Справа № 128/4995/13-к
ВИРОК
Іменем України
06 травня 2016 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, 12.07.1999 року Вінницьким обласним судом за ст.93 п «б», ст. 17, 93 п «г», 42 КК України до 10 років позбавлення волі. Звільнений постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07.03.2006 року із заміною на виправні роботи невідбутий строк 1 рік 10 місяців 17 днів позбавлення волі, з утриманням 20 % зарплати в прибуток держави. Судимість не погашена.
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.307 ч. 2 КК України,-
ОСОБА_4 20.08.2013 року, приблизно в обідню пору, знаходячись на «Вишенському» озері, що в м. Вінниця, розуміючи протиправність своїх дій, незаконно придбав, а саме обірвав листя двох дикорослих рослин конопель, після чого з метою збуту, незаконно зберігаючи при собі, умисно, розуміючи протиправність своїх дій, незаконно приніс її до свого будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , де упакував в поліетиленовий пакет прозорого кольору до якого клейкою стрічкою прозорого кольору примотав камінець та зберігав з метою незаконного перекиду через огорожу виправної установи Стрижавської ВК №81 до 24.08.2013 року та 24.08.2013 року ОСОБА_4 перевіз її на автомобілі «Рено 19» н.з. НОМЕР_1 з м. Вінниця до Стрижавської виправної колонії № 81 вул. Алеї, №30, з метою незаконного перекиду через огорожу виправної установи на територію промислової зони Стрижавської ВК №81.
24.08.2013, приблизно о 06:30 год., працівниками оперативного відділу СВК № 81 в ході реалізації оперативної інформації, ОСОБА_4 було затримано безпосередньо після здійснення перекиду пакунку із наркотичною речовиною до «забороненої зони» Стрижавської виправної колонії № 81 та вилучено даний пакунок, в якому містилася речовина рослинного походження, яка згідно висновку експерта №813 від 28.08.2013 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою 34,37 г. у перерахунку на висушену речовину.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням вину не визнав та пояснив, що за пару днів, до 24.08.2013 року йому зателефонував сусід ОСОБА_6 , який відбував покарання в Стрижавській ВК №81, щоб він забрав на вокзалі якусь посилку для нього. Він поїхав на вокзал, де невідомий чоловік під`їхав і передав йому пакунок в целафановому пакеті, обмотаний скотчем, невеликого вмісту, він взяв даний пакунок і залишив в себе дома. Він його не розмотував і не бачив, що в ньому знаходилось. ОСОБА_6 сказав, що там мобільний телефон. Потім йому знову зателефонував ОСОБА_6 і попросив привести йому в Стрижавську ВК №81 той пакунок, що знаходився у нього. Він вранці попросив ОСОБА_7 щоб підвіз його в смт. Стрижавку, для того, щоб завести в колонію телефон ОСОБА_6 . ОСОБА_7 і ще один товариш 24.08.2013 року близько 7.00 год ранку поїхали в смт. Стрижавку і зупинились біля спортивного майданчика. По дорозі ОСОБА_6 говорив йому куди саме їхати (до якого місця).Він спочатку не знав, що телефон потрібно буде перекидати через забор. Як тільки вони вийшли з автомобіля, їх оцепили працівники міліції і поклали на землю. Він автоматично викинув пакунок з мобільним телефоном, який мав передавати, а не умисно. Потім їх завели в приміщення колонії і почали брати пояснення. Показували якийсь пакет з речовиною, але він був не його. Він одразу говорив, що це не його пакет, бо його пакет десь валяється. Він наполягав, щоб взяли відбитки з пакета із рослиною речовиною, яка там знаходилась. Також пояснив, що тепер розуміє, що він повинен був перевірити чи знаходився, в отриманому від незнайомого чоловіка пакунку дійсно мобільний телефон. Раніше він відбував покарання в місцях позбавлення волі, йому відомо, що мобільний телефон заборонений для передачі.
Вина обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні обставинами, а саме: показами свідків.
Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він працював в СВК №81. Було літо, він ішов на роботу і його покликали як понятого, бо сказали, що щось перекинули на передзону (охороняєму зону). Його завели на охороняєму зону оперативники. Пішли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , здається ОСОБА_11 , та два свідка: він і ОСОБА_12 . Передзоннік (охороняєма зона) це зона між бетонним забором, що відмежовує свободу і через 6 м. іде ще забор до сітки. Потім вони всі пішли в штаб, де при них відкрили обмотаний пакунок. Зазначене в протоколі огляду місця події відповідає дійсності, який ним підписаний.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він працює в СВК №81 старшим оперуповноваженим. 24 серпня 2013 року приблизно 5-6 год ранку він патрулював установу і під`їхала біла машина з якої вийшов чоловік, щось перекинув через забор, якийсь пакунок. Ми підбігли до нього, затримали його та повідомили охорону, що щось перекинули через забор, щоб не підняли засуджені. Охоронники повідомили, що перекинули пакунок. І вони одразу повідомили міліцію (оперативну групу). Коли приїхала міліція, то вони пішли на охоронювану територію. При понятих і при ОСОБА_4 підняли перекинутий пакунок і пішли в приміщення штабу. У них була інформація, що може бути перекид, тому вони патрулювали, та точно не знали де і коли може бути перекид. Пояснив, що знаходився десь приблизно на 30-40 метрів від машини, де вона зупинилась.
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він працює начальником оперативного відділу в СВК №81. 24.08.2013 року від 5 год. ранку перевіряли інформацію про можливий перекид заборонених предметів в колонію. І в цей час був затриманий ОСОБА_4 , який перекинув на територію виправної колонії пакунок. Вони викликали оперативну групу районного відділу міліції. Також вказав на те, що він бачив, як зі сторони житлового містечка зупинився білий автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_4 і в руці у нього був круглий пакунок. Він стояв перед металевим забором. В машині був тільки водій. Коли ОСОБА_4 перекинув пакунок (махнув рукою щось перекидаючи), то вони одразу зателефонували в чергову частину, щоб охорона прослідкувала, щоб перекинуте не забрали засуджені. Пізніше приїхали працівники міліції. На територію колонії він не ходив.
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 поїхали десь 24 серпня 2013 року приблизно о 6- 7 год ранку в смт. Стрижавку, так як ОСОБА_4 мав передати якийсь телефон. Вони під`їхали до майданчика дитячого садочка і водій там зупинився по вказівці ОСОБА_4 . Вони вийшли з машини, та вроді би ОСОБА_4 нічого не перекидав за забор, але він точно не знає, бо не дивився в його сторону. ОСОБА_4 затримали працівники колонії. Їх завели в колонію в кабінет, де вони пробули певний період часу. Пізніше ще принесли якийсь пакунок. Потім їх повезли в районне відділення міліції, де слідчий говорив, що забере автомобіль і посадить їх в тюрму.
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що рік назад він жив в смт. Стрижавка. Дати не пам`ятає, йшов в районі лікарні, яка знаходиться на території ВК №81 і був запрошений бути понятим (на території охороняємої зони колонії). В його присутності працівниками міліції було вилучено невеликий пакунок круглої форми, сірого кольору. Також при ньому було розмотано даний пакунок і в ньому була зеленуватого кольору подрібнена речовина. Він і ОСОБА_8 були понятими на території зони. Є три полоси охорони, фактично чотири забори. Вскриття пакунку і описування було при них в кімнаті прийому громадян., протокол ним підписаний.
