АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/734/16 Справа № 704/626/15-к Категорія: ст.ст.291, 314 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаряОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
обвинуваченихОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.06.2016 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тальне, Черкаської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Колодисте, Тальнівського району, Черкаської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

по матеріалам кримінального провадження за звинуваченням останніх у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.06.2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження за звинуваченням останніх у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України повернутий прокурору для усунення недоліків.

Як на підставу повернення обвинувального акта суд вказав, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, є суттєві розбіжності щодо визначення предмету крадіжки та його залишкової вартості на час її вчинення, зокрема у висунутому органами досудового слідства обвинуваченні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 йдеться про те, що предметом вчиненої ними крадіжки є металева ляда вартість якої складає 192 гривні і визначена за ціною металобрухту.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вищезазначені протиріччя щодо правильного визначення предмету крадіжки та його залишкової вартості на час вчинення злочину перешкоджає правильному вирішенню справи, оскільки висунуте обвинувачення і правова кваліфікація дій осіб повинні бути конкретними, чіткими і такими, що відповідають Закону і не викликають суперечностей, тому суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України і підлягає поверненню прокурору.
Не погодившись з ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.06.2016 року прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали обвинувального акта та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно з вимогами ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Дослідженням матеріалів обвинувального акта колегією суддів встановлено, що вищевикладені вимоги закону прокурор в повній мірі не виконав.

Відповідно до положень ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Таким чином, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність встановлених даних про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), встановлені дані про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення,вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, кваліфікуючі ознаки кримінального правопорушення, а також обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.
Відповідно до положень п.25 постанови Пленуму ВСУ №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.
Злочинне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, розтрати або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (статті 185, 190 та 191 КК) слід відрізняти від такого адміністративного правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна (стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення)
За таких обставин, вартість викраденого чужого майна є суттєвою обставиною для кваліфікації дій особи за ст.185 КК України.
Дослідженням встановлено, що вказані вимоги прокурор належним чином не виконав, а суд першої інстанції правильно вказав на вказаний недолік.
Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» про повернення обвинувального акта прокурору суд постановляє відповідну ухвалу. Такою ухвалою суд зобов`язує прокурора усунути виявлені недоліки протягом визначеного ним розумного строку, який має бути достатнім для виправлення допущених недоліків.

Проведення будь-яких слідчих або інших процесуальних дій, окрім тих, що зазначені в ухвалі про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, в кримінальному провадженні не допускається. Докази, отримані при проведенні процесуальних дій, не визначених в ухвалі про повернення зазначених матеріалів кримінального провадження згідно з ч.8 ст.223 КПК, є недопустимими.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, прокурору необхідно забезпечити проведення слідчих або інших процесуальних дій спрямованих на встановлення дійсної вартості викраденого майна.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.06.2016 року про повернення прокурору обвинувального акта відносноОСОБА_8 та ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження за звинуваченням останніх у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому подана апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 404, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, аухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.06.2016 року про повернення прокурору обвинувального акта відносноОСОБА_8 та ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження за звинуваченням останніх у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді