Справа № 370/2345/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1445/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 16.11.2016

УХВАЛА
Іменем України
16 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :
головуючого-судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000724 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Макарівського районного суду Київської області від 09.11.2015 р., яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ніжиловичі Макарівського району Київської області, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, неодружений, тимчасово не працюючий, такий, що не має державних нагород, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтись для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ та повідомляти про зміну місця проживання.
Вироком вирішено питання щодо речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 24 серпня 2015 року, близько 15 години, діючи з прямим умислом, з метою збагачення за рахунок чужого майна, з метою вчинення крадіжки, на велосипеді приїхав до колишньої колгоспної контори в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 . Перебуваючи на території колишньої колгоспної контори, ОСОБА_7 виявив два каналізаційні люки. За допомогою молотка розламав один каналізаційний люк, частини якого сховав в мішок, поклав його на велосипед, та таємно викрав.
Викраденим каналізаційним люком 24.08.2015 року ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, а саме продав ОСОБА_9 , за що отримав грошові кошти у розмірі 150 грн., які витратив на продукти харчування.
В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою збагачення за рахунок чужого майна, 25 серпня 2015 року близько 16 години ОСОБА_7 на велосипеді повторно приїхав до колгоспної контори, яка належить ОСОБА_8 , що розташована по АДРЕСА_1 , щоб викрасти інший каналізаційний люк. За допомогою молотка ОСОБА_7 розламав другий люк і в мішку поклав на велосипед, звідки з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав.
Викраденим люком 25.08.2015 року ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, а саме на велосипеді перевіз до домоволодіння ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_1 , та продав останньому, отримавши грошові кошти у розмірі 150 грн., які витратив на продукти харчування.
Своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1300 гривень.
Не погоджуючись з вказаним вироком прокурор подав апеляційну скаргу,в якій, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого, просив змінити вирок Макарівського районного суду від 09.11.2015р. щодо ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину повторно. Вказував, що в порушення вимог ч.4 ст. 67 КК України суд першої інстанції необґрунтовано визнав обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого повторність злочинів, оскільки вказана обставина є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого.
В змінах та доповненнях до апеляційної скарги прокурор просить вирок Макарівського районного суду від 09.11.2015р. щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що суд, в порушення вимог п.2 ч.3 ст. 374 КПК України в мотивувальній частині вироку не виклав формулювання обвинувачення, яке він визнав доведеним, а лише зазначив, у чому обвинувачується ОСОБА_7 . Таким чином суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги зі змінами та доповненнями, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з п. 2 ч. З ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою мають бути зазначені: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів та інші дані.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.
Зокрема, в мотивувальній частині оскаржуваного вироку не зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а лише зазначено обвинувачення, викладене в обвинувальному акті.
Наведене указує на те, що обвинувачення, яке судом першої інстанції було визнано доведеним у вироку не сформульовано, що призвело до порушення права обвинуваченого на захист. Таке порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, як вбачається з вироку суду першої інстанції, суд, провівши розгляд справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України дійшов висновку, що вину ОСОБА_7 доведено в повному обсязі, що підтверджується також показаннями обвинуваченого, які були проаналізовані судом. Разом з тим, у вироку суду вказані показання обвинуваченого не викладені.

Сукупність зазначених вище порушень кримінального процесуального закону колегія суддів вважає істотними та такими, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний, обґрунтований і вмотивований вирок. Окрім цього, сутність даних порушень вимог кримінального процесуального закону така, яка унеможливлює ухвалення рішення судом апеляційної інстанції в даному кримінальному провадженні.

Із урахуванням викладеного, вирок Макарівського районного суду Київської області від 09 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 не може вважатись законним, обґрунтованим і вмотивованим та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати вказані обставини, звернути увагу на доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора і постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.
На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора зі змінами та доповненнями задовольнити.
Вирок Макарівського районного суду Київської області від 09 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Судді:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4