АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/884/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/333/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до 1 року виправних робіт; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі. У відповідності до правил ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Та на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням зобов`язань: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Згідно вироку, 11 квітня 2014 року біля 13 години ОСОБА_8 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , на підґрунті раніше виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно штовхнув силоміць дитячий візок на сидячу потерпілу. Внаслідок його дій нижня металева частина візка наїхала на праву голень ОСОБА_9 . Згідно висновків судово-медичної експертизи №188-Ч/14 від 12.05.2014 року у ОСОБА_9 було виявлені легкі тілесні ушкодження (ар.с.19 т.1).
28.02.2015 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_8 будучі у стані алкогольного сп`яніння і діючи з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом проникнення через решітку вікна підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 , потрапив у підвал та, діючи таємно, став викидати на вулицю металеві ригелі будівельних лісів, що належить потерпілому ОСОБА_10 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 250 гривень. Але він був помічений потерпілим ОСОБА_10 , який викликав працівників міліції, і ОСОБА_8 був затриманий безпосередньо на місці скоєння злочину.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання за ч. 1 ст. 125 КК України. Просить призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді 100 годин громадських робіт, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення покарань визначити 4 роки позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком 2 роки із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Посилається на те, що при постановленні вироку суд першої інстанції застосував кримінальний закон, який не підлягає застосуванню, зокрема ст.. 57 КК України, призначивши особі , яка ніде не працює покарання у виді виправних робіт.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив змінити вирок суду, пом`якшивши покарання, призначене за ч.1 ст. 125 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, в апеляційному порядку не заперечуються та колегією суддів не перевіряються.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, як вбачається з вироку, послався на дані про його особу в силу ст. 89 КК України несудимого, ступінь тяжкості вчинених ним умисних злочинів, на обставини, що пом`якшують відповідальність щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, обтяжуючу обставину - скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Разом із тим, суд першої інстанції при ухваленні вироку вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 65 КК України в повному обсязі не врахував. Так, поза увагою суду залишилась така обставина, що обвинувачений ніде не працює, а тому призначення йому покарання у виді виправних робіт, які за змістом ст. 57 КК України відбуваються за місцем роботи засудженого,є неправильним.
Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 413 КПК України, на думку колегії суддів, є обґрунтованими і тому вирок підлягає зміні в цій частині.
Зазначені вище обставини в сукупності з іншими даними , врахованими судом першої інстанції , дозволяють колегії суддів пом`якшити покарання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України , обравши його у виді громадських робіт в межах санкції статті, про які просить прокурор в своїй апеляції. Разом із тим покарання, призначене обвинуваченому за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення.
Остаточне покарання ОСОБА_8 необхідно визначати за правилами ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, про що просить і прокурор, а тому можливо на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Процесуальних порушень, що тягнуть безумовне скасування судового рішення, колегія суддів не вбачає.
Керуючись: ст.ст.404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити. Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 2 листопада 2015 року у відношенні ОСОБА_8 - змінити.
Пом`якшити покарання ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України призначивши його у виді 100 годин громадських робіт. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання призначеного судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, та на нього покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
В решті цей вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді