Справа № 454/2485/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/288/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участі прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого виправданого ОСОБА_9 ,
його захисника ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження, ОСОБА_7 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 24.12.2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за національністю українця, громадянина України, уродженця с. Хлівчани Сокальського району Львівської області, тимчасово проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , з середньою технічною освітою, розлученого, пенсіонера, інваліда 3 групи, не судимого,

визнано невинуватим та виправдано у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Вирішено питання з речовими доказами.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта, - здійснено за рахунок коштів Державного бюджету України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що на початку травня 2014 року на належній йому земельній ділянці, яка знаходиться у його господарстві АДРЕСА_1 , з метою подальшого вирощування та отримання насіння маку для використання його у кондитерських цілях, посіяв на площі 5*5 м рослин маку, які в подальшому сам обробляв, та як наслідок виростив 753 (сімсот п`ятдесят три) рослини маку, які 25 липня 2014 року, на даній земельній ділянці виявлено працівниками Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області.

Не погоджуючись з даним вироком суду, прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Сокальського районного суду Львівської області від 24.12.2015 року, яким ОСОБА_9 визнано невинуватим та виправдано, скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. При цьому, просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що суд першої інстанції, в порушення вимог ч. 1 ст. 314 КПК України, призначив підготовче судове засідання з порушенням відповідного процесуального строку.

Разом з цим, стверджує, що в матеріалах провадження відсутній і звукозапис проголошення відповідної ухвали про призначення підготовчого судового засідання та звукозапис судового засідання від 05.09.2014 року. Вказує, що згідно матеріалів провадження підготовче судове засідання проведено 22.09.2014 року, однак, рішення про перенесення засідання з 05.09.2014 року на 22.09.2014 рік в матеріалах відсутнє.

Окрім цього, покликається, що в матеріалах також відсутні технічні носії із звукозаписами судових засідань від 01.10.2014 року, 04.11.2014 року, 10.02.2015 року, 17.04.2015 року, 19.05.2015 року, 28.07.2015 року та 12.11.2015 року.

Саме це, на думку апелянта, свідчить, що вирок суду першої інстанції ухвалений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що є однією з підстав його скасування, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Окрім цього, на думку прокурора, вирок суду повинен бути скасований також з огляду і на те, що висновки суду першої інстанції, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, районний суд стверджує, що досудовим розслідуванням не встановлена точна кількість рослин маку, які знаходились на території земельної ділянки ОСОБА_9 , а також невстановлені умисні дії обвинуваченого, які були б спрямовані на вирощування рослин маку.

Однак, на думку апелянта, поза увагою суду залишились покази свідка ОСОБА_11 , який показав, що саме ОСОБА_9 вказував, що виявлені рослини маку посіяв сам особисто для власних потреб, без мети збуту. Також, поза увагою суду залишились покази свідка ОСОБА_12 , яка показала, що ОСОБА_9 хоч і не зареєстрований, однак впродовж літа-осені проживає в АДРЕСА_1 , де на присадибній ділянці вирощує сільськогосподарські культури та доглядає за ними. Про те, що ОСОБА_9 доглядав за земельною ділянкою, на якій було виявлено рослини маку, вказували і свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_11 .

Що стосується проведення огляду місця події, під час якого було виявлено рослини маку, то апелянт вказує, що ОСОБА_9 сам добровільно надав письмову згоду на проведення такого огляду, хоча там офіційно і не проживає.

За результатами огляду місця події, слідчим правомірно було складено протокол та вилучено 753 рослини маку. Вказаний протокол скріплено підписами слідчого, понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , а також ОСОБА_9 , які не мали жодних зауважень до згаданого протоколу, а отже погоджувалися з ним. Слідчий діяв відповідно до вимог КПК України та у встановленому цим Кодексом випадку проводив огляд за правилами обшуку.

Окрім цього, апелянт покликається на те, що суд не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_14 і результати огляду та часткового перерахунку речових доказів рослин маку, не надавши їм жодної правової оцінки.

Разом з цим, вказує, що районний суд, приходячи до висновку про неможливість встановлення точної кількості вилучених рослин маку, в мотивувальній та резолютивній частинах вироку вказує точну кількість рослин 10 рослин, переданих на експертизу, та 743, що знаходяться в кімнаті речових доказів.

Також, апелянт вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги такі докази як показання осіб, речові докази та висновок експерта, оскільки такі є самостійними процесуальними джерелами доказів та встановлюють наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Наведене вище, на думку апелянта, свідчить про абсолютну необґрунтованість та невмотивованість вироку суду першої інстанції.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 , захисник адвокат ОСОБА_10 подав заперечення.

У поданих запереченнях адвокат ОСОБА_10 , стверджує, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, а мотиви скарги не відповідають вимогам процесуального права.

Крім цього, вказує, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку та визнав, що слідча дія огляд місця події від 25.07.2014 року проведена із грубим порушенням вимог КПК України та є, відповідно, недопустимим доказом. Речові докази, які здобуті в результаті такої слідчої дії, на думку адвоката, є також недопустимими. Також, вказує, що орган досудового розслідування в особі слідчого фактично провів обшук приватного володіння особи, а не огляд місця події, що також вказує на незаконність дій слідчого.

Крім цього, стверджує, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження ст. слідчим СВ Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_15 було відмовлено захиснику у наданні доступу для ознайомлення із речовими доказами. Клопотання захисника від 26.08.2014 року було відхилено постановою ст. слідчого від 26.08.2014 року. Таким чином, на думку захисту, ст. слідчий ОСОБА_15 позбавила захист можливості ознайомитись із речовими доказами, перевіривши порядок зберігання та наявність речових доказів по справі, чим в подальшому позбавила можливості в судовому засіданні належно будувати позицію захисту. Тому, вважає, що речові докази, зібрані органом досудового розслідування, не можуть братись до уваги судом як доказ вини обвинуваченого, оскільки здобуті з істотним порушенням.

Також, вважає, що Сокальський районний суд Львівської області дав належну оцінку показам свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , а тому мотиви прокурора в апеляції абсолютно нічим не обґрунтовані.

Враховуючи вищезгадане, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, думку ОСОБА_9 і його захисника ОСОБА_10 , які заперечили подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи № 454/2485/14-к, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судове рішення, відповідно до ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У свою чергу, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Втім, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався згаданих вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, у своєму вироку суд першої інстанції вірно зазначив, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому законом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При цьому, суд також об`єктивно встановив, що протокол огляду місця події є самостійним доказом в якому відображаються результати огляду місця події, місцевості, приміщень, житла, з метою виявлення, опису та вилучення слідів злочину та встановлення обставин, які є значущими для кримінальної справи.

Як і інші докази протокол огляду місця події повинен відповідати вимогам належності та допустимості.

Разом з тим, визнаючи протокол огляду місця події, що мав місце 25.07.2014 року в АДРЕСА_1 , як недопустимий доказ, що був отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, суд також визнав недопустимими і інші докази, на які покликалася сторона обвинувачення, визнавши їх похідними від протоколу місця події.

Частина 2 ст. 84 КПК України зазначає, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду в суді першої інстанції було відібрано показання у свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є самостійними джерелами доказів.

На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції не було надано достатньої оцінки даним показанням та достатньої мотивації, чому суд їх не приймає.

Зокрема, суттєвим у даній справі є те, що свідок ОСОБА_13 вказував, що ОСОБА_9 повідомляв йому, що він їздив доглядати земельну ділянку, де було виявлено рослини маку. Більше того, сам ОСОБА_9 підтвердив це в суді першої інстанції, вказавши, що їздив доглядати земельну ділянку за необхідності.

При цьому, свідок ОСОБА_11 вказував, що ОСОБА_9 повідомляв йому, що посіяв виявлені рослини маку для власних потреб.

Крім цього, свідок ОСОБА_16 вказувала, що, незважаючи на те, що город був закріплений за нею, вона догляд за ним не здійснювала. Доглядав дану земельну ділянку лише ОСОБА_9 .

Самостійним доказом є також висновок експерта № 3/966 від 12.08.2014 року, оскільки визначає, що, виявлений в АДРЕСА_1 , мак відноситься до виду мак снотворний, обіг якого обмежений.

За таких обставин, вбачається, що суд першої інстанції не надав належної оцінки вищевказаним доказам з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Стаття 409 КПК України вказує, що підставами, що в будь-якому разі, тягнуть за собою скасування або зміну судового рішення судом апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження , істотне порушення вимог кримінального процесуального закону , а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

У свою чергу, ст. 411 КПК України передбачає, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Колегія суддів вважає, що наявна невідповідність висновків місцевого суду фактичним обставинам кримінального провадження могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого.

При цьому, передчасними в цій частині вбачаються висновки суду першої інстанції про те, що сторона обвинувачення не відкрила матеріали кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, що тягне недопустимість доказів, що містяться в них.

З матеріалів справи встановлено, що матеріали кримінального провадження відкривалися ОСОБА_9 та його захиснику ОСОБА_10 26 серпня 2014 року, про що останні розписалися на відповідному протоколі /а.с. 111/.

Окрім цього, суд у своєму рішенні вказує, що досудовим розслідуванням не встановлена точна кількість рослин маку, які знаходились на території земельної ділянки. Водночас, зобов`язує знищити 10 рослин маку, передані на зберігання в управління матеріального забезпечення ГУМВС України у Львівській області та 743 рослини маку, передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області.

Такі висновки суду, викладені в судовому рішенні, містять суперечності, наявність яких унеможливлює законність та обґрунтованість такого рішення.

Разом з тим, досліджуючи матеріали справи, апеляційний суд також встановив, що в матеріалах відсутня велика кількість журналів судових засідань та відповідних технічних носіїв інформації, що мали б містити звукозаписи судових засідань. Водночас, наявні акти, що вказують, що у зв`язку з несправністю звукозаписуючого пристрою, не виявилося можливим здійснити необхідну фіксацію судового засідання.

Приймаючи рішення про визнання або ж не визнання даного факту істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд перш за все з`ясовував, які істотні обставини досліджувалися судом в ході таких судових засіданнь та чи є вони суттєвими для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Здебільшого, в ході таких судових засідань судовий розгляд відкладався та жодних обставин суд та учасники розгляду не досліджували.

Однак, згідно ухвали суду від 22.09.2014 року /а.с. 29-30/, в судове засідання, що було призначене на 01.10.2014 року, викликався свідок ОСОБА_14 .

У свою чергу, 01.10.2014 року у зв`язку з несправністю звукозаписуючого пристрою, фіксація судового засідання здійснена не була. В подальшому даний свідок в судові засідання не викликався, участі в них не брав, а суд, у своєму рішенні, не вказував про надання ним пояснень.

Колегія суддів вбачає дану обставину істотною та такою, що унеможливлює ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, оскільки не встановлено, чи було допитано згаданого свідка та які показання він надав суду.

Також, орган досудового розслідування вважає, що встановлена достатність доказів для підозри гр. ОСОБА_9 у незаконному посіві, вирощуванні снотворного маку в кількості п`ятисот і більше рослин, однак вирок суду першої інстанції щодо посіву маку не вказує спростувань такого діяння.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що вирок суду першої інстанції залишатись в силі не може та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження, ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Сокальського районного суду Львівської області від 24.12.2015 року щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд провадження в Сокальському районному суді Львівської області.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4