Свідок ОСОБА_6 пояснив, що в нього був знайомий ОСОБА_14 , який відбував покарання, прізвища його не знає. В нього був зв`язок з ним по мобільному телефону. ОСОБА_14 з якогось району Вінницької області зателефонував йому і запитав чим йому треба допомогти, на що він сказав, що йому потрібен мобільний телефон. Він зателефонував до ОСОБА_4 щоб він зустрів ОСОБА_14 , на що ОСОБА_4 погодився. Потім він зателефонував і попросив ОСОБА_4 , щоб той підвіз йому даний запакований мобільний телефон до колонії. З ним лежав в лікарні засуджений ОСОБА_15 прізвища не знає, який сказав, щоб привозив, бо у нього є знайомий конвоїр і прийме передачу. Пізніше він телефонував до ОСОБА_4 , але він не брав трубки і йому не передзвонив. Також пояснив, що він відбував покарання в Стрижавській ВК №81 позбавлення волі за ст. 307 ч. 2 КК України. Знав, що передача і користування мобільними телефонами в колонії заборонено.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується також іншими доказами по кримінальному провадженню, наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні, а саме:
-протоколом огляду місця події від 24.08.2013 року з фототаблицями, відповідно до якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, яким є прилегла територія дороги біля Стрижавської виправної колонії №81, що розташована за адресою вул. Алеї, 30, смт. Стрижавка, Вінницького району зі сторони дитячого майданчика. На вказаній ділянці дороги розташований автомобіль «РЕНО» білого кольору НОМЕР_1 . Біля даного автомобіля знаходиться троє чоловіків: ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 . При поверхневому огляді, який здійснювався з їх дозволу та при детальному огляді вищезазначеного автомобіля заборонених речей не виявлено. Зайшовши на територію Стрижавської виправної колонії №81та обійшовши поза профільну лікарню при СВК №81 на відстані близько 4 метрів від бетонного паркану, біля паркану з сітки рябіци на землі розташований згорток, який обмотаний клейною стрічкою та до якого примотаний камінець. При розпакуванні згортку виявлено, що там в поліетиленовому пакеті прозорого кольору знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані із різким запахом ( том №2 а.с.32-38);
-довідкою про звільнення ОСОБА_6 із Стрижавкої ВК №81, який відбував покарання в вказаній виправній колонії з 10.08.2010 року по 12.02.2015 року у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі по вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області за ст. 307 ч.2 КК України (том №2 а.с.70);
-рапортом оперуповноваженого ст. лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_10 на ім`я в.о. начальника Стрижавської ВК №81 ОСОБА_16 , про вчинення ОСОБА_4 перекиду на охоронювану територію колонії заборонених предметів речовини рослинного походження за зовнішніми ознаками схожа на наркотичну речовину(том №2 а.с.76);
-постановою від 28.08.2013 року про приєднання до справи речових доказів, а саме визнано речовим доказом поліетиленовий пакет з згортком з речовиною рослинного походження - коноплею в кількості 1 штука(том №2 а.с.78);
-протоколом огляду предмету від 28.08.2013 року, відповідно до якого під час огляду з участю понятих виявлено: об`єктом огляду являється спеціалізований пакет НДЕКЦ №1844561, що розміщений в кабінеті № 114, Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області, що розташований за адресою м. Вінниця, вул. Мєчнікова №7. При відкритті упаковки встановлено, що в ньому знаходиться прозорий безбарвний полімерний пакет в середині якого міститься (суха на дотик) подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору з характерним запахом, а також фрагменти попереднього упакування та камінець (том №2 а.с.79);
-постановою про призначення хімічної експертизи (том №2 а.с.80);
-висновком експерта №813 від 28.08.2013 року, відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження, «вилучена24.08.2013 року у ОСОБА_4 в смт. Стрижавка» (за текстом постанови) - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено -канабісом, масою 34,37 г у перерахунку на висушену речовину;
Частиною першою статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст.86 КПК України).
Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких наданих Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи наведене, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 307 ч.2 КК України була доведена та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні частково показами самого обвинуваченого, показами свідків та дослідженими доказами, наданими стороною обвинувачення.
Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину за ст. 307 ч.2 КК України не спростовує вищезазначений висновок суду, про вчинення ним злочину за ст. 307 ч.2 КК України, а є, виключно, способом, реалізація якого спрямована на уникнення відповідальності за вчинене ним протиправне діяння, тому суд розцінює це як метод захисту обвинуваченого.
Суд встановив, за показами ОСОБА_4 в судовому засіданні, що ним не заперечується факт зберігання за місцем свого проживання, отриманого на прохання його знайомого засудженого за ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_6 , пакунку «ніби з мобільним телефоном», та вміст предметів у якому ОСОБА_4 не перевірив, хоча повинен був це зробити, а навпаки з самого ранку 24.08.2013 року, достовірно знаючи, про встановлений законами порядок передачі передач засудженим, перевіз автомобілем, спілкуючись по телефону із засудженим ОСОБА_6 , пакунок до виправної колонії та був затриманий працівниками міліції.
