АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/5388/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2323/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти життя та здоров`я особи
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 3 серпня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 місце уродженця с.Шахтинськ, Карагандинської області Республіки Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, холостого, не працюючого, без постійного місця проживання, раніше судимого:

-24.07.1989 року Сахновщинським райсудом Харківської області за ст.140ч.3 КК України ( в редакції КК України 1960 року) до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання покарання на 1 рік;

-20.07.1990 року Сахновщинським райсудом Харківської області за ст.ст.81ч.3,89ч.1,215-3ч.1, 140 ч.2,43 КК України ( в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі. Звільнився 01.04.1994 року за закінчення строку відбуття покарання;

23.05.1997 року Орджонікідзевським райсудом м.Харкова за ст.94 КК України ( 1960 року з урахуванням ухвали АСХО від 02.09.1997 року до 10 років позбавлення волі;

25.02.1999 року Балаклійським райсудом Харківської області за ч.2ст.206,ч.1ст.101, 42,43 КК України ( 1960 року) до 10 років позбавлення волі. Звільнений по кінцю строку відбування покарання 06.10.2008 року,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.09.2016 року зазначений вирок було уточнено в частині кінця строку попереднього ув`язнення та зазначено, що строк відбування покарання ОСОБА_8 належить рахувати з моменту затримання за підозрою з 09.05.2016 року, зарахувавши до нього час попереднього тримання ОСОБА_8 під вартою в СІЗО м.Харкова за правилами ст.72ч.5 КК України з 09.05.2016 року до дня набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в особі Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_9 в сумі 3768 грн. 32 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертиз Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром ГУ МВС України в Харківській області - 703грн. 68 коп.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.. 100 КПК України.

Згідно вироку, 8 травня 2016 року приблизно в 01 годин 30 хв. ОСОБА_8 , знаходячись біля двора будинку №8 по вул. Таджицькій в м. Харкові, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту, що виник між ним та ОСОБА_9 на ґрунті особистих не приязних відносин, діючи з умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно завдав ОСОБА_9 два удари кухонним ножем, який був при ньому, в область тулуба, чим заподіяв потерпілому згідно висновку судово-медичної експертизи №3531-ая/16 від 24.06.2016 року колото-різане поранення лівої половини груді, що проникає до грудної та черевної порожнин з ушкодженням по ходу раньового каналу лівого куполу діафрагми та селезінки, яке в своїй течії ускладнилось розвитком лівобічного гемопневмотраксу, внутрішньочеревною кровотечею та травматичним шоком, яке по ступеню тяжкості є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, визнати у якості обставин що пом`якшують покарання його з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та визначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

При цьому зазначає, що суд під час призначення покарання не врахував його з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, стан його здоров`я, а також наявність в нього матері пенсіонерки, яка потребує його допомоги.

Вказує що судом було проігнороване звернення потерпілого ОСОБА_9 , щодо примирення з ним.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 ніким не оспорюється.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання і реєстрації, холостий, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатрічної експертизи №424 від 30.05.2016 року ознак психозу та недоумства не виявляє, виявляє дисоціальний розлад особистості, по своєму психічному стану може віддавати відлік своїм діям та керувати ними. В момент спричинення кримінального правопорушення знаходився в стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, при якій міг віддавати відлік своїм діям та керувати ними. Крім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за злочини проти особистості з застосуванням ножа. ОСОБА_8 офіційно не працює, по місцю тимчасового проживання характеризується задовільно, має мати-пенсіонерку, страждає на ряд захворювань, зокрема, пов`язаних із поганим зором на один глаз.

Посилання ОСОБА_8 на те, що потерпілий ОСОБА_9 звертався до суду із заявою щодо примирення з ним є необґрунтованими.

06.07.2016 року потерпілий ОСОБА_9 дійсно звернувся до суду із заявою, у якій просив розглядати кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_10 за його відсутності та зазначив що має претензії до ОСОБА_10 та просить притягти його до кримінальної відповідальності (арк. 23).

В подальшому кримінальне провадження розглядалось за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , а інших заяв або клопотань від нього до суду не надходило.

Не містять матеріали кримінального провадження і даних, щодо з`явлення ОСОБА_11 із зізнанням.

Таким чином, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання у наближенні до мінімальних меж санкції ч.1 ст. 121 КК України, врахував всі ті обставини, на які посилається ОСОБА_8 як на підставу для пом`якшення призначеного йому покарання.,

З урахуванням цих даних, колегія судів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого, а також є достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не вбачає підстав для зміни вироку.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 3 серпня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді