Справа № 296/9354/16-к
У Х В А Л А

07 листопада 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , , прокурора ОСОБА_4

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 , поданим в межах кримінального провадження № 0000074 від 24.05.2016 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира звернувся слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно вилученого у ході обшуку у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в період часу з грудня 2015 року по теперішній час невстановлені слідством особи, будучи об`єднані єдиним планом та задумом, спрямованим на власне збагачення, зорганізувались у стійке злочинне об`єднання з метою скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням та збутом особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо важливих розмірах.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000074 від 24.05.2016 року, - ч.2 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування, 03.11.2016 року о 20 год. 10 хв. працівниками СУ ГУ НП в Житомирській області було проведено обшук ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 під час якого вилучено майно останньої.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання та просили задовольнити.

Підозрюваний в судове засідання не доставлений.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, прокурора, дослідивши матеріали поданого клопотання, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В частині 2 статті 170 КПК України визначено мету арешту майна, а саме для забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 171 КПК України встановлені вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна, зокрема в ньому мають бути зазначені:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, слідчим до матеріалів клопотання не додано документів, які підтверджують право власності на майно та не наведено конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном.

В судовому засіданні слідчий та прокурор погодилися з такими обставинами.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку слідчого та прокурора, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання про арешт вилученого майна та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-171, 234, 236 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилученого під час проведення обшуку у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 повернути та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1