Вирок

Іменем України

Справа № 712/8568/15-к

Провадження № 1кп/712/50 /16

24 лютого 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000110 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Святилівка, Глобинського району, Полтавської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на момент вчинення злочину працював начальником курсу факультету пожежної безпеки Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України, інвалід 2 групи , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 31.03.2015, близько 12 години 01 хвилини, одержав для себе на наданий ним 27.03.2015 під час телефонної розмови з ОСОБА_8 , номер банківського рахунку /картки НОМЕР_1 банку „Приватбанк", неправомірну вигоду в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень) від ОСОБА_8 за вплив на викладачів Черкаського Інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля щодо забезпечення успішного навчання ОСОБА_9 та успішної здачі ним іспитів і заліків.

В ході розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , органами досудового слідства змінювалося обвинувачення, і остаточне обвинувачення було пред`явлено за ч.2 ст. 369-2 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що приблизно в лютому 2015 року до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_8 , який є батьком курсанта ОСОБА_9 , що навчався на курсі. Він цікавився навчанням та поведінкою сина. 10.03.2015 року до нього за місцем роботи до пожежного інституту особисто приїхав ОСОБА_8 . Він просив відпустити його сина ОСОБА_10 у позачергову короткострокову відпустку з метою оформлення спадщини, що було погоджено керівником інституту на відповідній заяві батька курсанта. Поміж іншим ОСОБА_8 висловив свої побоювання з тих обставин, що його син ОСОБА_11 безвідповідально ставиться до навчання та у зв`язку з цим може бути відрахованим з ОСОБА_12 . Він попросив його особисто контролювати успішність здачі навчальних сесій його сином. При цьому ОСОБА_8 натякав на грошову вдячність зі свого боку, вказуючи на те, що гроші, які він дасть - це гроші на потреби курсу. В свою чергу він повідомив останнього, що за навчальний процес він, як начальник курсу, не відповідає, але чим зможе буде намагатись допомогти. Ця допомога полягала в наданні порад, допомозі ОСОБА_10 готуватись до сесії, а також, враховуючи дружні чи товариські стосунки з деякими викладачами інституту, зможе шляхом умовлянь та переконань, просити їх не принципово ставитись до курсанта ОСОБА_10 і у разі незадовільних його знань все одно оцінювати його знання задовільно. 27.03.2015 року, близько 13 години, на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_8 та цікавився як ОСОБА_11 навчається. Він повідомив останнього, що його син почав навчатись краще, малює газету, став ходити на турнік, і що він чим може допомагає йому у навчанні. Потім ОСОБА_8 сказав, що в нього є фінансова можливість і він бажає віддячити за сприяння у навчанні і поцікавився скільки йому потрібно за півроку, що і як? Він зрозумів, що мова йшла за його сприяння у здачі ОСОБА_13 учбової сесії, і повідомив - «десять на пополам», маючи на увазі по п`ять тисяч гривень за семестр та запропонував їх перерахувати на банківську картку ОСОБА_10 , що не погодив його батько ОСОБА_8 . Після цього він сказав, що подумає, що і як, та скине йому СМСку. В свою чергу ОСОБА_8 сказав, що не хоче тягнути до сесії, після чого вони завершили розмову. Зранку 28.03.2015 року він зі свого мобільного телефону відіслав на мобільний телефон ОСОБА_8 номер своєї банківської картки. Десь через годину йому зателефонував ОСОБА_8 та в телефонній розмові він підтвердив йому, що це особистий рахунок в «Приватбанку». 31.03.2015 року близько 12 години йому зателефонував ОСОБА_8 , він повідомив, що СМСку від нього прочитав, та далі «то моїх рук справа». В свою чергу ОСОБА_8 поцікавився чи не будуть його синові ставити двійки. Він сказав, що між ними є домовленість, і він лише є зв`язуючи «звеном» між ним та іншими людьми, маючи на увазі викладачів, які і приймають у курсантів заліки та екзамени, та запевнив, що все буде добре.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності, а саме:

- показами, допитаного в судовому засіданні свідка - працівника Черкаського Інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля ОСОБА_14 , який пояснив суду, що до обов`язків ОСОБА_7 , як начальника курсу, входило, окрім інших повноважень, забезпечення присутності підлеглих курсантів на екзаменах та заліках. Повноважень щодо впливу на викладачів та екзаменаторів з метою успішної здачі сесій підлеглими курсантами начальник курсу не має, оскільки викладацький склад Інституту не підпорядковується начальникам курсу.

