Справа № 461/9019/15-к
Провадження № 1-кп/461/125/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2016 Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
у провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Під час судового розгляду судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 поводить себе неадекватно, перебуває в емоційному стані, не правильно сприймає обставини справи, не розуміє характер і фактичний зміст власних дій.
У судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про призначення комплексної судово-медичної та психолого-психіатричної експертизи з метою встановлення психічного стану обвинуваченого та його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти клопотання захисника не заперечив.
У відповідності до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Згідно ч.3 ст. 332 КПК України до ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом. Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.
Згідно ч.4 ст. 332 КПК України після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.
Згідно із п.п. 6.1, 6.3, 6.4, 6.9 розділу VI «Психологічна експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу від 26.12.2012 № 1950/5) об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку).
Психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.
Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.
Враховуючи наведене, заслухавши думку сторін кримінального провадження, з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, які потребують необхідних спеціальних знань, суд, дотримуючись засад диспозитивності кримінального провадження, змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доводів і у доведенні перед судом їх переконливості, вважає за необхідне призначити амбулаторну психолого-психіатричну експертизу для вирішення питань, які мають значення для кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 332 КПК України, суд,-
клопотання захисника задоволити.
Призначити у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України амбулаторну психолого-психіатричну експертизу, на вирішення якої постановити наступні питання:
Чи страждав ОСОБА_5 в період інкримінованих йому дій та на час судового розгляду будь-яким психічних захворюваннях, чи проявлявся (проявляється на даний час) у нього тимчасовий розлад психічної діяльності, внаслідок яких він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними? Якщо так, то до якої категорії хворобливих станів належить даний психічний розлад?
Чи страждає ОСОБА_5 на даний час будь-яким психічним захворюванням, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними? Якщо так, то як почалась ця хвороба?
Чи потребує ОСОБА_5 застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме та чи немає в цьому протипоказань?
Які індивідуально-психологічні особливості має підекспертна особа?
Чи має підекспертна особа індивідуально-психологічні особливості, які суттєво вплинули на характер її протиправних дій або злочину чи злочинних дій: підвищена агресивність, підкореність, жорстокість, нерішучість, етичні орієнтації, соціальні установки, мотиваційна сфера?
Які психологічні особисті якості та провідні мотиваційні чинники поведінки має під експертна особа? У якому зв`язку вони перебувають з обставинами справи?
Чи могли індивідуально-психологічні особливості підекспертної суттєво вплинути на її поведінку під час скоєння нею протиправних дій?
Чи спроможна підекспертна особа з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища (залежність, погроза, омана тощо) усвідомлювати реальний зміст власних дій та повною мірою свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки?
Чи здатна підекспертна особа з урахуванням її емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей та рівня розумового розвитку правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, і давати про них відповідні показання?
Чи перебувала підекспертна особа на момент скоєння протиправних дій в емоційному стані (і в якому саме (сильний стрес, пригніченість, розгубленість, відчай, емоційний стрес, фрустація тощо)), що суттєво вплинув на її свідомість і поведінку?
Чи здатна підекспертна особа з урахуванням рівня її розумового розвитку та індивідуально-психологічних особливостей розуміти характер і фактичний зміст власних дій, керувати ними та передбачати їх наслідки?
Чи має підекспертна особа відхилення у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання? Якщо має, то якими саме є ці ознаки?
Чи вплинули ( і яким чином) індивідуальні властивості психічних процесів підекспертної особи ( пам`ять, увага, сприймання, мислення, особливості емоційних реакцій) чи функціонування сенсорних процесів ( зір, слух, нюх тощо) та адекватність сприймання нею особливостей та змісту ситуації ( в чому обвинувачується), на їх відтворення у показаннях?
Проведення експертизи доручити експертам комунального закладу «Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні» /м. Львів, вул. Кульпарківська, 95/.
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від дачі висновку.
Про час і дату проведення даної експертизи повідомити Галицький районний суд м.Львова(м.Львів, вул.Чоловського,2), та Львівську місцеву прокуратуру №1 (м.Львів, вул.Ак.Богомольця,9).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1