Справа № 500/6170/15-к
УХВАЛА

20 жовтня 2016 року м. Кілія

Колегія суддів Кілійського районного суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому

засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні,

внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

№ 0002141 від 26.08.2015 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 152 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
18.10.2016 року до Кілійського районного суду Одеської області з Апеляційного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002141 від 26.08.2015 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 152 ч. 3 КК України.

20.10.2016 року в підготовчому судовому засіданні з розгляду відповідного обвинувального акту прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , який спливає 23.10.2016 року, мотивуючи це тим, що обвинувачений раніше судимий та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість вчинив новий злочин, який відноситься до категорії тяжких. Може переховуватися від суду, здійснювати вплив на потерпілу та свідків, про яких йому стало відомо під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню в зв`язку з чим підстав для зміни застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечує, оскільки інкримінованого злочину не вчиняв та зазначає, що у нього відсутній намір перешкоджати кримінальному провадженню, або переховуватись від суду.

Захисник ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечує, оскільки ст. ст. 314-315 КПК України не передбачено право суду продовжувати строк дії раніше обраного запобіжного заходу. Крім того адвокат зазначає, що прокурором не додано до клопотання належних доказів наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши заявлене прокурором клопотання, думку обвинуваченого та його захисника, колегія суддів приходить до наступних висновків:
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.

Таким чином, за наявності клопотання сторони обвинувачення, суд під час підготовчого судового засідання вправі продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою в межах, визначених ч. 1 ст. 197 КПК.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2015 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого у подальшому продовжувався і який спливає 23.10.2016 року.

Як зазначено в ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного,

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

Стаття 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_6 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів і міцних соціальних зв`язків у місті постійного проживання, що свідчить про можливість його переховування від суду.

Враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у його вчиненні обвинуваченим, колегія суддів дійшла висновку, що докази та обставини, на які посилався прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не забезпечить його належної процесуальної поведінки, в зв`язку з чим необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, ч. 4 ст. 196, ст. ст. 197, 315, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 22 грудня 2016 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 152 ч. 3 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002141 від 26.08.2015 року

Ухвала про продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою припиняє свою дію 22 грудня 2016 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3