Справа № 729/625/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/938/2016
Категорія - ч.2 ст. 289 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника-адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, працюючого електромонтера ДВРЗ у м. Києві, який 31 грудня 2014 року був засуджений Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком часткове приєднане невідбуте покарання за вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2014 року і за сукупністю вироків остаточно призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі, без конфіскації майна.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання обвинуваченому зарахований термін попереднього ув`язнення з 05 червня 2016 року по 08 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави 675 гривень 18 копійок процесуальних витрат за проведення експертизи.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як установив суд, 05 червня 2015 року близько 12 години дня, ОСОБА_6 , перебуваючи біля приміщення кафе «Ясен», розташованого в с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області на вул. Незалежності № 13, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом та впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, запустив двигун скутера марки „Viper SBW 50 QT -3 RA 2007 року випуску, червоного кольору, з об`ємом двигуна 49, 9 куб. см., без номерного знаку, який знаходився біля приміщення кафе та належав потерпілому ОСОБА_9 , зрушив з місця та поїхав в напрямку міста Бобровиці.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 115 від 23 червня 2015 року діями обвинуваченого потерпілому було заподіяно матеріальної шкоди на суму 1 525 гривень 72 копійки.

Продовжуючи злочинну діяльність 03 липня 2015 року близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля приміщення кафе «Ясен», розташованого в с. Кобижча Бобровицького району на вул. Незалежності № 13, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом та впевнившись, що дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, запустив двигун мотоцикла марки «Урал» модель ИМЗ-8-103-10, 1990року випуску, пісочного кольору, який знаходився біля приміщення кафе та належав ОСОБА_10 , зрушив з місця та поїхав у напрямку вул. Берегової с. Кобижча.

Згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 135 від 13 серпня 2015 року діями ОСОБА_6 , потерпілому заподіяна матеріальна шкода на суму 3 571 гривню 97 копійок.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, пом`якшити ОСОБА_6 покарання, мотивуючи тим, що призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Транспортні засоби, якими заволодів ОСОБА_6 , скутер і мотоцикл, не представляли собою значної цінності, а їх власники матеріальних претензій до обвинуваченого не мали. Обвинувачений позитивно характеризується, щиро розкаявся у скоєному та проходив військову службу в зоні АТО.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок суду змінити, пом`якшити йому покарання, врахувати, що він щиро розкаявся, матеріальну шкоду потерпілим відшкодував, останні не наполягали на покаранні у вигляді позбавлення волі. Звертає увагу, що проходив військову службу в зоні АТО. Просить зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення після проголошення вироку і до набрання ним законної сили.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника про пом`якшення покарання, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у двох епізодах незаконного заволодіння транспортними засобами, вчиненому повторно, відповідають фактичним обставинам справи, та ніким не оспорюються. Розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції відбувався за правилами ч.3 ст. 349 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 31 грудня 2014 року був засуджений Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки. Під час іспитового строку за попереднім вироком, за яким не відбуте покарання у виді п`яти років позбавлення волі, 05 червня та 03 липня 2016 року вчиняє два епізоди незаконного заволодіння транспортним засобом, злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України, санкція якої передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна чи без такої.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У даному випадку, суд першої інстанції за два епізоди вчинення тяжкого злочину, призначив мінімальне покарання, передбачене санкцією статті і за попереднім вироком, з п`яти років позбавлення волі, які не відбув засуджений, приєднав тільки один місяць позбавлення волі.

Прохання сторони захисту про пом`якшення покарання прямо суперечить загальним засадам призначення покарання та правилам складання покарань за сукупністю вироків, і задоволенню не підлягає.

Разом з тим, вирок суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невиконанням вимог кримінально-процесуального закону.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України „Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26. 11. 2015 року, у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею на стадії досудового слідства, під час судового розгляду і до набрання вироком законної сили.

Визначаючи початок строку відбуття покарання та зараховуючи термін попереднього ув`язнення тільки по день ухвалення вироку, суд першої інстанції не виконав вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, і в резолютивній частині вироку не зазначив про залік терміну попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання по день набрання вироком чинності, що зобов`язаний був зробити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині зарахування терміну попереднього ув`язнення.

У порядку ч.5 ст. 72 КК України зарахувати йому в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 09 липня по 15 вересня 2016 року, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14