154/2155/15
1-кп/154/12/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

потерпілої : ОСОБА_4

захисника : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000310 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хмелів, Володимир-Волинського району, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 121 КК України,-

встановив:

07 квітня 2015 року, близько 20 год. 30 хв. в м. Володимир-Волинський, поблизу приміщення районного будинку культури, що по вул. Данила Галицького, 7, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту з ОСОБА_7 , що виник після спільного розпиття спиртних напоїв, наніс останньому декілька ударів кулаками в ділянку обличчя, голови та тулуба, після яких потерпілий впав на поверхню тротуару та втратив свідомість, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку з деструкцією тканини, лівобічної лобно-тім`яної субдуральної гематоми, котрі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в реанімаційному відділенні Володимир-Волинського ТМО.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений, вини в інкримінованому йому злочині не визнав та показав, що 06.04.2015 року він познайомився з ОСОБА_7 , з яким разом вживали спиртні напої та запросив його додому. Наступного дня, 07.04.2015 року, вранці, приїхавши в місто вони розійшлись. Протягом дня він вживав спиртні напої та в післяобідню пору знову зустрів ОСОБА_7 , який також був в стані алкогольного сп`яніння і вони обоє продовжили вживати спиртні напої. Йдучи в сторону площі Героїв виявив зникнення у нього мобільного телефону марки «Самсунг» білого кольору та звернув увагу, що з-під спортивних штанів ОСОБА_7 виділяється предмет, схожий на корпус телефону. Силоміць забравши в ОСОБА_7 свій телефон та обурившись такою його поведінкою, він зі злості вдарив долонею потерпілого в обличчя, шарпаючись вони впали на землю, після чого він наніс потерпілому ще близько 6-8 ударів в обличчя. В процесі бійки, вони ще декілька разів падали. Коли ОСОБА_7 лежав на лавці, до них підійшов незнайомий їм хлопець, яким виявився ОСОБА_8 , якому він повідомив про причини їх бійки, на що той підійшовши до ОСОБА_7 наніс йому удар ногою в ділянку голови. Вважає, що ОСОБА_7 помер не від його ударів.

Не зважаючи на заперечення своєї вини обвинуваченим, суд вважає, його винуватість у вчиненні даного злочину підтвердженою дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердила, що її син ОСОБА_7 , 04.04.2015 року був мобілізований Ковельським МВК. З телефонної розмови з сином вона дізналась, що в подальшому він був направлений на військовий полігон, однак, у зв`язку з вживанням ним спиртних напоїв повернувся до військової частини у АДРЕСА_1 . 05.04.2015 року, син зателефонував їй та повідомив, що залишиться ночувати у свого знайомого. 06.04.2015 року, вона спілкувалась з сином по телефону, а вже наступного дня, син на її дзвінки не відповідав. 08.04.2015 року дізналась, що син перебуває в реанімаційному відділенні Володимир-Волинського ТМО з важкою черепно-мозковою травмою, отриманою при невідомих їй обставинах. 11.04.2015 року її син ОСОБА_7 , не виходячи з коми помер.

Показаннями свідка ОСОБА_9 стверджується, що 07.04.2015 року, близько 19 год., до приміщення міської ради, де він чергував підійшов ОСОБА_6 з незнайомим йому чоловіком, одягнутим в чорні спортивні штани, спортивну куртку голубого кольору з військовим рюкзаком і обоє були в стані алкогольного сп`яніння. Під час розмови, ОСОБА_6 скаржився, що хтось викрав його мобільний телефон. Поспілкувавшись з ними, вони обоє пішли в сторону площі Героїв до обеліску, а приблизно через годину, він там побачив карету швидкої допомоги. Повернувшись до нього приблизно через півтора години, уже з іншим незнайомим чоловіком, ОСОБА_6 розповів йому, що телефон у нього викрав чоловік, з яким він першого разу приходив до нього, через що у них виникла бійка, під час якої він наніс йому декілька ударів по голові. При цьому, ОСОБА_6 не повідомляв, що потерпілому, крім нього, ще хтось наносив удари.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що близько 20 год. 50 хв. надійшло повідомлення від невідомої особи чоловічої статі про необхідність надання медичної допомоги непритомному чоловікові, що перебуває біля обеліску Слави в м. Володимир-Волинський. Здійснивши разом з фельдшером ОСОБА_11 виїзд на виклик, біля приміщення Володимир-Волинського районного будинку культури, виявили на лавці в лежачому положенні на спині непритомного чоловіка, біля якого стояло ще двоє невідомих чоловіків, які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Після надання медичної допомоги, незнайомець не приходив до свідомості, а тому його транспортували до лікарні. З місця події він забрав спортивний кросівок чорного кольору та рюкзак.

Аналогічні пояснення в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_11 , підтвердив, що надавав потерпілому першу медичну допомогу, однак це не дало позитивного результату, а тому потерпілого було доставлено в лікарню. Пізніше з`ясувалося, що ним виявився ОСОБА_7 .

Зазначені свідки ствердили про відсутність видимих наявних слідів ушкодження на тілі потерпілого, однак як свідчить висновок судово-медичної експертизи, згідно записів лікаря приймального відділення від 07.04.2015 року, при доставленні швидкою допомогою потерпілого без свідомості, в нього були виявлені сліди крові в носі, на губах, садна на голові і обличчі.

Показаннями свідка ОСОБА_8 стверджується, що 07.04.2015 року, близько 21 години, йдучи в напрямку автобусної станції в м. Володимир-Волинський, біля приміщення будинку культури почув крики. Підійшовши ближче побачив, що ОСОБА_6 б`є незнайомого йому на той час чоловіка, наносячи удари кулаками обох рук в ділянку обличчя, шиї, грудної клітки, а в той час потерпілий лише закривав обличчя руками та не чинив жодного опору. ОСОБА_6 продовжував наносити удари потерпілому і після його падіння на бруківку. Побачивши, що потерпілий втратив свідомість, він викликав швидку допомогу. До приїзду швидкої, від ОСОБА_6 йому стало відомо, що причиною бійки стало викрадення у нього потерпілим мобільного телефону, який для нього був дуже цінний.

Зазначений свідок спростував показання обвинуваченого про його участь в спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому, зазначивши про відсутність у нього будь-якого конфлікту з потерпілим, а отже причин для нанесення йому побоїв.

Також, зазначений свідок вказав на обставини, за яких у нього опинилась куртка потерпілого та мобільний телефон обвинуваченого, які були ним добровільно видані під час досудового розслідування.

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , на його тілі виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку із крововиливом під оболонки, злам лівої виличної дуги, злам кісток носа, садна, синці обличчя. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті контактів з тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, в термін 3-4 доби до моменту настання смерті. Тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку з крововиливом під оболонки є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки в момент заподіяння, і в даному конкретному випадку призвели до смерті ОСОБА_7 (а.с.92-95).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_12 зазначений висновок підтримав та заперечив про можливість отримання зазначених тілесних ушкоджень потерпілим при падінні з висоти власного зросту.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 194, ОСОБА_6 на час інкримінованих йому протиправних дій та в даний час ознак будь якого психічного захворювання, розладу психічної діяльності не виявляв і не виявляє. За психічним станом, обвинувачений міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. (а.с.97-99).

Відповідно до висновку повторної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 447 від 20.07.2016 року, ОСОБА_6 на даний час ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними та застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Аналізуючі зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне протиправне спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, які спричинили смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, являється учасником антитерористичної операції, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, являється інвалідом ІІІ групи .

На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, думки потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

В задоволенні цивільного позову потерпілої про стягнення з обвинуваченого 10000 грн. завданої матеріальної шкоди суд відмовляє, оскільки зазначені витрати не підтверджені жодними належними доказами.

Враховуючи що потерпілій злочинними діями обвинуваченого завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, пов`язаних зі смертю сина, виходячи з засад справедливості та розумності, суд задовольняє цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди частково, в сумі 150 000 гривень.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК Укопїни.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту тримання його під вартою, тобто з 15.06.2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання період перебування його під вартою з 15.06.2016 року по день вступу вироку в законну силу включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_4 150 000 (сто п`ятдесят) грн. завданої моральної шкоди.

Речові докази по справі: спортивну куртку синього кольору із рожевими вставками, рюкзак зеленого кольору, футболку чорного кольору, спортивну кофту чорно-сірого кольору, кофту чорного кольору, рушник голубого кольору, кросівки чорного кольору, медичну документацію з фотокарткою ОСОБА_7 передати потерпілій ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки SAMSUNG GT-18200 білого кольору повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1