Не дивлячись на невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, суд вважає, що його вина підтверджена у сукупності із усіма дослідженими доказами по кримінальному провадженні, також його показами про те, що він і засуджений ОСОБА_6 , який відбував покарання в Стрижавській ВК №81 добре знали один одного (проживали в одному мікрорайоні, спілкувались раніше, та в період перебування у виправній колонії №81 ОСОБА_6 спілкувались по мобільному телефону), що на прохання засудженого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 погодився повести і збути пакунок в місця позбавлення волі, в якому після його затримання працівниками колонії та міліції була виявлена речовина рослинного походження з прикріпленим клейною стрічкою камінцем, яка за висновком експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, що було перекинуто на охоронювану територію колонії, тобто обставини і спосіб вчинення ОСОБА_4 злочину.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 року Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд вважає, що про наявність у ОСОБА_4 мети збуту в місця позбавлення волі особливо небезпечних наркотичних засобів, а саме 24.08.2013 року на територію Стрижавської ВК-81 шляхом перекиду через паркан пакунку з наркотичним засобом, свідчить спосіб упакування наркотичного засобу та розмір виявленого пакунку, в якому було виявлено 34,37 грами наркотичного засобу, при цьому до нього було примотано камінець, а також поведінка ОСОБА_4 , який раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі та якому було відомо, що його знайомий, сусід ОСОБА_6 відбуває покарання в Стрижавській ВК №81, при цьому він достовірно знав про заборону передачі у незаконний спосіб в місця позбавлення волі мобільних телефонів, наркотичних засобів і інших предметів, але умисно вранці 24.08.2013 року о 06.30 год. в смт. Стрижавка поїхав до виправної колонії та збув на прохання засудженого ОСОБА_6 пакунок з наркотичним засобом, який перекинув через забор в місця позбавлення волі.
В судовому засіданні не доведена належними доказами обтяжуюча обставина вчинення ОСОБА_4 злочину за ст. 307 ч.2 КК України в стані наркотичного сп`яніння, оскільки в ході досудового розслідування експертиза ОСОБА_4 на визначення стану його наркотичного сп`яніння не проводилася, і доказів про перебування його в стані наркотичного сп`яніння під час скоєння даного злочину суду не надано, тому обставина вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину в стані наркотичного сп`яніння підлягає виключенню з обвинувачення.
Варте уваги й те, що в ході розгляду судом даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від явки до суду, тому ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30.10.2014 року він був оголошений в розшук і затриманий та взятий під варту у зв`язку з розглядом іншого кримінального провадження, що перебуває на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі.
Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
Тому при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину; обставини його вчинення; дані про особу винного, який офіційно не працюючий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, являється осудним, не хворіє на психічне захворювання, за місцем проживання характеризується позитивно; його стан здоров`я; сімейний та матеріальний стан;
Обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи обставини вчинення злочину, суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину, за ст.307 ч.2 КК України, який завдає шкоди для здоров`я громадян у суспільстві, що предметом даного злочину являються особливо небезпечні наркотичні засоби, їх розмір, всі дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе виключно за умови ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення.
Так як із обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України, яке визнано судом доведеним, не вбачається, що цей злочин вчинено з корисливих мотивів, за таких обставин згідно ч. 2 ст. 59 КК України йому не може бути призначено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, яке передбачене санкцією ст. 307 ч. 2 КК України як обов`язкове.
При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Визначене покарання обвинуваченому на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Речові докази, а саме поліетиленовий пакет з згортком з речовиною рослинного походження - коноплею в кількості 1 штука, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів (Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області) Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області підлягають знищенню.
Підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 244 грн.72 коп.
Захід забезпечення даного кримінального провадження, а саме особисте зобов`язання, залишити попередній до набрання вироком законної сили.
Початок строкe відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років без конфіскації майна, з урахуванням ст. 59 ч. 2 КК України.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Захід забезпечення даного кримінального провадження, а саме особисте зобов`язання, ОСОБА_4 залишити попередній до набрання вироком законної сили.
Речові докази: поліетиленовий пакет з згортком з речовиною рослинного походження - коноплею в кількості 1 штука, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів (Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області) Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 244 грн.72 коп.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя: