18.10.2016 Єдиний унікальний номер 205/7159/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, не працюючого, раніше судимого: останній раз вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2011 року за ст.ст. 185 ч. 3, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 01 липня 2014 року умовно-достроково на 24 дні; проживаючого в АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2005 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до її повноліття, починаючи з 17 жовтня 2005 року, на користь матері дитини ОСОБА_4 .

Будучи обізнаним про рішення суду, ОСОБА_5 злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, маючи станом на 01 липня 2014 року заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 13 914, 08 грн., з 01 липня 2014 року виплат аліментів не здійснював, тривалий час не працював та заходів до працевлаштування не приймав, на попередження державного виконавця не реагував, іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, внаслідок чого у нього станом на 31 серпня 2016 року утворилась заборгованість за сплати аліментів у розмірі 39 627, 27 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність свою визнав повністю та підтвердив, що ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, пояснивши це матеріально складним становищем.

Винність ОСОБА_5 , поряд з його показаннями, підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , яка пояснила, що ОСОБА_5 тривалий час ухилявся від сплати аліментів та не надавав матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки, -

- свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т.1, а.с. 13), -

- рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2005 року та виконавчим листом у справі № 2-4587, з яких вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до її повноліття, починаючи з 17 жовтня 2005 року, на користь матері дитини ОСОБА_4 (Т.1, а.с. 17, 19), -

- попередженнями державного виконавця на адресу ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів (Т.1, а.с. 20), -

- довідкою Ленінського відділу державної виконавчої служби про наявність у ОСОБА_5 станом на 31 серпня 2016 року заборгованості за сплати аліментів у розмірі 39 627, 27 грн., зокрема за період часу з 01 липня 2014 року по 31 серпня 2016 року у розмірі 25 713, 19 грн. (Т.1, а.с. 27), -

- довідкою Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська про відсутність ОСОБА_5 на обліку з безробіття (Т.1, а.с. 32).

Аналізуючи докази, які зібрано у кримінальному провадженні, в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_5 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини; а його умисні дії правильно кваліфіковано за ст. 164 ч. 1 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступень суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який не є тяжким; його каяття, - що є обставиною, яка пом`якшує покарання; і разом з тим, рецидив злочину, - що є обставиною, яка обтяжує покарання; а також дані, що характеризують його особу, а саме, що ОСОБА_5 задовільно характеризується, раніше судимий та вчинив триваючий злочин протягом умовно-дострокового звільнення.

З огляду на це, покарання ОСОБА_5 , не максимальне, але й достатнє для його виправлення, яке відповідає характеру вчиненого діяння, має бути призначене у вигляді обмеження волі, з застосуванням вимог ст. 71 КК України.

Виходячи з правил, встановлених ст. 72 КК України, в такому випадку покарання у вигляді обмеження волі, до якого засуджується ОСОБА_5 , підлягає перерахунку в позбавлення волі, з розрахунку день за два, з частковим приєднанням до призначеного покарання невідбутої частини покарання, яка повністю складається з двадцяти чотирьох днів позбавлення волі, за попереднім вироком суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання визначити за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2011 року та остаточно ОСОБА_5 до відбування призначити покарання у вигляді одного року одного дня позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти діб після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1