АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/788/16 Справа № 703/6083/14-к Категорія: ст. 78 КК України, ст. 537-539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року, якою ОСОБА_8 звільнено від покарання, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року за ч. 1 ст. 164 КК України - 1 року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, в зв`язку із закінченням іспитового строку, -

в с т а н о в и л а :
Начальник Смілянського МРВ КВІ в Черкаській області подав до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області подання про звільнення ОСОБА_8 від покарання, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року за ч. 1 ст. 164 КК України у виді 1 року обмеження волі і звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на один рік, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Подання мотивує тим, що за час перебування на обліку Смілянського МРВ КВІ з 12.01.2015 року засуджений ОСОБА_8 допустив два порушення правил відбування покарання з випробуванням, а саме 12.02.2015 року та 19.02.2015 року не з`явився до Смілянського МРВ КВІ на реєстрацію, до адміністративної відповідальності не притягувався та за місцем проживання характеризується позитивно.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року ОСОБА_8 звільнено від покарання, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року за ч. 1 ст. 164 КК України.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 , будучи засудженим вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року за ч. 1 ст. 164 КК України на 1 рік обмеження волі і звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на один рік, в період іспитового строку нових злочинів не вчиняв, за місцем проживання характеризується позитивно, що свідчить про його виправлення.

Не погодившись з ухвалою суду, потерпіла ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року.

Свої вимоги потерпіла мотивує тим, що ухвала місцевого суду є незаконною та не відповідає вимогам ст. 75 КК України.

Указує, що висновки суду суперечать ч. 1 ст. 78 КК України, оскільки ОСОБА_8 не виконав покладені на нього обов`язки зі сплати аліментів. З часу ухвалення вироку суду та на час постановлення ухвали ОСОБА_8 не сплатив жодної копійки не тільки стосовно боргу по аліментах, а й щомісячних платежів на неповнолітню дитину.

Зазначає, що під час розгляду клопотання не було отримано документів, які б стверджували про сплату заборгованості по аліментах, відомості із ДВС стосовно наявності/відсутності заборгованості по аліментах на час ухвалення вироку та на час постановлення ухвали, а також не було отримано її пояснення як потерпілої стосовно відсутності/наявності претензій до засудженого стосовно виплати аліментів на дитину.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 була відсутня, однак подала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, підтримала вимоги апеляційної скарги з підстав, які в ній наведені.

Засуджений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, хоча був належно викликаний до суду, про що свідчить відповідна телефонограма.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Вказав, що погашення заборгованості за азіментами не має відношення до виконання зобов`язань за ст. 76 КК України.

Представник КВІ у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд даної справи без участі представника Смілянського МРВ КВІ в Черкаській області.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Якщо протягом іспитового строку засуджений довів своє виправлення, то суд зобов`язаний звільнити засудженого від призначеного йому покарання при сукупності умов, за яких випробування вважається успішним.

Умовами, за яких випробування буде вважатися успішним є: 1) не вчинення засудженим нового злочину протягом визначеного судом іспитового строку; 2) виконання протягом цього ж строку покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України; 3) не вчинення засудженим систематично правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Дотримання зазначених умов свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_8 від призначеного йому покарання вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року за ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки в період іспитового строку ОСОБА_8 нових злочинів не вчиняв, за місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на засудженого такі обов`язки: 1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; 2) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 3) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; 4) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; 5) пройти курс лікування від алкоголізму, наркоманії або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Потерпіла в своїй скарзі посилається на те, що засуджений не виконав покладені на нього обов`язки щодо сплати аліментів.

Однак, таке твердження апелянта не стосується вимог, передбачених ст. 76 КК України, оскільки перелік зазначених в ст. 76 КК України обов`язків є вичерпним, і суд на власний розсуд не може покладати на особу, до якої застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, інші обов`язки, а також скасовувати повністю або частково чи доповнювати раніше покладені на засудженого обов`язки. Крім того, виконання вказаних обов`язків обмежується іспитовим строком, встановленим судом.

Зобов`язання щодо погашення заборгованості по сплаті аліментів носить цивільно-правовий характер та не входить до числа зобов`язань, передбачених ст. 76 КК України. Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ч. 1 ст. 78 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :