Справа № 487/3982/16-к
Провадження № 1-кп/487/333/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.11.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
22.11.1990 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ст.ст. 81 ч.3, 140 ч. 2, 193 ч.1, 42 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 17.05.1991 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 10 місяців 18 днів;
05.05.1994 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст.ст. 94, 222 ч. 3, 42 КК України до 11 років позбавлення волі, звільнений 19.11.2004 року по відбуттю покарання;
12.12.2007 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
07.08.2012 року Березанським районним судом Миколаївської області за ст. 263 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2012 року іспитовий строк замінено на 2 роки позбавлення волі;
04.04.2013 року Березанським районним судом Миколаївської області за ст. 309 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 14.11.2014 року по відбуттю покарання;
24.05.2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.190 ч. 1 КК України до 100 годин громадських робіт;
19.07.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст.. 185 ч.2, 190 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі, зміненого в частині призначеного остаточного покарання ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 07.11.2016 року
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 і ч.2 ст. 190 КК України
ВСТАНОВИВ:
07.07.2016 року в період часу з 07-10 по 07-40 годин, ОСОБА_4 , знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , з дозволу ОСОБА_5 , зайшовши до кімнати ОСОБА_6 , побачив нет-бук марки «Асус» 1225 В, який належав останньому, після чого у ОСОБА_4 виник корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного нет-бука, скориставшись тамчасовою відсутністю уваги з боку ОСОБА_6 та інших осіб, діючи повторно, таємно викрав чуже майно, а саме: нет-бук марки «Асус» 1225 В вартістю 2989 грн., який належить ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 2989 гривень.
Крім того, 17.07.2016 року приблизно о 22-00 годин, ОСОБА_4 , знаходячись на перехресті вулиць Скороходова та Громадянська в м. Миколаєві на території магазину «Продукти», маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, знаходячись у вказаний час, у вказаному місці, реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , діючи повторно під приводом здійснення дзвінку, попросив у ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон марки «Самсунг» модель GТ-Е1195, мотивувавши тим, що це важливий дзвінок.
Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи мобільний телефон марки «Самсунг» модель GТ-Е1195 при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 450 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав в повному обсязі та суду показав, що 07.07.2016 року зранку він знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить його матері ОСОБА_5 , з її дозволу. У матері проживає квартирант ОСОБА_6 . Він побачив, що ОСОБА_6 вийшов зі своєї кімнати в ванну, після чого він зайшов до кімнати, де проживає ОСОБА_6 , де побачив нет-бук марки «Асус» 1225 В, скориставшись, що його ніхто не бачить, він викрав нет-бук, який продав своему знайомому за 400 грн. Матеріальну шкоду потерпілому відшкодувала його мати ОСОБА_5
17.07.2016 року ввечері він знаходився на території магазину «Продукти» перехресті вулиць Скороходова та Громадянська в м. Миколаєві, де пив пиво. Після чого, він вирішив заводить мобільним телефоном свого знайомого. Він попросив у ОСОБА_7 йому мобільний телефон «Самсунг» , щоб подзвонити та телефон не повернув. Після чого він заклав телефон, а на отримані гроші купив собі сигарети. Потім він подзвонив в поліцію та повідомив, де знаходиться телефон ОСОБА_7 .
У вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 щиро покаявся.
Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію його дій вірною.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.
При обранні виду та міри покарання, суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, має не зняті та непогашені судимості, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває, перебуває на профілактичному обліку в ОНД з 2012 року з діагнозом: зловживання канабіноїдами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступені тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, конкретних обставин їх вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання виключно в умовах ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі, за сукупністю злочинів з застосуванням правил ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_4 засуджений 19.07.2016 року вироком Заводського районного суду м. Миколаєва за ст.. 185 ч.2, 190 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі, зміненого в частині призначеного остаточного покарання ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 07.11.2016 року, слід також застосувати правила ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 призначене покарання у вигляді позбавлення волі та з метою подальшого виконання вироку суду, слід застосувати у відношенні до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 і ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі
за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі
Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі вимог ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань за даним вироком та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.07.2016 року, зміненого в частині призначеного остаточного покарання ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 07.11.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Застосувати у відношенні до ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання з 19 липня 2016 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1