АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року,

за участю

представника особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність органу досудового розслідування Служби безпеки України, яка полягає у ненаданні витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на незаконність та необґрунтованість, оскільки вважає, що така бездіяльність Служби безпеки України у нездійсненні процесуальних дій, які певні службові особи були зобов`язані вчинити під час внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України повинна бути предметом розгляду слідчого судді. У зв`язку із цим, апелянт просить постановити нову ухвалу про відкриття провадження за його скаргою.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , яка уточнила вимоги апеляційної скарги та просила скасувати ухвалу слідчого судді і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, перевіривши матеріали судового провадження № 1-кс/761/3402/2016 та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 16 лютого 2016 року Шевченківському районному суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність органу досудового розслідування Служби безпеки України, подана в порядку ст. 303 КПК України.

Бездіяльність органу досудового розслідування, як зазначає ОСОБА_5 , виразилася в тому, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року орган досудового розслідування було зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за його і ОСОБА_7 заявою від 2 грудня 2015 року, однак власне він, ОСОБА_5 , не отримав жодної інформації про виконання цього судового рішення та йому, як заявнику, не було вручено витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань і пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

У зв`язку із цим, у своїй скарзі ОСОБА_5 просить, на підтвердження виконання вищевказаної ухвали слідчого судді, зобов`язати орган досудового розслідування вручити йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань і пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Таким чином, бездіяльність органу досудового розслідування, яку оскаржує ОСОБА_5 , фактично зводиться до невиконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, а звідси нездійснення дій, які орган досудового розслідування зобов`язаний був вчинити внаслідок виконання цього судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З доданих до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року було задоволено скаргу ОСОБА_5 і ОСОБА_7 та зобов`язано керівника органу досудового розслідування Служби безпеки України забезпечити внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за їх заявою від 2 грудня 2015 року.

За наявності такого рішення слідчого судді, бездіяльність органу досудового розслідування, яка виразилася в його невиконанні, не може бути предметом оскарження до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, оскільки він не наділений повноваженнями під час досудового розслідування здійснювати контроль за виконанням судових рішень, тим більше, що їх невиконання передбачає кримінальну відповідальність, а встановленню такого факту передує проведення у передбаченому процесуальним законом порядку провадження.

Також, виходячи зі змісту скарги та апеляційної скарги ОСОБА_5 , він є потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки саме за його і ОСОБА_7 заявою відомості про кримінальне правопорушення підлягали внесенню в Єдиний реєстр досудових розслідувань, а відтак орган досудового розслідування зобов`язаний був надати йому відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань і пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, як це передбачено ст. 55 КПК України.

Дійсно, ч. 2 ст. 55 КПК України регламентовано, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Проте, у своїй заяві від 2 грудня 2015 року ОСОБА_5 і ОСОБА_7 зазначали відомості про кримінальне правопорушення з попередньою його кваліфікацією за ст. 382 КК України, яка передбачає відповідальність за невиконання судового рішення або перешкоджання його виконанню.

З огляду на те, що склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 382 КК України, не передбачає потерпілої особи, то твердження ОСОБА_5 про те, що орган досудового розслідування після отримання його заяви про таке кримінальне правопорушення зобов`язаний був вручити йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та пам`ятку про права і обов`язки потерпілого, суперечить вимогам матеріального закону.

Тому, в даному випадку, невручення ОСОБА_5 витягу в Єдиного реєстру досудових розслідувань і пам`ятки про права та особи потерпілого не свідчить про бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій, які він зобов`язаний був вчинити згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, та яка може бути оскаржена слідчому судді відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, обґрунтованими є висновки слідчого судді про те, що бездіяльність органу досудового розслідування, про яку зазначає ОСОБА_5 у своїй скарзі, не є предметом оскарження слідчому судді під час досудового розслідування у розумінні положень ст. 303 КПК України.

Таким чином, оскільки скарга ОСОБА_5 подана на бездіяльність органу досудового розслідування, яка не підлягає оскарженню, то слідчий суддя правильно, відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, відмовив у відкритті провадження за такою скаргою.

Разом з тим, слід звернути увагу, що, згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого можуть виникати також з моменту подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого, та в разі відмови слідчого або прокурора у визнанні потерпілим особа має право оскаржити таке рішення до слідчого судді відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Виходячи з цього, ОСОБА_5 не позбавлений можливості звернутися до органу досудового розслідування з окремою заявою про залучення його до кримінального провадження як потерпілого, із зазначенням завданої йому кримінальним правопорушенням шкоди, що передбачена ч. 1 ст. 55 КПК України.

За таких підстав, апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 309, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність органу досудового розслідування Служби безпеки України, яка полягає у ненаданні витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження: № 11-сс/796/815/2016
Категорія КПК України: ч. 2 ст. 309
Слідчий суддя: ОСОБА_8
Суддя - доповідач: ОСОБА_1