ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/976/16-к
№ 1-кп/636/225/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження № 0001121 від 23 серпня 2015 р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Червоний Яр, Балаклійського р-ну, Харківської області, українця, громадянина України, раніш не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2015 року близько 18-10 години ОСОБА_6 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами, керував технічно справним автомобілем «Опель-Кадет», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на якому рухався по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» зі сторони м.Ізюм в напрямку м.Харкова, чим грубо порушував п.п. 2.1.-а), 2.9-а) Правил дорожнього руху України, згідно яких:

п.2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати про собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п.2.9 Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Під час руху ОСОБА_6 в районі 572км +100м з метою виконання повороту ліворуч зупинив керований ним автомобіль «Опель-Кадет», реєстраційний номер НОМЕР_1 на своїй смузі руху, надаючи дорогу автомобілям, що рухалися у зустрічному напрямку. Після цього ОСОБА_6 поновив рух вперед та почав виконувати поворот ліворуч, не переконавшись в безпечності маневру та не надавши дорогу автомобілю «Хаммер» без р/н під керуванням водія-солдата ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку, чим ОСОБА_6 грубо порушив вимоги пунктів 10.1. та 16.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

п.10.1. «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п.16.3 «перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч»,

в результаті чого на смузі руху автомобіля «Хаммер» відбулося зіткнення вищевказаних автомобілів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 , який в момент зіткнення знаходився в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні автомобіля «Опель-Кадет», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи №179-БЛт/15 від 23.10.15, тяжкі тілесні ушкодження голови у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливом під тверду мозкову оболонку та в тім`яно віскову ділянку, тулубу у вигляді закритої травми грудної клітини з розривом серцевої сорочки, забоєм серця, переломом лівої ключиці та переломом ребер, а також живота у вигляді розриву печінки з крововиливом у брюшну порожнину, від яких 23 серпня 2015 року настала смерть останнього.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 полягає в тому, що він, керуючи транспортним засобом не маючи посвідчення водія на керування транспортними засобами, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перед початком руху та виконанням повороту ліворуч, не переконався в безпеці маневру, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення вищевказаних транспортних засобів при якому пасажир ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких настала його смерть.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні правопорушення визнав і підтвердив, що дійсно 22 серпня 2015 року він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та не маючи посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії, керував технічно справним автомобілем «Опель-Кадет», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_9 . Поруч з ним на пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_9 , а на задньому сидінні дружина ОСОБА_6 , його неповнолітня дитина та гр. ОСОБА_10 Рухаючись по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» в напрямку м.Харкова перед поворотом на с.Волохів Яр, він зупинив керований ним автомобіль «Опель-Кадет», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки йому назустріч рухалася колона автомобілів «Хаммер». Побачивши проміжок між автомобілями в колоні, він почав рухатись, намагаючись виконати поворот ліворуч, після чого сталося зіткнення.

Окрім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину підтверджується зібраними та дослідженими в ході судового слідства доказами:

-показами потерпілої ОСОБА_5 , згідно яких 22 серпня 2015 року близько 16-00 години їй зателефонував її чоловік ОСОБА_9 і повідомив, що буде дома через три години. Близько 19-00 години їй зателефонував ОСОБА_11 , який повідомив про ДТП за участю її чоловіка. Вона поїхала до лікарні, але чоловіка практично не бачила, оскільки ним займалися лікарі, а ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер;

-показами свідка ОСОБА_11 , згідно яких приїхавши на місце ДТП, він побачив колону автомобілів «Хаммер», що стояли, та автомобіль «Опель-Кадет», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився у кюветі. ОСОБА_11 забрав з автомобіля документи, які віддав працівникам ДАІ, а також зняв відео реєстратор, який віддав дружині ОСОБА_9 ;

-показами свідка ОСОБА_12 , згідно яких наприкінці літа 2015 року він рухався на автомобілі «Хаммер» в колоні з 20 автомобілів. Автомобіль «Опель-Кадет» стояв перед поворотом ліворуч, надаючи дорогу колоні, але пропустивши тринадцять машин перед чотирнадцятою почав рухатися, намагаючись повернути ліворуч, але проїхати не встиг в результаті чого відбулося зіткнення;

-показами свідка ОСОБА_8 , згідно яких він керував технічно справним автомобілем «Хаммер», рухаючись в колоні зі швидкістю приблизно 40-50км/год. Відстань між автомобілями в колоні становила близько 20м. Рухаючись в колоні, ОСОБА_8 побачив автомобіль, що стоїть із включеним сигналом повороту ліворуч, пропускаючи колону автомобілів «Хаммер». Але, несподівано для нього, автомобіль «Опель-кадет» почав виконувати маневр повороту безпосередньо перед керованим ним автомобілем «Хаммер». На момент початку руху автомобіля «Опель-кадет» ніякої відстані між автомобілями не було, в нього не було часу здійснити маневр для запобігання зіткненню. ОСОБА_8 застосував заходи гальмування у тому числі ручне гальмо, але запобігти зіткненню не вдалося. Гальмівний шлях автомобіля «Хаммер» був виявлений на полосі його руху і відображений в схемі огляду місця ДТП.

