Справа № 755/2981/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого суддею господарського суду Київської області, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000849, що надійшов з Генеральної прокуратури України, -
в с т а н о в и л а:
З Генеральної прокуратури України до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 , який ухвалою від 18 лютого 2016 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Під час проведення підготовчого судового засідання прокурор, просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважаючи, що органом досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону, обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України. Зокрема, клопотав про покладення на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 194 КПК України та про виклик свідків.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисники заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду та зазначили про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.

Зокрема, захисник ОСОБА_6 , крім зазначеного вище, просив змінити обраний щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави на особисте зобов`язання.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановлену цим Кодексом.
Зокрема, згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
Зокрема, до обвинувального акту, згідно зі ч. 4 ст. 291 КПК України, додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.
Одночасно з переданням обвинувального акту до суду, прокурор, відповідно до вимог ст. 293 КПК України, зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення /рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79/. Крім того, суд констатував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду /рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52/, рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94 п. 8; рішення від 20 липня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п.34).
Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК України, притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до положень п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Однак, під час підготовчого судового засідання встановлено, що всупереч вимог ст. 291 КПК України до обвинувального акту не додано розписку захисника ОСОБА_9 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, як того вимагають положення ст. 293 КПК України, на підтвердження дотримання в ході досудового розслідування права на захист обвинуваченого ОСОБА_8 .
Крім того, як вбачається з обвинувального акту /абзац 6 аркуш 4/ першим заступником Генерального прокурора України, державним радником юстиції 3 класу ОСОБА_10 , 10 липня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а 13 липня 2015 року повідомлено про підозру у передбачений КПК України спосіб.

Тобто, під час викладу правової кваліфікації кримінального правопорушення, прокурором зазначені суперечливі обставини.

Крім того, у обвинувальному акті, при викладенні обставин кримінального правопорушення, /абзац 5 аркуш 4/, а також при формулюванні обвинувачення /абзац 3 аркуш 8/ замість ініціалів обвинуваченого ОСОБА_8 вказані ініціали ОСОБА_11 .

Разом з тим, ст. 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємним додатком до обвинувального акту, повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Однак, реєстр матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акту, містить чисельні неточності щодо дат вчинення процесуальних дій, перелік процесуальних дій не містить їх найменування, у зв`язку з чим, неможливо ідентифікувати відносно кого вони були проведені.

Зокрема, під порядковим номером 55, розділу ІІ, реєстру матеріалів досудового розслідування зазначено, що процесуальне рішення - обвинувальний акт, ухвалено слідчим і затверджено прокурором не 12 лютого 2016 року, як вказано в обвинувальному акті, а 11 лютого 2016 року. Під номерами 44 та 17, розділів ІІ та ІІІ, реєстру матеріалів не вказано визначений апеляційним судом м. Києва строк застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою та у десять разів занижена сума застави. Згідно номеру реєстру 46, розділу ІІ, захисника ОСОБА_12 залучено 14 січня 2015 року, а також під номером 147, розділу І, повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування 14 січня 2015 року, тобто за п`ять місяців до початку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Крім того, у розділі ІІ, реєстру матеріалів досудового розслідування під № 52 зазначено, що постанова про створення групи прокурорів від 10.02.2015 року, винесена Генеральним прокурором ОСОБА_13 , у той час, як вказану посаду займав ОСОБА_14 .

Крім того, під номером 151 у реєстрі матеріалів досудового розслідування вказане повідомлення про початок досудового розслідування, яке датоване 10 лютого 2016 року, тобто після оголошення стороні захисту про закінчення досудового розслідування та відкриття їй матеріалів досудового розслідування.

Що стосується твердження сторони захисту про невідповідність дій сторони обвинувачення вимогам статті 481 КПК України, які були допущенні під час досудового розслідування, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_8 , то вказане питання було предметом розгляду суду апеляційної інстанції під час обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу та ухвалою колегії суддів вказаному питанню була надана правова оцінка.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України та Європейської Конвенції з прав людини, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам п. п. 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Клопотання прокурора про покладення на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 194 КПК України та виклику свідків, клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, витребування доказів, виклику свідків, колегією суддів на даному етапі не вирішуються, оскільки розгляд таких клопотань, у тому числі, що стосуються заходів забезпечення кримінального провадження вирішуються, відповідно до ст. 315 КПК України, виключно при призначенні обвинувального акту до судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000849 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України та додані до нього документи, повернути до Генеральної прокуратури України для виконання вимог, зазначених в мотивувальній частині ухвали.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів.
Головуючий суддя:
1. Суддя:
2.Суддя: