УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/2645/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 09 березня 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09 березня 2016 року ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст. 72 КК України.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати. Посилається на те, що ні Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ні частиною 5 статті 72 КК України не передбачено жодних обмежень щодо осіб засуджених до довічного позбавлення волі. Твердження суду, що ст. 72 КК України розповсюджується лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, що довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься, суперечить змісту даної статті, носить дискримінаційний характер та порушує Європейську Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.
Заслухавши доповідь судді, прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши судове рішення відповідно до ст. 404 КПК України в межах апеляцій скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838 VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахування судом строку попереднього ув`язнення здійснюється у разі засудження особи до позбавлення волі на певний строк.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Закарпатського обласного суду від 19 квітня 1999 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 17, п. а, г, ст. 93, ч. 2 ст. 142, ч.3 ст. 142, ч.1 ст. 222 КК України. На підставі ст. 42 КК України ОСОБА_7 призначено покарання у виді смертної кари розстрілу з конфіскацією всього належного йому майна. Ухвалою Верховного Суду України від 31 серпня 1999 року вирок Закарпатського обласного суду від 19 квітня 1999 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін. Ухвалою Закарпатського обласного суду від 22 червня 2000 року вирок Закарпатського обласного суду від 19 квітня 1999 року щодо засудженого ОСОБА_7 в частині застосування до нього виняткової міри покарання у виді смертної кари змінено на довічне позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.
Згідно ст.51 КК України, довічне позбавлення волі є окремим видом покарання. Частина 5 статті 72 КК України є імперативною нормою і не може тлумачитись довільно. Дана норма не містить вказівок щодо осіб, які засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі.
За наведених обставин доводи засудженого ОСОБА_7 , що ні Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ні частиною 5 статті 72 КК України не передбачено жодних обмежень щодо осіб засуджених до довічного позбавлення волі є безпідставними, оскільки дана норма стосується осіб, які засуджені до позбавлення волі.
Відповідно наведеного, безпідставними є і доводи засудженого ОСОБА_7 , про те, що твердження суду, що ст. 72 КК України розповсюджується лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, що довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься суперечить змісту даної статті, носить дискримінаційний характер та порушує Європейську Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що відсутні підстави зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у строк покарання, оскільки він відбуває покарання в виді довічного позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а
ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 09 березня 2016 року залишити щодо нього - без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: