Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
20 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000778 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, не одруженого, раніше ре судимого, обвинуваченого за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, -
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 березня 2016 року відносно ОСОБА_5 ,-
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дубенського міськрайонного суду від 15 березня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.185 КК України на один рік позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України на два роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України на п`ять років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання п`ять років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки та покладено обов`язки передбачені п.п. 3, 4 ч.1 ст.76 КК України
Судом вирішено питання щодо речових доказів.
Як встановлено судом першої інстанції, о 19 год. 30хв. 26 червня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, таємно викрав майна на загальну суму 780 грн.
05 вересня 2015 року в нічну пору ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, повторно викрав майно останнього на загальну суму 1664 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений в нічну пору 30 вересня 2015 року перебуваючи на території ТОВ "Будівельник" по вул. Грушевського 117 в м. Дубно Рівненської області, скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав майно належне ОСОБА_10 загальною сумою 6092 грн. 91 коп.
Крім того, 24 жовтня 2015 року ОСОБА_5 в нічну пору, перебуваючи біля нежитлового будинку ОСОБА_11 в АДРЕСА_4 , скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, повторно шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до будинку останньої звідки таємно викрав майна на загальну суму 532 грн. 29 коп.
В поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи вирок в частині фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого, вважає, що рішення суду не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого в наслідок м`якості. Доводить, що суд безпідставно застосував до обвинуваченого ст. 75 КК України. Просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, згідно якого ОСОБА_5 призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України один рік три місяці позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України один рік чотири місяці позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України три роки шість місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора щодо задоволення апеляційних вимог, пояснення ОСОБА_5 та його захисника, які вважають вирок законним та обґрунтованим, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судовий розгляд даного кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження, проводився в порядку ч.3 ст.349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які учасниками судового процесу не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувались, колегією суддів не перевіряються.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України в кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України є правильною і в апеляційній скарзі не оспорюється.
Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції правомірно врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивно характеризується по місцю проживання, часткове відшкодування збитків, відсутність претензій зі сторони потерпілих, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який вперше вчинив злочин.
Щодо доводів прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому покарання, то вони є необґрунтованими.

Колегія суддів, зважаючи на конкретні обставини по справі, з урахуванням вищезазначених фактів і даних про особу обвинуваченого та відсутність тяжких наслідків від вчиненого діяння, погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.

Не містить заборони застосуванню ст. 75 КК України і роз`яснення, які Пленум Верховного Суду України дав у п.10 постанови від 24 жовтня 2003 року 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, оскільки ОСОБА_5 до покарання з випробуванням оскаржуваним вироком засуджений вперше.

Істотних порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які давали б підстави для скасування вироку не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вирок суду є законним і обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
С У Д Д І :

(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1