печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_3 ,

його захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 на незаконне затримання,

В С Т А Н О В И В :

12 вересня 2016 року до слідчого судді надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 на незаконне затримання. Просила визнати затримання підозрюваного ОСОБА_3 , яке мало місце 8 вересня 2016 року незаконним та негайно звільнити його. Скарга мотивована тим, що 8 вересня 2016 року старшим слідчим в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України молодшим радником юстиції ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_8 , здійснене з грубим порушенням норм КПК України та норм міжнародного права. Зокрема, ОСОБА_3 не було роз`яснено за підозрою у вчиненні якого злочину здійснено його затримання; про затримання не було повідомлено відповідний центр з надання безоплатної правової допомоги; підстава затримання ОСОБА_3 вказана в протоколі, не відповідає обставинам справи і є формальною. Крім того, протокол затримання не містить інформації щодо правової кваліфікації злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , не зазначено номер, дата реєстрації у ЄРДР та попередня правова кваліфікація кримінального провадження, в рамках якого проводилося затримання ОСОБА_3 ; старшим слідчим ОСОБА_7 неправильно зазначено в протоколі час та місце затримання ОСОБА_3 .

У судовому засіданні підозрюваний та його захисники підтримали скаргу за наведених обставин.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні заперечили щодо задоволення скарги, мотивуючи тим, що затримання відбулось з дотриманням норм КПК України. Доводи захисників були предметом розгляду при розгляді слідчим суддею клопотання органу досудового розслідування про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, за результатами якого застосовано до останнього запобіжний захід тримання під вартою з альтернативою внесення застави.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 208, 42 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Частиною 4 ст. 213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання, негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Порядком інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. № 1363 встановлено обов`язок суб`єкта подання інформації негайно після фактичного затримання особи повідомити за допомогою телефонного, факсимільного зв`язку на єдиний телефонний номер системи безоплатної правової допомоги (0-800-213103) (контактний центр системи безоплатної вторинної правової допомоги) та інші телефонні номери, електронної пошти або через комплексну інформаційно-аналітичну систему забезпечення надання безоплатної правової допомоги (далі - система) відповідному регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - регіональний центр) такі відомості: прізвище, ім`я, по батькові та дата народження затриманої особи (якщо вони відомі); час та підстави для затримання особи; точна адреса місця для конфіденційного побачення адвоката із затриманою особою; найменування (прізвище та ініціали) суб`єкта подання інформації, його поштова адреса, номери телефону та адреса електронної пошти; дата винесення постанови про застосування адміністративного арешту (постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою), найменування суду та/або прізвище та ініціали судді, що виніс постанову (постановив ухвалу) у відповідних випадках; прізвище, ім`я, по батькові та найменування посади особи, яка передала повідомлення, її номер телефону.

Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Статтею 216 КПК України визначено підслідність кримінальних проваджень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2016 року у справі за № 757/44308/16-к застосовано у кримінальному провадженні № 0001772 до підозрюваного ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 368 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативи застави, а також зазначено, що строк тримання під вартою необхідно обраховувати з 14 год. 15 хв. 8 вересня 2016 року.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що 8 вересня 2016 року старшим слідчим в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України молодшим радником юстиції ОСОБА_7 у зв`язку з розслідування кримінального провадження № 0001772 в порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_3 .

Підставами затримання відповідно до протоколу затримання зазначено: «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».

При цьому органом досудового розслідування не було надано слідчому судді доказів обґрунтованості таких підстав затримання, чим не було спростовано твердження захисника ОСОБА_3 про незаконність затримання.

Інформація щодо правової кваліфікації у протоколі затримання ОСОБА_3 взагалі відсутня.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що його затримання було здійснено не о 18 год. 10 хв. у приміщенні службового кабінету № 303 Генеральної прокуратури України, розташованому за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, 36/1, як це зазначено в протоколі затримання, а о 13 год. 15 хв. поблизу будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Героїв Сталінграду, 2Д.

В наданій захисником ОСОБА_3 ОСОБА_4 відповіді Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві зазначено, що станом на 12.09.2016 року до Центру жодних повідомлень щодо затримання 08.09.2016 року ОСОБА_3 не надходило, що спростовує відмітку про повідомлення про затримання ОСОБА_3 органу (установи), уповноваженої законом на надання безоплатної правової допомоги, зробленої в протоколі затримання.

З протоколу огляду місця події від 8 вересня 2016 року вбачається, що о 14 год. 16 хв. 8 вересня 2016 року проводився огляд місця події за адресою: м. Київ, пр.-т Сталінграду, 2Д.

Тобто вказаний протокол підтверджує строк початку слідчої дії огляду місця події.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , вбачається, що фактичний час затримання ОСОБА_3 , міг відбутись о 13 год. 15 хв., як про це зазначає захисник у скарзі, оскільки ОСОБА_9 о 12 год., взявши пасажиром ОСОБА_3 з вул. Дегтярівської м. Києва від Державної фіскальної служби України, повіз його на вул. Героїв Сталінграду, 2Д. Через 20-30 хв. вони прибули за адресою, а згодом через 10-15 хв. їх було затримано працівниками Служби Безпеки України, проведено огляд автомобіля свідка та вилучено грошові кошти із сумки ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного, слідчий суддя погоджується з доводами підозрюваного та його захисників, що фактичне затримання ОСОБА_3 мало місце 8.09.2016 року о 13 годині 15 хвилин.

Під час фактичного затримання ОСОБА_3 не було повідомлено підстав затримання, не були роз`яснені його права чим було порушено його право на захист та обмежено право його участь у проведенні процесуальної дії, як огляд місця події, що відбувалась поблизу будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Героїв Сталінграду, 2Д.

Вказані дії були вчинені лише у приміщенні Генеральної прокуратури України 8 вересня 2016 року о 18 год. 10 хв., що стверджується протоколом затримання.

Разом з тим, не зважаючи на встановлені порушення прав ОСОБА_3 та вимог чинного законодавства під час затримання, встановлення часу фактичного затримання ОСОБА_3 (8.09.2016 року о 13 годині 15 хвилин), слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 на незаконне затримання у кримінальному провадженні № 0001772 в порядку ст. 208 КПК України, оскільки наявність ухвали Печерського районного суду міста Києвавід 10 вересня 2016 року № 757/44308/16-к, яка набрала законної сили, щодо застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні № 001772 ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює прийняття судового рішення щодо незаконності його затримання та негайного звільнення в порядку, визначеному ст. 208 КПК УКраїни.

Керуючись ст. 206-213, 303, 305- 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 на незаконне затримання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1