- показами, допитаного в судовому засіданні свідка - працівника Черкаського Інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля ОСОБА_15 , який дав пояснення аналогічні з поясненнями ОСОБА_14 ;

- показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , який заперечував факти втручання в навчальний процес курсантів з боку начальника курсу ОСОБА_7 , при цьому зазначив, що останній може в разі поганої успішності курсанта чи нездачі ним заліку або іспиту з будь-якого предмету домовитись із викладачем про додаткові заняття;

- показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , який дав пояснення аналогічні з поясненнями ОСОБА_16 ;

- показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який не навів суду відомих йому конкретних обставин щодо перешкоджання ОСОБА_7 в успішній здачі учбових сесій його сином - ОСОБА_18 , також не зазначив, які саме перешкоди в учбовому процесі ОСОБА_19 створював ОСОБА_7 , одночасно із цим, свідок зазначив, що ОСОБА_7 у розмовах із ним наполягав на передачі йому грошових коштів як умови успішності сина під час здачі сесії та гарантії відсутності перешкод у проходженні ним навчання, як підлеглим курсантом;

- показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який повідомив суду, що він дійсно отримував незадовільні оцінки по деяких іспитах, внаслідок чого був позбавлений можливості поїхати додому на канікули. Також свідок зазначив, що ОСОБА_7 сам іспитів не приймав, але завдяки своєму авторитету в Інституті міг вплинути на викладачів та попросити їх більш лояльно ставитись до підлеглих йому курсантів під час здачі ними сесій та навчання в цілому.

Також вина в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується іншими матеріалами дослідженими та оголошеними в судовому засіданні, які учасниками процесу не оспорюються, а саме:

*копією наказу про призначення ОСОБА_7 на посаду начальника курсу факультету пожежної безпеки Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України (т.1 а.м.к.п. 95);

*копією посадової інструкції ОСОБА_7 - начальника курсу факультету пожежної безпеки Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України ((т.1 а.м.к.п. 97-100);

*протоколами огляду та вручення грошових коштів від 31.03.2015 (т.1 а.м.к.п. 15-29), відповідно до яких БКОЗ Управління СБ України в Черкаській області вручило ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 10000 грн. для перерахування їх ОСОБА_7 ;

*речовим доказом - квитанцією від 31.03.2015 про перерахування грошових коштів як неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн. (т.1, а.м.к.п. 34-37), відповідно до якої ОСОБА_8 перераховував ОСОБА_7 на рахунок картки в ПАТ КБ „Приватбанк № НОМЕР_1 суму в розмірі 10000 грн. ;

*розсекреченими в установленому законом порядку матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, що проведені у кримінальному провадженні( т.2 а.м.к.п. 186-195), а саме звукозаписи телефонних розмов ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з яких вбачається, що ОСОБА_7 надавав ОСОБА_8 свій розрахунок в установі банку для перерахування йому коштів

Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення доведена.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у прийнятті пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання вини в повному обсязі.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного злочину, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, є інвалідом 2 групи, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, і вважає, що наведені вище обставини можливо визнати такими, що є винятковими та такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і дають можливість призначити покарання обвинуваченому не пов`язаного з позбавленням волі, призначивши покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та призначити йому покарання у вигляді одна тисяча неоподатковуваного мінімуму доходів громадян , що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Зняти арешт накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2015 року на грошові кошти , які знаходяться на банківських картках ПАТ КБ „Приватбанк, а саме №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Зняти арешт накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2015 року на автомобіль : вантажний фургон/малотонажний-В, марки RENAULT, 2005 року випуску, модель TRAFIC VFIFLBCB66Y114521, номерний знак НОМЕР_6 , що належить на праві власності ОСОБА_7 .

Повернути ОСОБА_7 вилучені в нього 970 грн., та банківські картки, що знаходяться в матеріалах справи.

Повернути БКОЗ Управлінню СБ України в Черкаській області грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) грн., перераховані ОСОБА_8 ОСОБА_7 , які знаходяться на банківській картці ПАТ КБ „Приватбанк №№ НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку

Суддя ОСОБА_1