Справа № 192/1367/16-к
Провадження № 1-кп/192/61/16
Ухвала

"12" травня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне, кримінальне провадження №0000659, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Кам`яне, Солонянського району Дніпропетровської області, який до затримання був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в Дніпропетровській установі виконання покарань № 4, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч.2 ст.194 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні під час судового розгляду, обвинувачений заявив клопотання про розгляд питання про порушення його прав та свобод під час утримання його в умовах слідчого ізолятора м. Дніпропетровськ, а також про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, а саме на домашній арешт або особисте зобов`язання.
На обґрунтування свого клопотання, обвинувачений зазначив, що вважає, порушенням ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, умови його тримання в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, оскільки він утримується в нелюдських умовах, які принижують його людську гідність, тому що камера в якій він утримується має загальну площу 15 квадратних метрів, 1,7 квадратних метра з яких виділено під туалет, що не відокремлений від житлового приміщення, та не дає змоги усамітнитися, в камері розташована лампа денного освітлення, яка цілодобово не вимикається, що не дозволяє йому заснути в нічний час, на вікнах розміром 120 на 100 см знаходяться щільні грати, які заважають денному освітленню. Всі ув`язнені в камері є курцями, в результаті чого в камері постійно стоїть клуб тютюнового диму, що відображається на стані його здоров`я, предмети першої необхідності та особистої гігієни не видаються, харчування дуже погане. Неодноразові скарги на вищевказані порушення до прокуратури та керівництва СІЗО не призвели до покращення умов утримання, та були залишені без розгляду.
Також зазначив, що на даний час є всі підстави для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, оскільки вважає, що прокурором не доведено наявність хоч одного ризику передбаченого ст. 177 КПК України, він зобов`язується з`являтись на кожен виклик суду в судове засідання, і не змінювати місце проживання.
Захисник підтримав заявлене клопотання його підзахисного та просив його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання про перевірку умов тримання обвинуваченого в Дніпропетровській установі виконання покарань № 4 не заперечував, в частині зміни запобіжного заходу на більш м`який просив відмовити в задоволенні клопотання, зазначивши, що на даний час ризики, які були підставою застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого не зникли та не змінились, обвинувачений ніде не працює, вчинив злочин за своїм місцем мешкання, мешкає в одному приміщенні з потерпілою ОСОБА_5 , і зміна запобіжного заходу на більш м`який може призвести до того, що обвинувачений продовжить свою злочинну діяльність.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечували в повному обсязі.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Статтею 206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.
Статтею 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Таким чином, суд вважає, що оскільки на стадії судового розгляду діючим КПК України не передбачено окремої статті, щодо реагування суду на заяву обвинуваченого на нелюдські умови тримання в місцях попереднього ув`язнення, тому на думку суду положення ст. 206 КПК України також розповсюджуються на таку стадію кримінального провадження, як судовий розгляд.
Статтею 22 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що нагляд за додержанням законів у місцях попереднього

ув`язнення здійснюється прокурором шляхом реалізації повноважень

щодо нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у

кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів

примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи

громадян.

Враховуючи положення даної норми, суд вважає, що з метою перевірки доводів обвинуваченого щодо нелюдських умов тримання під вартою в Дніпропетровській установі виконання покарань № 4, слід доручити прокурору, який підтримує державне обвинувачення в даній справі здійснити перевірку фактів викладених в клопотанні обвинуваченого щодо умов його тримання під вартою в Дніпропетровській установі виконання покарань № 4, а керівництву прокуратури Дніпропетровської області направити копію ухвали суду для здійснення контролю належного виконання судового доручення. У зв`язку з чим клопотання обвинуваченого в частині перевірки дотримання умов тримання його під вартою в Дніпропетровській установі виконання покарань № 4 підлягає задоволенню.

Що стосується вимог про зміну запобіжного заходу на більш м`який, суд вважає, що в цій частині клопотання обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Продовжуючи дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд в своїй ухвалі від 28 березня 2016 року зазначив, що прокурором доведено існування на час продовження дії запобіжного заходу ризиків передбачених п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватись від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення (а.с. 78).
При цьому суд оцінивши в сукупності обставини по справі та особу обвинуваченого обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для продовження строків дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого. А саме, те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні злочинів за які передбачена покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, вчинив злочини за своїм місцем мешкання, під час досудового розслідування ухилився від явки до слідчого судді.
Стосовно наявності підстав для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачений у відповідність до положень ст. 201 КПК України не надав суду доказів того, що на даний час ризики визнані судом при продовженні строку дії запобіжного заходу зменшились чи зникли.
Посилання обвинуваченого в клопотанні на практику Європейського суду з прав людини, судом враховано, але перелічені в клопотанні рішення Європейського суду з прав людини, жодним чином не зменшують наявні на даний час ризики, які визнані судом доведеними під час вирішення питання про продовження строків дії запобіжного заходу.
У зв`язку з чим суд вважає, що в задоволенні клопотання в частині зміни запобіжного заходу слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 201, 206 КПК України суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Доручити прокурору Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 провести перевірку умов тримання обвинуваченого ОСОБА_3 в Дніпропетровській установі виконання покарань № 4 і повідомити суд про результати перевірки, а у випадку встановлення порушень умов утримання негайно вжити заходів для їх усунення.

Направити копію ухвали прокурору Дніпропетровської області для здійснення контролю за її належним виконанням.

В задоволенні іншої частини клопотання обвинуваченого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: суддя ОСОБА_1