Справа № 490/3827/16-к
н/п 1-кс/490/3105/2016
Центральний районний суд м. Миколаєва
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романова Балка, Первомайського району, Миколаївської області, раніше не судимого, громадянин України, працює ФГ "Оазис" водієм, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
До суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно вказаного клопотання, 17 квітня 2016 року близько 00 годин 35 хвилин, водій ОСОБА_6 , в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), тобто перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно несправним, але працездатним автомобілем марки «ЗАЗ Forza» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по сухій асфальтованій проїзній частині автодороги Р-75 «КПП Тимкове-Балта-Первомайськ-Доманівка-Олександрівка», яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони м. Первомайська у напрямку смт.Доманівка, у Первомайському районі, Миколаївської області, зі швидкістю приблизно 100-120 км/год. Технічна несправність автомобілю «ЗАЗ Forza» реєстраційний номер НОМЕР_1 полягала у встановленні на передню вісь автомобіля шин різних моделей з різним малюнком протектору, що не відповідає п.31.4.5 «г» ПДР України. В якості пасажирів в салоні зазначеного автомобілю перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
В районі 137км+500м вищевказаної автодороги, водій ОСОБА_6 , рухаючись в обраному напрямку, в порушення п.п. 2.3 «б», 10.1, 12.1 ПДР України, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, відповідно не реагував на її зміни, при цьому не обрав безпечну швидкість свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, хоча повинен був та мав таку технічну можливість, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде небезпечним, правими колесами свого автомобілю виїхав на праве узбіччя по ходу руху свого автомобілю, що призвело до його неконтрольованого заносу вліво на зустрічну смугу та в подальшому у зустрічний кювет, де відбулося зіткнення автомобілю з двома деревами та наступне його перевертання на дах.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, а пасажир ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями був доставлений до Первомайської ЦМБЛ.
Згідно висновку експерта №135 від 16.05.2016 смерть ОСОБА_7 настала внаслідок травматичного розриву серця.
Згідно висновку експерта №375-М від 09.06.2016 у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритого переламу правої ліктьової кістки, рваних ран правого передпліччя, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи № 09-1-407 від 10.06.2015 дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, яке знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
З огляду на наведене, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 286 КК України, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.
Враховуючи те, що вина ОСОБА_6 у ході досудового розслідування органом досудового розслідування доведена, а також те, що ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, що являється ризиком того, що останній в подальшому, перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що унеможливлюватиме виконання процесуальних рішень по кримінальному провадженню та свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Також, з вказаних мотивів ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих і свідків та тим самим перешкоджати кримінальному провадженню або негативно впливати на хід судового розгляду.
У судовому засіданні прокурор просив обрати відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Захисник у судовому засіданні зазначив, що заперечує проти задоволення клопотання, оскільки прокурором жодним чином не обґрунтовані ризики, як того вимагає КПК України. Звернув увагу суду, що до теперішнього часу його підзахисний перебуває на амбулаторному лікуванні, переховуватися не має на меті, оскільки провину визнає, в скоєному щиро кається.
ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що провину визнає у повному обсязі, факт перебування у стані алкогольного сп`яніння в момент скоєння ДТП не заперечує, але у скоєному щиро кається. Зазначив, що потерпілі його односельці, претензій до нього не мають, бо він душе шкодує про те, що сталося. Підтвердив, що на теперішній час перебуває на лікуванні з приводу перелому тазобедреного суглоба. Просив суд у задоволенні клопотання відмовити, оскільки переховуватися не збирається, мешкає за місцем реєстрації разом із батьками, які є пенсіонерами.
Слідчий у судовому засіданні пояснив, що клопотання про обрання запобіжного найсуворішого заходу у вигляді тримання під вартою обумовлено лише тяжкістю кримінального правопорушення, яке інкриміновано підозрюваному ОСОБА_6 . Зазначив, що підозрюваний ні разу не ігнорував виклики до слідчого,а також пояснив, що потерпілі не мають до нього ні моральних, ні матеріальних претензій.
Згідно статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Романова Балка, Первомайського району, Миколаївської області, громадянин України, українець, працює, раніше не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,обґрунтовано підозрюється органом досудового слідства у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до наданих суду документів, ОСОБА_6 характеризується добре, має військовий квиток, забезпечує батьків пенсіонерів, станом на 15.06.2016 року відповідно до медичної картки має діагноз: задній вивіх правого стегна, перелом вертяденого заглибу, призначено обстеження на 30.06.2016р. для встановлення подальшого необхідного лікування.
Відповідно до розписки потерпілого ОСОБА_8 від 16.06.2016 року він претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_9 не має. Просив не кваліфікувати дії ОСОБА_6 як кримінальний злочин і не застосовувати до нього кримінальне покарання. В ході допиту у якості потерпілого ОСОБА_8 також підтвердив, що жодних претензій до ОСОБА_6 не має.
Відповідно до заяви від 18.06.2016 року ОСОБА_10 , яка є матір`ю загиблого у ДТП ОСОБА_7 , остання претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_6 не має і мати не буде.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно статті 181 ч.2 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , не ґрунтується на вимогах закону, оскільки на теперішній час відсутні ризики того, що ОСОБА_6 , який з моменту вчинення тяжкого злочину 17.04.2016 року і до моменту розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу не ухилявся від органу досудового розслідування, провину визнає, претензій потерпілі до підозрюваного не мають, а також враховуючи стан його здоров`я, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде необхідним і достатнім для забезпечення його належної правової поведінки в ході досудового слідства.
Крім того, суд вважає необхідним відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_6 передбачені обов`язки, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у відповідності з визначеною ними періодичністю;
-не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
-утримуватись від спілкування з усіма особами у даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання слідчому свої паспорти для виїзду за кордон, у разі їх наявності.
Керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 183, 181, 193 - 194 Кримінального процесуального кодексу України, -
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали встановити до 15 серпня 2016 року, включно.
Відповідно до ст. 194 КПК Кодексу покласти на ОСОБА_6 передбачені обов`язки, а саме:
прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у відповідності з визначеною ними періодичністю;
-не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
-утримуватись від спілкування з усіма особами у даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання слідчому свої паспорти для виїзду за кордон, у разі їх наявності.
Апеляція на ухвалу може бути подана безпосередню до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1