АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1264/16 Справа № 201/2658/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2016 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, раніше судимого:
*28 листопада 2005 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;
*17 лютого 2006 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до остаточного покарання - 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 2 роки 6 місяців;
*16 лютого 2007 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання - 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого 03 грудня 2010 року по відбуттю строку покарання;
* 21 березня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2 КК України на 1 рік позбавлення волі;
*17 квітня 2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до остаточного покарання - 2 років позбавлення волі; - звільненого відповідно до ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2014 року від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. ст. 9, 10 Закону України «Про амністію у 2014 році»; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України він зобов`язаний в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнуто з ОСОБА_7 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи в розмірі 123 гривні 00 копійок на користь держави.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
31 січня 2016 року, близько 03 годин 10 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні супермаркету «Варус-37», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 11, маючи умисел на таємне повторне викрадення майна, яке належить ТОВ «Омега», а саме: три плитки молочного шоколаду «Мілка» з цільними лісовими горіхами та сир твердий «Маздамер», визначив їх об`єктом свого злочинного посягання.
Реалізовуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяв зі стелажу з солодощами три плитки молочного шоколаду «Мілка» з цільними лісовими горіхами, загальною вартістю 102 гривні 57 копійок без урахування ПДВ, які належать ТОВ «Омега» і поклав у правий карман своїх штанів. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, він направився до молочного відділу, де переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв зі стелажу одну упаковку твердого сиру «Маздамер», загальною вартістю 31 гривня 15 копійок без урахування ПДВ, який належить ТОВ «Омега» і поклав його до правого карману своїх штанів.
Намагаючись залишити місце вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 разом з викраденим майном, загальна вартість якого становить 144 гривні 56 копійок, без урахування ПДВ, перетнув лінію касового контролю, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході з приміщення магазину був зупинений охоронцем супермаркету.
В апеляційній скарзі:
-прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок суду змінити, доповнивши його в мотивувальній частині відомостями про відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 згідно ст.67 КК України, в іншій частині вирок залишити без змін. Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, порушуючи вимоги ч.2 ст.374 КПК України взагалі не зазначив у мотивувальній частині відомості щодо обставин, передбачених ст.67 КК України, які обтяжують покарання, а саме те, що вказані обставини відсутні.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції неповно дослідив фактичні обставини кримінального провадження та порушив вимоги кримінального-процесуального закону, зокрема, під час підготовчого судового засідання не звернув уваги на розбіжності у вартості викраденого обвинуваченим майна.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з обвинувального акту, вартість трьох плиток молочного шоколаду «Мілка» з цільними лісовими горіхами склала 102 гривні 57 копійок, вартість однієї упаковки твердого сиру «Маздамер» вказана 31 гривня 15 копійок, на загальну суму 133 гривні 72 копійки, а не на 144 гривні 56 копійок, як вказано в обвинувальному акті. Разом з тим, в повідомленні про підозру від 19 лютого 2016 року, вартість шоколадок «Мілка» вказана 102 гривні 57 копійок, а вартість твердого сиру «Маздамер» - 41 гривня 99 копійок, загальна сума викраденого склала 144 гривні 56 копійок (а.с.22-23).
Тобто в обвинувальному акті неправильно порахована загальна сума викраденого, що є суттєвим порушення, так як починаючи з 01.01.2011 року у відповідності з прийнятим Податковим кодексом України змінилась вартість спричиненої шкоди за крадіжку, що передбачає кримінальну відповідальність, а також і вартість спричиненої шкоди за дрібну крадіжку, за яку настає адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» з 1 січня 2016 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1378 гривень.
Таким чином у 2016 році кримінальна відповідальність настає, якщо вартість викраденого чужого майна перевищує 137 гривень 80 копійок.
Незважаючи на неконкретність пред`явленого обвинувачення, суд не тільки не усунув ці недоліки розслідування, а й сам допустив порушення закону.
Виходячи з наведеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції були допущена неповнота судового розгляду та порушення кримінального-процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно п.7 ч.2 ст.412 і ч.1 ст.415 КПК України допущені порушення вимог кримінального процесуального закону є безумовною підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Оскільки підставами для скасування вироку суду стали істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, доводи апеляційної скарги прокурора щодо інших порушень, підлягають перевірці при новому судовому розгляді кримінального провадження.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, під час якого слід врахувати зазначені недоліки, перевірити доводи апеляційної скарги і прийняти законне та обґрунтоване рішення з урахуванням вимог кримінального і кримінального процесуального законів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407,412,415 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді: