Справа № 343/911/16-к
Провадження № 11-кп/779/292/2016
Категорія ч.2 ст.164 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконферецзв`язку справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні спільного клопотання Долинського виправного центру № 118 та спостережної комісії при Долинській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні спільного клопотання Долинського виправного центру № 118 та спостережної комісії при Долинській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання призначеного вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21.07.2014 року за ст.ст. 164 ч.2, 389 ч.2, 70, 71 КК України до 2 років 6 місяців 15 днів обмеження волі.

Своє рішення суд мотивував тим, що у ОСОБА_7 , якого засуджено за ухилення від сплати аліментів, наявна заборгованість по їх сплаті в сумі 19413,69 грн. На думку суду, невиплата заборгованості по аліментам, особою яка засуджена за несплату аліментів не може свідчити про її виправлення та перевиховання , а тому відсутні підстави для застосування до нього ст. 81 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що за весь час відбування покарання працював на виробництві установи і з його зарплати відраховувалась певна сума, всього близько 500 грн., для погашення заборгованості по несплачених аліментах. Самостійно погасити заборгованість по аліментах він не має змоги, а батьків та близьких родичів, які б допомогли сплатити, у нього немає. Вказує, що погасити заборгованість по аліментах зможе тільки після звільнення, оскільки працевлаштується.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_7 просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, звільнити його умовно-достроково від відбування покарання;

- прокурор не підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення;

- представник Долинського виправного центру ДПтСУ в Івано-Франківській області №118 підтримав доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 та просив його умовно-достроково звільнити від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_7 , представника Долинського виправного центру ДПтСУ в Івано-Франківській області №118 та прокурора, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги засудженого, колегія суддів приходить до висновку, що її слід частково задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд не дотримався.

Відповідно до положень ч.2, п.1 ч.3 ст.81 КК, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості.

Інших вимог щодо такого звільнення закон не містить.

Згідно роз`яснень п. п. 2, 17 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_7 , він працевлаштований на виробництві установи, де і працює на даний час. За час відбування покарання, не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Оголошувались два заохочення, одне з яких правами начальника установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду подання 05 травня 2016 року, засуджений ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст.81 КК України, відбув 1 рік 4 місяці і 15 днів обмеження волі, тобто більше половини строку покарання.

Однак, суд першої інстанції, обмежившись вказівкою на те, що засуджений ОСОБА_7 не погасив заборгованість по аліментам в сумі 19413 грн. 69 коп., прийшов до передчасного висновку про те, що відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

За таких обставин, суду першої інстанції необхідно ретельно перевірити дані, на які посилаються в своєму спільному клопотанні Долинський виправний центр № 118 та спостережна комісія при Долинській райдержадміністрації як на підстави для звільнення засудженого умовно-достроково від відбування покарання, надати їм відповідну оцінку та постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Положеннями п.6 ч.1 ст.407 КПК встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого слід повно та всесторонньо дослідити всі докази, дати їм належну оцінку та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року про відмову у задоволенні спільного клопотання Долинського виправного центру № 118 та спостережної комісії при Долинській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4