Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1100/16-к
Номер провадження 1-кп/540/115/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.2016 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000261 від 27 серпня 2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою професійною освітою, не одруженого, не працюючого, не депутата, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в :

згідно обвинувального акту від 31.08.2016р. ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 27 серпня 2016 року близько 14.00 год., перебував в центрі смт Машівка Полтавської області та рухався в напрямку автостанції. Проходячи по вулиці Незалежності, навпроти магазину «Колосок» він помітив автомобіль ВАЗ-2110 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , з привідчиненим водійським вікном. Підійшовши ближче до автомобіля на панелі приладів помітив мобільний телефон Нокіа-1035 ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 вартістю 306, 38 грн, з сім-картою оператора Діджус НОМЕР_4 вартістю 12, 32 грн і в цей час у нього виник прямий корисливий умисел направлений на крадіжку вказаних речей. Діючи з прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, викрав вказаний телефон з сім-картою та розпорядився ними на власний розсуд.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

31 серпня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення, за умовами якої потерпілий, у зв`язку з поверненням викраденого, не має до підозрюваного жодних претензій в т.ч. матеріального та морального характеру, а останній у свою чергу зобов`язується негайно, після затвердження угоди судом, принести потерпілому офіційні вибачення за скоєні ним неправомірні дії.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та активне сприяння слідству. Обставин, що обтяжують покарання не вбачається.

За таких обставин, враховуючи особу підозрюваного, сторони узгодили йому покарання за ст. 185 ч.1 КК України у виді громадських робіт строком 120 годин.

Також сторони зазначили, що обізнані про правові наслідки укладення та затвердження угоди визначені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, що визначені ст. 476 КПК України, що відобразили в угоді та засвідчили своїми підписами.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується класифікується, як середньої тяжкості.

При цьому судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 КПК України, характер обвинувачення, інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди та погоджується на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та він повністю визнає винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і просить суд затвердити угоду.

Потерпілий в засідання не з`явився, але направив заяву в якій зазначив, що угоду підтримує та просить її затвердити.

Прокурор вважає, що угода відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом установлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права і свободи сторін.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення узгодженого покарання.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у справі: мобільний телефон Нокіа-1035 з сім-картою Діджус, які зберігаються під розпискою у потерпілого ОСОБА_5 слід залишити йому, як власнику.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 371, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення укладену 31 серпня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 120 годин.

Речові докази у справі: мобільний телефон Нокіа-1035 з сім-картою Діджус - залишити ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: