Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/139/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2016 рокум. Заставна

року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000053 від 21.02.2015 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 20 лютого 2015 року біля 16 години, знаходячись на присадибній земельній ділянці ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , в ході суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправне значення своїх дій наніс ОСОБА_6 два удари рукою в ділянку плеча, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянці лівої лопатки, в ділянці правого плеча та в ділянці лівого плеча, які відповідно до висновків експерта №22-Е від 23.02.2015 року та №245-Е (додатково) від 15-18.09.2015 року відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому діянні не визнав повністю та показав, що проживає по сусідству із господарством ОСОБА_8 , з якими до 20.02.2015 року перебував в нормальних стосунках. Зранку він зустрівся на городі з чоловіком ОСОБА_6 , який дозволив йому спилити дерева горіхів, що ростуть на їх городі та заважають його гаражу. Біля 14 години він взяв бензопилу та почав спилювати горіхи. Десь за 20 хвилин він спилив перший горіх, коли почав спилювати наступний, відчув, як хтось задів його за плече. Коли він заглушив бензопилу та тримаючи її в руках обернувся, то побачив ОСОБА_6 , яка лежала спиною на землі та кричала, що її б`ють. Потім на підвищених тонах вона вимагала, щоб він припинив спилювати дерева. Їх конфлікт тривав до п`яти хвилин, проте він будь-яких ударів ОСОБА_6 не наносив. Після закінчення розмови він забрав пилу та пішов до дому. В цей день він спилив тільки один горіх. В подальшому 15 березня 2015року він спилив ще два горіхи. Вважає, що ОСОБА_6 оговорює його, через те що втратила дохід від продажу горіхів, проте він неодноразово намагався попросити у неї пробачення за спиляні дерева.

Незважаючи на те, що обвинувачений не визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його вина повністю доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що проживає із своїм чоловіком в домогосподарстві, яке межує з господарством ОСОБА_4 . Неподалік від межі господарства ОСОБА_4 на її території ростуть дерева горіхів. 20.02.2015 року біля 16 години вона перебувала вдома сама, чоловіка не було. В цей час вона почула шум бензопили. Коли вона вийшла на город, побачила свого сусіда ОСОБА_4 , який без дозволу пилив горіх на її території. Вона підійшла до ОСОБА_4 та почала просити, щоб він припинив спилювати горіх. ОСОБА_4 почав її ображати та наніс два удари рукою в плече, від чого вона впала. ОСОБА_4 , тримаючи в руці бензопилу, продовжував її ображати та погрожувати. Конфлікт тривав біля 5 хвилин, до лікарів про надання медичної допомоги вона не зверталася. Її чоловік звернувся до сільської ради та в подальшому до працівників поліції. При цьому ОСОБА_6 заперечувала, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 бачили даний конфлікт.

Допитані в судовому засіданні як свідки подружжя ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показали, що проживають недалеко від господарства ОСОБА_6 20.02.2015 року серед дня вони перебували на своєму городі, почули, сварку яка доходила з території городів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Конфлікту, який відбувався між ними не бачили. Пізніше до них на подвір`я прийшла ОСОБА_6 , яка шукала свого чоловіка. ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_6 повідомила про її побиття ОСОБА_4 та показала на плечах червоні сліди від тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_13 показав, що він був понятим, коли проводився слідчий експеримент з участю ОСОБА_6 , під час якого потерпіла продемонструвала на статистові, як її бив в плече ОСОБА_4 . Покази вона давала чітко послідовно, без будь-якої допомоги та примусу.

Колишній сільський голова ОСОБА_14 , допитаний як свідок, показав, що 20.02.2015 року до нього звернувся чоловік ОСОБА_15 , який повідомив, що його дружину побив ОСОБА_4 та попросив викликати працівників поліції. Після чого він одразу зателефонував до районного відділу поліції. При цьому пояснив, що конфлікт між сусідами виник через дерева горіхів, які ростуть на городі ОСОБА_6 та заважають ОСОБА_4 . До 20 лютого 2015 року сільська рада не надавала офіційного дозволу ОСОБА_16 спилювати горіхи на території господарства ОСОБА_6 , хоча про існуючий спір між ними йому було відомо.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що проживає по сусідству з господарствами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Зранку біля 10-11 години (день не пам`ятає) він проходив вулицею Т. Шевченка повз господарство ОСОБА_6 . В той час коли він знаходився біля брами почув шум бензопили, подивився через огорожу, побачив, що ОСОБА_4 пилить горіх, а біля нього знаходилася ОСОБА_6 , яка сказала «залиши, бо я сама спилю». Пила заглухла, а він пішов далі. Криків не чув та конфлікту не бачив. Він спостерігав за подіями на відстані 10 метрів. Як розійшлися сусіди він теж не бачив.

Свідок ОСОБА_10 показав суду, що на весні в першій половині дня він під`їхав до господарства ОСОБА_4 , автомобіль залишив на вулиці, сам зайшов на подвір`я. Почув звук працюючої бензопили зі сторони гаража. Зайшовши за приміщення гаража, він побачив ОСОБА_4 , який тримав в руках бензопилу, яка вже не працювала. Поряд з ним стояла ОСОБА_6 , яка сперечалася з ним та просила, щоб він припинив пилити горіхи, бо вони самі їх спилять. При цьому він не бачив, щоб ОСОБА_4 вчиняв буль-які дії по відношенню до ОСОБА_6 . Оскільки сторони розмовляли на підвищених тонах, він повернувся на подвір`я зачекати господаря.

Як вбачається із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.02.2015 р. ОСОБА_6 повідомила, що 20.02.2015 біля 16:00 год. в АДРЕСА_3 на присадибній земельній ділянці вказаного домогосподарства в ході суперечки її побив сусід ОСОБА_4 (а.с.14-15).

Із дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №23-Е від 23.02.2015 року вбачається, що у гр.-ки ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді синців: в ділянці лівої лопатки, в ділянці правого плеча, в ділянці лівого плеча. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, або при ударах об такі, цілком можливо при обставинах, які описані в постанові і на які вказала потерпіла, внаслідок нанесення їй двох ударів у ліве плече руками сторонньої особи з послідуючим падінням з прискоренням потерпілої на тверде покриття землі, з співударянням лівою лопаткою об землю, можуть відповідати терміну на 20.02.2015 року і відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень (а.с.29).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 26.08.2015 р. та фототаблиць до нього вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 розповіла про обставини нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та показала механізм їх завдання. (а.с.56-63).

Відповідно до висновку експерта №245-Е (додатково) від 15-18.09.2015 року, у громадянки ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді синців: в ділянці лівої лопатки, в ділянці правого плеча, в ділянці лівого плеча. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, або при ударах об такі, цілком можливо при обставинах, які описані в постанові і на які вказала ОСОБА_6 26.08.2015 року під час слідчого експерименту, можуть відповідати терміну на 20.02.2015 року і відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень. Вище описані ушкодження не могли бути заподіяні до 16 год. 20.02.2015 року. Самоспричинення власноруч потерпілою вище описаних ушкоджень виключається ( а.с.67).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 11.11.2015 р. з участю потерпілої та судово-медичного експерта ОСОБА_17 вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 розповіла про обставини нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та показала механізм нанесення їй ударів. При цьому експерт повідомив, що вказані удари мають цілеспрямований , умисний характер і жодним чином не могли бути спричинені ОСОБА_4 внаслідок необережності ( а.с. 85-88).

Допитаний в судовому засіданні як свідок судово-медичний експерт ОСОБА_17 підтвердив, що був присутнім під час проведення слідчого експерименту з потерпілою від 11.11.2015 року, під час якого ОСОБА_6 продемонструвала механізм та характер завданих їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . На той час ним вже було проведено первинну та додаткову судово-медичні експертизи потерпілої ОСОБА_6 . Під час проведення слідчого експерименту підтвердилися його висновки експертизи щодо механізму та характеру тілесних ушкоджень. Він не виключає, що удари дійсно були нанесені двічі рукою і їх локалізація співпадає з механізмом їх завдання.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не наносив удари потерпілій, оскільки дане спростовується матеріалами справи, в тому числі висновком судово-медичної експертизи, згідно якої самоспричинення потерпілою вище описаних ушкоджень виключається. Невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 суд розцінює як обраний ним спосіб свого захисту та уникнення відповідальності за вчинене, оскільки його вина повністю доведена в ході судового слідства, а саме показаннями потерпілої, які є правдивими, послідовними та відповідають іншим доказам, які досліджувались в суді і такими, що підтверджені як показаннями свідка ОСОБА_17 так і висновками судово-медичних експертиз, протоколами проведення слідчих експериментів від 26.08.2015 року та 11.11.2015 року.
Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд оцінює критично, оскільки вони суперечать встановленим в судовому засіданні обставинам щодо часу нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій. Ці свідки зазначили, що бачили ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в першій половині дня на городі, коли останній спилював дерева горіхів і не наносив будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Свідок Лозовий наголосив суду, що добре пам`ятає, що ці події відбувалися навесні 2015 року. Хоча із досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 із нанесенням тілесних ушкоджень потерпілій відбувався в лютому місяці, в другій половині дня, а саме біля 16 години 20.02.2015 року. Зазначене також підтверджується висновком судово-медичної експертизи №245-Е (додаткова) від 15-18.09.2015 року, з якого вбачається, що завдані ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців не могли бути заподіяні до 16 години 20.02.2015 року.

Оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , і його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до злочину невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який є пенсіонером, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра - не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, проте з сусідами та жителями села перебуває в конфліктних відносинах і потерпіла має до нього претензії морального характеру.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та йому належить призначити покарання у виді штрафу у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин.

При вирішенні цивільного позову, заявленого потерпілою ОСОБА_6 суд враховує наступне.
У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
П.9 названої Постанови Пленуму Верховного Суду України вказує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховує характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіював шкоди тощо).
По справі встановлено, що внаслідок тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_6 переносила фізичний біль та моральні страждання, було порушено її звичайне спокійне життя. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 принижено честь та гідність потерпілої, своєю поведінкою обвинувачений образив її як жінку похилого віку, що завдало їй психічних страждань. Проте суд позбавлений можливості оцінити такі наслідки цих страждань, як погіршення стану здоров`я у вигляді серцевого болі, на яку посилається потерпіла, оскільки після отриманих тілесних ушкоджень в лікувальні установи за медичною допомогою ОСОБА_6 не зверталася. Визначаючи суму заподіяної моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 суд бере до уваги вищенаведене, одночасно враховує ступінь вини обвинуваченого, його матеріальний стан і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що заявлену позовну вимогу слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1000 грн. у відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1000 (одну тисячу) гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при ухваленні вироку, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1