Справа № 761/5398/16-к
Провадження № 1-в/761/296/2016
У Х В А Л А
Іменем України
22 лютого 2016 року

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Київського СІЗО ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва

клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2011 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2013 року за ч.2 ст. 185 , ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, -

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , у зв`язку з відбуттям засудженим більше ніж 3/4 частини строку покарання. Клопотання вмотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання у виді позбавлення волі в Київському слідчому ізоляторі зарекомендував себе з позитивної сторони, працевлаштований на посаді підсобного робітника, до праці ставиться сумлінно, дотримуються правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, на заходи виховного та профілактичного характеру реагує вірно, тим самим довів своє виправлення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_6 , підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор та представник Київського слідчого ізолятору №13 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника Київського СІЗО, захисника та засудженого, дослідивши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого за час відбування покарання, приходить до наступних висновків.

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2013 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 185 , ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 16 травня 2012 року по 18 квітня 2013 року включно у строк відбування ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином,станом на 22 лютого 2016 року відбута частина покарання у ОСОБА_7 складає 4 роки 8 місяців 8 днів, залишок невідбутого покарання складає 9 місяців 22 дні. Тобто відбута частина складає більш ніж 2/3 призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2013 року покарання.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Як вбачається з наданих суду матеріалів особової справи, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки, має п`ять заохочень, мав одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, підтримує зв`язки з родичами, шляхом листування, телефонних розмов, побачень та отримує від них передачі.

Вину свою у скоєному визнав повністю, на бесіди виховного характеру реагує позитивно.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому він підлягає умовно-достроковому звільненню від подальшого відбування покарання.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , засудженого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2013 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ст.71 КК України, умовно-достроково від подальшого відбування покарання на не відбутий строк покарання 09 (дев`ять) місяців 22 (двадцять два) дні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1