-показами свідка ОСОБА_10 , згідно яких в серпні 2015 року ОСОБА_6 , керував автомобілем «Опель-кадет», рухаючись по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» в напрямку м.Харкова. Під час руху ОСОБА_6 намагався здійснити поворот ліворуч в напрямку с.Волохів Яр. ОСОБА_10 перебував на задньому пасажирському сидінні і бачив, що в момент виконання маневру повороту ліворуч, на них на великій швидкості рухається автомобіль «Хаммер». Він накрив собою дружину та дитину ОСОБА_6 , які перебували поруч з ним на задньому пасажирському сидінні і в цей момент відбулося зіткнення, удар був в передньою праву частину автомобіля «Опель-кадет», де на пасажирському сидінні знаходився власник автомобіля ОСОБА_9

-показами свідка ОСОБА_13 , згідно яких вона 22 серпня 2015 року виїжджала на місце ДТП за участі автомобілів «Хаммер» і «Опель-кадет». На момент складення схеми місця ДТП водій автомобіля «Опель-кадет» був госпіталізований, тому така схема була складена за показами водія автомобіля «Хаммер». На місці ДТП були виявлені сліди гальмування саме автомобіля «Хаммер», слідів гальмування автомобіля «Опель-кадет» виявлено не було, як не було виявлено і відео реєстратор в автомобілі «Опель-кадет»;

-даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22 серпня 2015року зі схемою та фото таблицею до нього, згідно якого оглянуто та зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, вид покриття асфальтобетонне, стан покриття сухе, характеристика покриття, визначені транспортні засоби, що контактували між собою: автомобілі «Опель-Кадет», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль «Хаммер» без р/н, виявлено сліди гальмування автомобіля «Хаммер» (а.кр.пров.7-19);

-даними висновку судової медичної експертизи №179-БЛт/15 від 23.10.15, згідно якого у загиблого гр. ОСОБА_9 були виявлені прижиттєві тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливом під тверду мозкову оболонку та в тім`яно віскову ділянку, в шлунки головного мозку; тулубу - у вигляді закритої травми грудної клітини з розривом серцевої сорочки, забоєм серця, переломом лівої ключиці та переломом ребер, а також живота у вигляді розриву печінки з крововиливом у брюшну порожнину, від яких 23 серпня 2015 року настала смерть останнього. Такі тілесні ушкодження могли бути отримані від дії тупого предмету з великою силою, можливо в результаті автомобільної травми. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження в сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Причиною смерті ОСОБА_9 став травматичний шок в результаті травми тулубу та закритої черепно-мозкової травми (а.кр.пров.27-31);

-даними протоколу огляду предмету ВЕNQ DVD-R16X та постанови про визнання речовим доказом від 06.10.15 р., відеозапис якого був продемонстрований в судовому засіданні з якого вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , виконуючи поворот ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху де відбулося зіткнення з іншим транспортним засобом (а.кр.пров.49-53);

-даними висновку судової авто товарознавчої експертизи від 14.01.16 №9961, згідно якої сума матеріального збитку, завданого володільцю автомобіля «Опель-кадет», р.н. НОМЕР_1 , становить 31 424,00грн. (а.кр.пров.63-74);

-даними висновку судової авто технічної експертизи від 07.12.15 №985/15, згідно якого дії водія автомобіля «Опель-кадет», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам пунктів 10.1. і 16.3 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП (а.кр.пров. 135-137);

-даними висновків комісійної судово-медичної та авто технічної експертизи від 12.01.16 № 370-КЕ/2015/984/15, від 18.01.16 №371-КЕ/2015/22/16, згідно яких на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 знаходився в якості пасажира переднього сидіння автомобіля «Опель-кадет» (а.кр.пров. 141-152, 155-169);

-даними висновку №43 від 22.08.15 та результату токсикологічного дослідження №2042 від 24.08.15, згідно яких ОСОБА_6 на момент вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.кр.пров.202-203).

