Справа № 366/3219/15-к
Провадження № 1-кп/366/60/16
В И Р О К
Іменем України
07 липня 2016 року смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Іванків, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 10.11.2015 року за № 0000700 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, утриманців немає, раніше судимого, останній раз 28.10.2015 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 3 роки за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Іванківського районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, тобто за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 3 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став та після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили, знову скоїв кримінальне правопорушення, але вже проти власності.
Так, 10.11.2015 року, приблизно об 11 год. ОСОБА_4 , прийшов через відчинені вхідні двері до будинку ОСОБА_5 , який розташований в АДРЕСА_2 , щоб попросити цигарку у господаря будинку. Побачивши, що господиня знаходиться в іншій кімнаті, у ОСОБА_4 виник злочинний, протиправний умисел на викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону, який знаходився на ліжку у першій кімнаті цього будинку.
З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 задав ОСОБА_5 відволікаюче питання, та, скориставшись нагодою, поки вона була повернута до нього спиною, таємно викрав мобільний телефон «SAMSUNG», модель « GT-Е1200І», вартістю 253,48 грн., з установленою в телефоні сім-карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 грн. Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 273,48 грн.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, під час судового розгляду, після роз`яснення суті обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_4 визнавши себе винним у повному обсязі у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтвердив вищезазначені обставини, та пояснив, що в той день йому було дуже погано, він дуже пив. Фактично був затьмарений розум. Шукаючи по ОСОБА_6 якогось чоловіка, він зайшов у будинок потерпілої. Хотів «стрельнути» цигарку. Раніше з потерпілою він не був знайомий. У першій же кімнаті побачив телефон, який забрав. Для чого він це зробив, не розуміє. Сховав біля цього ж будинку під парканом, і пішов далі. Потім йому зателефонували міліціонери, він сказав, де він знаходиться (недалеко від місця злочину), вийшов до них, з ними під`їхав назад, і показав, де сховав телефон. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Запевняє, що більше таке не повториться.
Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 , показав суду, що з обвинуваченим ОСОБА_4 , він не знайомий, стосунків не підтримує, бачить його вдруге. Крім того зазначив, що він, проходячи по вулиці повз районний відділок міліції, був запрошений працівником Іванківської міліції, ОСОБА_8 , як понятий, для участі у процесуальних діях, які відбувались у службовому кабінеті на другому поверсі. Окрім нього, у кабінеті були: слідчий ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_4 , та інший понятий. Під час процесуальної дії, ОСОБА_10 добровільно видав мобільний телефон, який вже лежав на столі разом із сім-картою, коли він зайшов до кабінету. ОСОБА_10 про походження телефону нічого не пояснював. Потім слідчий поклав телефон та сім-карту до двох спецпакетів, на яких він розписався.
Допитаний як свідок ОСОБА_11 , показав суду, що він з обвинуваченим ОСОБА_10 не знайомий, стосунків не підтримує, бачить його вдруге. Крім того зазначив, що він працював сантехніком в Іванківському райвідділі міліції, коли слідчий ОСОБА_9 запросив його як понятого. Він прийшов до слідчого у кабінет. В кабінеті був обвинувачений ОСОБА_10 , чи був ще один понятий, він не пам`ятає. В його присутності, з кишені куртки, чи то штанів, ОСОБА_10 дістав мобільний телефон чорного кольору модель Нокіа чи Самсунг, та поклав на стіл. Поряд з телефоном була сім-карта. Про походження телефону ОСОБА_10 повідомив, що він його викрав. Потім слідчий помістив телефон та сім-карту у два спецпакети, на яких він розписався.
Крім допиту обвинуваченого, свідків, у судовому засіданні досліджені документи, якими прокурор обґрунтовує обвинувачення:
- Витяг з кримінального провадження № 0000700 від 10.11.2015 року;
- Рапорт чергового ВП про крадіжку від 10.11.2015 року;
- Заяву потерпілої ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності невідомої особи, яка викрала у неї телефон;
- Протокол огляду місця події від 10.11.2015 року будинку потерпілої, звідки було викрадено телефон;
- Протокол огляду ОСОБА_4 , у якого виявлено викрадений у потерпілої ОСОБА_5 телефон;
- Довідку про вартість стартового пакету ПАТ «Київстар» - 20 грн.;
- Висновок експерта № 8-04/444 від 24.11.2015 року, відповідно до якого вартість викраденого телефона становить 253,48 грн.;
- Постанову про визнання речовим доказом і передачу його на зберігання потерпілій;
- Розписку потерпілої про отримання телефона із сім-карткою на відповідальне зберігання.
- Заяву потерпілої ОСОБА_5 про розгляд кримінального провадження без її участі;
- Довідку про судимості;
-Довідку від лікаря нарколога, відповідно до якої ОСОБА_4 з 2015 року перебуває на обліку з діагнозом: опійна наркоманія;
-Довідку від лікаря психіатра, про те, що на обліку не перебуває, за допомогою не звертався;
-Довідку з Іванківського районного центру зайнятості про те, що ОСОБА_10 на обліку не перебуває;
-Довідку з Іванківського ОРВК, про те, що ОСОБА_10 є військовозобов`язаний, але знятий з військового обліку 2006 році, у зв`язку із судимістю;
-Довідку-характеристику з Іванківської селищної ради, відповідно до якої ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується негативно, схильний до правопорушень.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які були понятим при огляді ОСОБА_10 , і підтвердили це, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особистість обвинуваченого, дійшов до висновку, що його вина ОСОБА_4 повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся у скоєному, раніше судимий, вчинив злочин після постановлення вироку, але до набрання ним законної сили, за місцем проживання характеризується негативно, на його утриманні перебуває матір 68 років, яка хворіє на цукровий діабет, став на облік до лікаря нарколога та проходить систематичне лікування, наявність відповідно до ст. 66 КК України, однієї пом`якшуючої обставини (щире каяття) та відповідно до ст. 67 КК України, двох обтяжуючих обставин покарання (вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку).
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, даних про його особу, ставлення до скоєного, поведінки після скоєного злочину, обставину, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання, думку прокурора, яка просила призначити покарання, пов`язане з позбавлення волі, заяву потерпілої, суд прийшов до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 на теперішній час може продовжити злочинну діяльність.
При цьому, враховуючи позицію прокурора, яка просила призначити покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, суд вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченого можливо в умовах реального позбавлення його волі.
Крім того, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено за правилами ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, оскільки після проголошення вироку від 28.10.2015 року Іванківським районним судом Київської області, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 3 роки, але до набрання ним законної сили, ОСОБА_4 вчинив новий злочин.
Цивільний позов потерпілою не заявлений.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Судові витрати у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого.
Врахувати, що речові докази мобільний телефон з сім-карткою, повернутий потерпілій.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Іванківського районного суду Київської області від 28.10.2015 року, за яким його засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 (три) роки, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обрався.
Цивільний позов потерпілою не заявлений.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати вартість судово-товарознавчої експертизи - у сумі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 52 копійки.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя