Справа № 346/5006/15-к
Провадження № 11-кп/779/199/2016
Категорія ст.128 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, та потерпілого ОСОБА_6 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 23 лютого 2016 року кримінальне провадження №0000813 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Губаха, Пермської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , за ст.128 Кримінального кодексу України ( далі КК ), за участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :
вироком Коломийського міськрайонного суду від 23 лютого 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Губаха, Пермської області Російської Федерації, житель АДРЕСА_1 , неодружений,

непрацюючий, згідно ст.89 КК раніше не судимий, громадянин України

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК, та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 ( два ) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_7 домашній арешт - до вступу вироку в законну силу залишено без зміни.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Як встановлено вироком суду ОСОБА_7 вчинив необережне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження за таких обставин.

23.09.2015 року близько 23:55 год. біля будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_7 виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 з приводу того, що останні голосно розмовляли в пізній час і на зауваження не реагували. У ході суперечки ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. Бандери, в ході боротьби з ОСОБА_6 , не маючи наміру на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар ножем в грудну клітку зліва, спричинивши, згідно висновку експерта №292 від 27.10.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої половини грудної клітки із наскрізним ушкодженням лівого купола діафрагми, проникнення в ліву плевральну та черевну порожнину, лівобічним гемопневмотораксом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

В апеляційних скаргах:

- прокурор, який брав участь у суді першої інстанції , покликається на

незаконність вироку. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а судом неналежно досліджені окремі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення. Вказує на безпідставну перекваліфікацію дій ОСОБА_7 із ч.1 ст.121 КК на ст.128 КК, м`якість призначеного покарання та істотні порушення вимог КПК України при постановленні вироку.

Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК, та призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінити на тримання під вартою, а також

визнати вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, обставиною, що обтяжує покарання;

- потерпілий ОСОБА_6 , покликаючись фактично на аналогічні, як і прокурор,

доводи щодо незаконності та необґрунтованості вироку суду першої інстанції, просить його скасувати з ухваленням нового вироку про визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційні скарги в повному обсязі, просить вирок скасувати

та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК та призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років.

- обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, заперечив доводи

апеляційних скарг та просить їх залишити без задоволення;

- захисник ОСОБА_9 вважає, що суд першої інстанції, належно оцінивши докази,

прийшов до обґрунтованого висновку про необережне заподіяння його підзахисним тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 та просить залишити вирок без зміни.

З`ясувавши всі обставини кримінального провадження, заслухавши прокурора про скасування вироку та постановлення нового вироку, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, повторно дослідивши окремі обставини, на які покликається прокурор в апеляційній скарзі, обговоривши доводи і мотиви апеляційних скарг прокурора та потерпілого, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, розглядаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та приймаючи відповідне рішення, даних вимог закону дотримався не в повній мірі.

Положеннями ст..409 КПК України встановлено, що однією із підстав для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, якими за змістом ч.1 ст.412 КПК України є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Такі порушення у даному кримінальному провадженні судом першої інстанції були допущені.

Пунктом 2 частини 3 статті 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Приймаючи рішення про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 із ч.1 ст.121 КК на ч.128 КК суд першої інстанції в порушення вимог закону належно не мотивував свого рішення, не вказав, чому приймає до уваги одні докази, а відхиляє інші, зокрема надані стороною обвинувачення щодо умисного характеру дій обвинуваченого. При цьому, обґрунтовуючи необхідність перекваліфікації дій, суд обмежився загальним формулюванням.

Крім цього, суд першої інстанції у вироку допустився суперечностей.

Так, формулюючи обвинувачення, визнане судом доведеним, суд зазначив, що у ході суперечки ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. Бандери, в ході боротьби з ОСОБА_6 , не маючи наміру на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар ножем в грудну клітку зліва.

Сформулювавши так обвинувачення, визнане доведеним, суд не врахував, що нанесення удару є цілеспрямованою дією, а також не зазначив способу заподіяння необережного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 .

Переконливих доводів безпідставності твердження сторони обвинувачення та потерпілого про те, що використання в якості знаряддя злочину кухонного ножа та нанесення удару в ліву частину грудної клітки свідчить про умисний характер дій обвинуваченого, у вироку не наведено, а апеляційний суд, за наявності допущених суперечностей та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, не може усунути зазначені порушення.

Тому вирок підлягає до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого слід усунути зазначені порушення закону, повно та об`єктивно дослідити обставини кримінального провадження, прийнявши законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 23 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4