У Х В А Л А
Справа №377/519/16-к

Провадження №1-кс/377/68/16

23 вересня 2016 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в м. Славутичі клопотання начальника Славутицького відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області про арешт майна,
У С Т А Н О В И Л А:
До суду надійшло клопотання начальника Славутицького відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області, яке мотивовано тим, що до Славутицького відділу Броварської місцевої прокуратури від Державної фінансової інспекції в Київській області надійшли матеріали ревізії комунального підприємства «Управління з розвитку, фізичної культури, спорту та туризму» Славутицької міської ради, з яких вбачається, що у ході проведення ревізії встановлено порушення вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», «Правила визначення вартості будівництва». За результатами звірки та проведення контрольних обмірів встановлено завищення вартості та об,ємів виконаних ремонтних робіт при здійсненні капітального ремонту покрівлі фізкультурно-оздоровчого комплексу «Чемпіон», розташованого в Московському кварталі м. Славутич. Порушення допущені директором КП «УФКСТ» ОСОБА_4 , яким підписані акти виконаних робіт на ФОП ОСОБА_5 , яким внесено недостовірні дані до актів виконаних робіт.
25.05.2016 року Славутицьким відділом Броварської місцевої прокуратури Київської області за результатами розгляду вказаних матеріалів, внесено відповідні відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000079 з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.191, ст.356, ч.1 ст.358, ч.2 ст.366 КК України.
29.08.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України.
Згідно інформації отриманої з Національної автоматизованої інформаційної системи «Автомобіль» (заяви № 26786123 та 85863034) за підозрюваним ОСОБА_4 зареєстровано право власності на автомобіль марки MITSUBISHI LANCER чорного кольору 2007 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_1 ) та причіп марки ОДИСЕЙ 01 сірого кольору 2013 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_2 ).
Враховуючи, в рамках наказного кримінального правопорушення встановлена шкода у розмірі 263 574 грн., тому вказане рухоме майно ОСОБА_4 , може бути використано для, забезпечення цивільного позову та зберігання до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні. З метою збереження речового доказу, просять накласти арешт на вказане майно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити.

Згідно ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч.2 ст. 172 КПК України, визнав можливим з метою забезпечення арешту майна розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Судовим розглядом встановлено, що 25.05.2016 року Славутицьким відділом Броварської місцевої прокуратури Київської області за результатами розгляду вказаних матеріалів, внесено відповідні відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000079 з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.191, ст.356, ч.1 ст.358, ч.2 ст.366 КК України. 29.08.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України. Відповідно до ч .4 ст.191 та ч.2 ст.366 КК України за вчинення вказаних злочинів передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та позбавлення волі на строк від двох до п,яти з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років зі штрафом від двохсот п,ятдесяти до сімсот п,ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно даних реєстраційної картки транспортного засобу отриманої з Національної автоматизованої інформаційної системи «Автомобіль» на ОСОБА_4 , зареєстровано право власності на автомобіль марки MITSUBISHI LANCER чорного кольору 2007 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_1 ) та причіп марки ОДИСЕЙ 01 сірого кольору 2013 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_2 ).

Положеннями КПК України передбачені два самостійні інститути забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171, ч.2 ст.167 КПК України). Згідно ч.1 ст.170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Прокурором в судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене рухоме майно з метою забезпечення кримінального провадження та можливого відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину. Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні прокурора, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 167, 170,171 КПК України, враховуючи, що рухоме майно, на яке просять накласти арешт є майном підозрюваного, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на це рухоме майно шляхом заборони розпоряджатися таким майном будь-яким чином.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 167, 170, 172,173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання начальника Славутицького відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області про арешт - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_6 а саме: на автомобіль марки MITSUBISHI LANCER чорного кольору 2007 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_1 ) та причіп марки ОДИСЕЙ 01 сірого кольору 2013 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_2 ).

Заборонити ОСОБА_6 та іншим особам, у володінні яких перебуває вказаний автомобіль та причіп, розпоряджатися ним будь-яким чином.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1