Ухвала іменем україни 12 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
переглянула в судовому засіданні вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 16 вересня 2015 року за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 .

Вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 червня 2015 року,
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК.

Стягнуто з ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_7 40 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Рівненського військового госпіталю Міністерства оборони України у рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 1469,40 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 16 вересня 2015 року зазначений вирок змінено в частині призначення покарання та призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він 07 травня 2014 року, приблизно о 14.00 год., керуючи автомобілем марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Горького, зі сторони вул. Соборної в напрямку вул. Вишневої в смт. Володимирець Рівненської області, під`їжджаючи до перехрестя вул. Горького-Вишнева, не виконав вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, проігнорував вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не зменшив швидкість руху аж до повної зупинки, виїхав на вищевказане перехрестя, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Bestel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався по вул. Вишневій зі сторони вул. Поштової під керуванням ОСОБА_8 , який не мав можливості його уникнути по незалежних від нього причинах.

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Volkswagen Bestel» ОСОБА_7 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 порушує питання про скасування судових рішень в частині вирішення цивільного позову та просить направити справу в цій частині на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства. В обґрунтування своїх вимог, засуджений зазначає, що при вирішенні цивільного позову місцевий суд у порушення вимог закону не мотивував своє рішення та при визначенні розміру моральної шкоди не врахував всіх обставин, які мають істотне значення та без урахування його матеріального становища і сімейного стану задовольнив цивільний позов потерпілої, на що не звернув увагу і суд апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив скаргу засудженого залишити без задоволення, а судові рішення щодо останнього без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, засудженим у касаційній скарзі не оскаржуються.

Що стосується доводів засудженого, про невірне розв`язання цивільного позову, то вони є безпідставними.

Відповідно до ст. 23 ЦК України суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, має також враховувати характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення.

Місцевий суд, розглянувши цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 у відповідності до вимог статей 128-129 КПК обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів задовольнив його частково та стягнув із засудженого на користь останньої у рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 грн. При цьому суд врахував характер діяння, яким було спричинено шкоду, тривалість лікування потерпілої, необхідність реабілітації, зміни в її повсякденному житті.

Рішення місцевого суду, з яким погодився і апеляційний суд, узгоджується з принципом розумності, виваженості та справедливості,відповідає характеру та обсягу моральних страждань потерпілої, встановлених судом при дослідженні всіх обставин справи, а також обставинам, наведеним у касаційній скарзі засудженим.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК, у ній зазначено мотиви, з яких виходив суд при постановленні ухвали, положення закону, якими керувався.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування постановлених щодо ОСОБА_6 судових рішень, колегія суддів не вбачає.
Виходячи з наведеного касаційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 16 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3