Суд критично ставиться до тверджень захисника обвинуваченого ОСОБА_6 щодо невідповідності схеми місця ДТП фактичним обставинам кримінального провадження. Так дійсно, на схемі напрямок руху автомобіля «Опель-Кадет» відображено не у відповідності з фактичним рухом даного транспортного засобу і, як вбачається з показів слідка ОСОБА_13 в судовому засіданні, це було пов`язано з відсутністю водія цього автомобіля на місці ДТП внаслідок його госпіталізації. Разом з тим, така невідповідність була усунута під час досудового розслідування, зокрема при призначенні авто технічної експертизи, в постанові про призначення якої вихідні дані відображені відповідно до фактичних обставин події (а.кр.пров.132). Інші відомості, відображені в схемі сторонами кримінального провадження не спростовані, а отже підстав визнавати такий доказ неналежним у суду не має. Твердження захисника щодо недопустимості даних відеозапису як доказу у кримінальному провадженні суд не приймає, оскільки зазначені докази було оглянуто та долучено до матеріалів кримінального провадження відповідно до положень статті 237 КПК України як такі, що містять фіксацію відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до положень статей 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та захисту їх правових позицій, а також вільність у використанні своїх прав. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження стороною захисту під час досудового розслідування не заявлялось клопотань щодо перевірки автентичності наявного відеозапису події, що сталася 22.08.16р. Таких клопотань не заявлялося і під час судового розгляду, натомість обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував фактичні обставини події як вони зафіксовані на відеозапису. Сама по собі наявність у захисника сумнівів в процедурі одержання доказу без наведення конкретних вимог законодавства, які не були дотримані, не є, відповідно до статей 87-89 КПК України, підставою для визнання доказу недопустимим, оскільки такі сумніви не можуть свідчити про істотне порушення прав та свобод людини. Суд зазначає, що при отриманні даного доказу були виконані положення п.5 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженого наказом від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125 (а.кр.пров.47-53), його долучення не суперечить положенням ст.99 КПК України, згідно частин 3, 6 якої оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа його відображення, якому надається таке ж значення як документу. Потерпілому надано право надавати витяги, компіляції, узагальнення документів, які не зручно повністю досліджувати в суді. Крім того, відтворений в судовому засіданні відеозапис події узгоджується з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показами свідків, висновками судових експертиз, а тому суд вважає, що він є належним і допустимим доказом у кримінальному проваджені.

За таких обставин, аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, оцінюючи належність і допустимість доказів, а також їх достатність і взаємозв`язок, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Судом вивчено дані, що характеризують обвинуваченого і встановлено, що він раніш не судимий, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, права керування транспортними засобами не має.

Обставинами, що згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненні злочину, а також часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину і вважає, виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без його ізоляції від суспільства. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» «…суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу

судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого

законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті, зокрема пияцтва, алкоголізму..» . Зважаючи на викладене вище, тяжкі наслідки вчиненого злочину, його конкретні обставини, зокрема те, що ОСОБА_6 , не маючи права керування транспортними засобами, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом в якому, окрім загиблого ОСОБА_9 , також знаходились вагітна дружина та малолітня дитина обвинуваченого, суд не приймає доводів обвинуваченого та його захисника щодо призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням статті 75 КК України.

Суд враховує, що відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак, призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з огляду на положення статті 1166 ЦК України, згідно якої шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи від 14.01.16 №9961, сума матеріального збитку, завданого володільцю автомобіля «Опель-кадет», р.н. НОМЕР_1 , становить 31 424,00грн. З огляду на надані потерпілою в судовому засіданні пояснення щодо компенсації матеріальної шкоди в сумі 15 000грн., в межах заявленого позову, з обвинуваченого на користь цивільного позивача підлягає стягненню 16 424,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача, часу та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану та інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що внаслідок ДТП вона втратила близьку людину, змінився привичний уклад її життя, а також життя її родини, значно погіршився її фізичний та моральний стан. Тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 200 000 гривень.

Твердження захисника, щодо необхідності врахування грубої необережності ОСОБА_9 при визначенні розміру відшкодування суд не приймає, оскільки не вбачає прямого причинно-наслідкового зв`язку між передачею загиблим керування транспортним засобом ОСОБА_6 та настанням події ДТП. Доводи захисника про необхідність залучення страхової компанії, яка має відшкодувати завданий збиток, суд не приймає, оскільки захисником не наведено доказів страхування відповідальності саме обвинуваченого ОСОБА_6 , крім того, такі доводи не узгоджуються з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України, є обов`язковою для судів. Відповідно до зазначеного, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Питання про долю речових доказів вирішується судом відповідно до статті 100 КПК України.

Обов`язок по відшкодуванню процесуальних витрат суд, згідно статті 126 КПК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.368,370,373,374,376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців без позбавленням права керування транспортними засобами.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27), заключивши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 18 серпня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід Державного бюджету України витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз від 14.01.16 №9961 у сумі 1537,50грн., №985/15 від 07.12.15 у сумі 736,56грн., а всього витрат на залучення експерта на суму 2274,06грн. (дві тисячі двісті сімдесят чотири гривні 06 коп.).

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду, завдану злочином у сумі 16,424грн. (шістнадцять тисяч чотириста двадцять чотири гривні 00коп.) та моральну шкоду у сумі 200 000,00 (двісті тисяч гривень 00 коп.). В іншій частині позову відмовити.

Речові докази у справі: ВЕNQ DVD-R16X - зберігати в матеріалах кримінального провадження, автомобіль «Опель-кадет» р.н. НОМЕР_1 - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя