АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 10 жовтня 2016 року, в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за дотриманням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Володимир-Волинський Волинської області, громадянин України, непрацюючий, розлучений, до затримання проживав в Республіці Еквадор, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 та 4 ст. 358 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 16 листопада 2016 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначає, що прокурор в суді не довів, що наведенні в клопотанні обставини виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з чим на підставі ч. 5 ст. 199 КПК України в продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_6 відпала обґрунтована необхідність.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави не менше суми спричинених державі збитків, в розмірі 30 000 438 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.
Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчим суддею в ухвалі викладено невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження, чим істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.
Так, на думку прокурора, слідчий суддя при прийнятті рішення не врахував належним чином ризики, передбаченні ст. 177 КПК України, які обґрунтовані стороною обвинувачення, та не вказав чому вважає, що необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи захисника та підозрюваного проти задоволення апеляційної скарги та необхідності залишення ухвали слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 27 вересня 2013 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000245, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України.

18 червня 2010 року Головним слідчим управлінням СБ. України, у відповідності до норм КПК України 1960 року, порушено кримінальне провадження у справі № 548 стосовно ОСОБА_6 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України.
21 червня 2010 року, постановою про притягнення ОСОБА_6 як обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України.
20 квітня 2011 року зі справи № 548 в окреме провадження виділено кримінальну справу щодо ОСОБА_6 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 2 та ч. 3 ст. 358 КК України, яку об`єднано в одному провадженні з кримінальною справою № 593.
12 серпня 2011 року з кримінальної справи № 593 в окреме провадження виділено кримінальну справу № 677 стосовно ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України. Того ж дня, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 206 КПК України (1960 року), досудове слідство зупинено.
27 вересня 2013 року Головним слідчим управлінням СБ України внесені відомості про кримінальні провадження № № 0000245, 0000246, 0000247, 0000248, 0000249 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 та 4 ст. 358 КК України.
17 жовтня 2013 року Генеральною прокуратурою України матеріали вищевказаних кримінальних проваджень об`єднано в одне провадження за № 0000245.
05 листопада 2013 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 та 4 ст. 358 КК України.
28 травня 2016 року ОСОБА_6 затримано співробітниками Державної прикордонної служби України в аеропорту «Бориспіль» при проходженні прикордонного контролю та того ж дня ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 липня 2016 року, включно, з визначенням розміру застави 37 092 мінімальних заробітних плат, що становить 50 000 016 гривень.
26 червня 2016 року, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 20 вересня 2016 року, включно, з визначенням розміру застави.
14 вересня 2016 року, старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року, у задоволенні вищевказаного клопотання слідчого відмовлено, та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 16 листопада 2016 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні старшого слідчого підстави для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, стороною обвинувачення не доведено наявності обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , а тому з урахуванням того, що у провадженні вже допитані свідки, сторону захисту та потерпілого повідомлено про завершення досудового розслідування, суддя прийшов до висновку про те, що менш суворий запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, може вважатись достатнім для запобігання вказаних у клопотанні слідчого ризиків.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 16 листопада 2016 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за дотриманням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/3419/2016 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1