Справа № 308/1444/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.06.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001578 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду з Ужгородської міжрайонної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001578 від 09 грудня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайнного суду від 13 лютого 2015 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 березня 2016 року справу № 308/1444/15-к передано на розгляд головуючій судді ОСОБА_1 .

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , 09 грудня 2014 року, близько о 09.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку АДРЕСА_1 після чого зайшов у кухонну кімнату де в той час був власник даного будинку ОСОБА_5 , та попросив продати йому вина домашнього виробництва, на що останній йому відмовив.
Після цього ОСОБА_6 вийшов на подвір`я щоб дістати свого велосипеда із підсобного приміщення, а ОСОБА_4 в цей час залишився в будинку сам та спланувавши свої злочині дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, відчинив дверцята шафи наявної в кімнаті та побачивши там гаманець, який належить ОСОБА_7 , викрав його. У даному гаманці, зі слів потерпілої, знаходилися грошові кошти у сумі 322 грн. та сертифікат на право перевезення дітей. Таким чином, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 322 грн.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як викрадення чужого майна (крадіжка) шляхом вільного доступу, вчинене повторно.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо призначення справи до судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилася, так відповідно до поданої нею заяви просить справу розглядати без її участі.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з долученими до нього додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта суд призначає і проводить підготовче судове засідання, в якому має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті зазначено лише фактичні обставини, які встановлені прокурором під час досудового розслідування та міститься вказівка на те, що ОСОБА_4 саме підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, прокурором відповідно до вимог кримінального процесуального закону не висунуто ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Вказані недоліки означають порушення прокурором засад законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивності, що унеможливлює подальше кримінальне провадження.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Згідно ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; та вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися: в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), тощо.

Суд вважає, що доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки не містить даних про всі процесуальні дії, не відображено всі процесуальні рішення прийняті в ході досудового розслідування, не зазначено їх реквізити, зокрема, відсутні дані про повідомлення підозрюваному його права та вручення відповідної пам`ятки, відсутні відомості про визнання особи потерпілого, про повідомлення останньому про його права та вручення відповідної пам`ятки.

Враховуючи вимоги ст. 24 Конституції України, ст.ст. 8, 10, 21 КПК України щодо верховенства права, рівності учасників кримінального провадження перед законом і судом та доступу до правосуддя, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, складений з порушенням вимог, передбачених п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 291 КПК України, а тому його слід повернути керівнику Ужгородської місцевої прокуратури для усунення вказаних недоліків.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, що долучений до обвинувального акту, в ході досудового розслідування 12 січня 2015 року відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з строком застосування 60 діб.

В ході судового провадження запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001578 від 09 грудня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України повернути керівнику Ужгородської місцевої прокуратури для усунення вказаних недоліків протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча ОСОБА_1