провадження № 1кп/760/97/14
УХВАЛА
іменем України

02.06.2014 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
в ході судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0011058, відносно
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свалява Закарпатської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, одружений, працює комплектувальником товарів ТОВ «Фоззі-Фуд», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:

в провадженні суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України.
Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13, який ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.04.2014 залишено без зміни та продовжено до 04.06.2014 включно.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України в судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про зміну обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою. Обґрунтовуючи клопотання, обвинувачений зазначив, що завдана ним кримінальними правопорушеннями матеріальна шкода відвернута, показання потерпілих зафіксовані у матеріалах кримінального провадження, що, на його думку, виключає можливість його впливу на останніх та знищення чи спотворення доказів. Крім того, обвинувачений зазначив про незадовільний стан його здоров`я, а отже і про неможливість отримання гідного медичного лікування в умовах СІЗО, а також про те, що його дружина народила дитину, батьком якої він є, що, на його думку, є підтвердженням відсутності на даний час зазначених вище ризиків, а також зазначив про перебування на його утриманні батька, 1954 р.н., та матері, 1947 р.н., інваліда ІІІ групи, які потребують його, обвинуваченого, підтримки.
Захисник клопотання його підзахисного підтримав, вважав за можливе клопотання задовольнити.
Прокурори проти заявленого клопотання заперечили, вважали, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті, на даний час не відпали, а отже і підстави для застосування до останнього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують. Просили запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_6 , залишити без зміни та продовжити його дію на визначений кримінально-процесуальним законом строк.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні заявленого клопотання судом враховуються положення ст. 177 КПК України, частиною 2 якої визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, судом враховуються положення ст. 178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначені даною статтею, зокрема, те, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести та семи років відповідно. Крім того, судом береться до уваги кількість епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та враховується вік обвинуваченого, відсутність у нього постійного місця проживання, майновий стан обвинуваченого, а також, відсутність у нього власного нерухомого майна.
Окрім цього, вирішуючи обставину щодо стану здоров`я обвинуваченого, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення», адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.
Відповідно до п. 9.2.7 Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань № 192 від 20.09.2000, особи взяті під варту, при потребі невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині слідчого ізолятору, направляються до найближчих лікувально-профілактичних закладів територіальних органів охорони здоров`я.
Також, посилання ОСОБА_6 на те, що показання потерпілих зафіксовані у матеріалах кримінального провадження, а отже це виключає можливість його впливу на останніх, суд вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. В даному кримінальному провадженні усі потерпілі по даному кримінальному провадженню ще не допитані.
Крім того, ОСОБА_6 не надано підтвердження того, що його батьки дійсно перебувають на його утриманні та потребують його підтримки та догляду.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого не відпали, оскільки є обґрунтована підозра вважати, що останній може ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а отже його клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Крім того, керуючись вимогами зазначених вище статей, враховуючи, що 04.06.2014 спливає двомісячний строк з дня продовження дії існуючого запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого, та неможливості до вищезазначеної дати завершити судовий розгляд, а строк перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне обвинуваченому ОСОБА_6 продовжити дію існуючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 04.08.2014 включно.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни - у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13, продовживши строк цього запобіжного заходу до 04 серпня 2014 року включно.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та направити уповноваженій особі до Київського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1