування потерпілим було витрачено значну суму грошових коштів. Крім того, отримання вищевказаної травми унеможливило потерпілого працювати з 07.01.2016 року до 1 квітня 2016 року, у зв`язку з чим він не отримував грошові кошти за можливу заробітну плату. Заподіяні обвинуваченим моральні страждання потерпілий оцінює у 20000 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні визнав цивільний позов частково, а саме, на суму вартості лікування потерпілого у розмірі 2 340 грн.

Враховуючи визнання обвинуваченим цивільного позову у цій частині, а також підтвердження вказаної вартості лікування потерпілого на зазначену суму, цивільний позов у цій частині є доведеним та підлягає задоволенню.

Також підлягає частковому задоволенню позовна вимога потерпілого про відшкодування на його користь обвинуваченим суми моральної шкоди у розмірі 5000 грн., яку суд вважає достатньою компенсацією моральної шкоди та доведеною як еквівалент відшкодування моральних та фізичних страждань, які потерпілий зазнав внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, з урахуванням характеру тілесних ушкоджень, їх тривалості, внаслідок чого потерпілий був змушений змінити постійний та звичний спосіб свого життя.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальної шкоди внаслідок неотриманих грошових коштів за можливу заробітну плату, то підстав для її задоволення немає, оскільки позов в цій частині не доведений, суду не надано доказів на підтвердження наявності у потерпілого офіційного доходу, перебування його у відповідних трудових чи цивільно-правових відносинах та отримання ним певного регулярного доходу (заробітної плати, винагороди тощо).

Зазначена сума можливої заробітної плати не є реальними збитками або упущеної вигоди у розумінні ч.2 ст.22 ЦК України, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що потерпілий міг би реально одержати вказану суму за звичайних обставин.

Судових витрат та речових доказів у справі немає.

Керуючись ст.ст.100, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Частково задовольнити цивільний позов ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суму у розмірі 2340 грн. 51 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, а також суму у розмірі 5000 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди.

В решті цивільного позову відмовити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1