Справа № 168/418/15-к Провадження №11-кп/773/169/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представників потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_11 на ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 09 лютого 2016 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Старовижівського районного суду від 22 червня 2015 року, яким ОСОБА_10 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст.246 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 22 червня 2015 року ОСОБА_10 засуджений за ст.246 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1530 гривень. Даний вирок в апеляційному порядку не оскаржувався.

15 січня 2016 року ОСОБА_10 звернувся до Старовижівського районного суду із заявою про перегляд вироку даного суду від 22 червня 2015 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 09 лютого 2016 року заяву ОСОБА_10 про перегляд вироку Старовижівського районного суду від 22 червня 2015 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Своє рішення суд мотивував тим, що жодна із обставин вказаних у заяві і досліджених судом не впливає на правильність висновків суду, викладених у вироку Старовижівського районного суду від 22 червня 2015 року, і фактично зводиться до переоцінки доказів, оцінених судом під час ухвалення вироку.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає, що суд неправильно прийшов до висновку про відсутність в його заяві нововиявлених обставин. Посилається на те, що згідно відповіді Держгеокадастру у Старовижівському районі та довідки ДП «Старовижівське лісове господарство» №279 земельна ділянка, на якій ОСОБА_10 здійснював порубку дерев до земель державного лісового фонду не належить. Вважає дану обставину нововиявленою. Просить ухвалу Старовижівського районного суду від 09 лютого 2016 року та вирок Старовижівського районного суду від 22 червня 2015 року щодо ОСОБА_10 скасувати.

В запереченні на апеляційну скаргу представники Старовижівської селищної ради вважають апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_10 безпідставною. Посилаються на те, що нововиявлені обставини зазначені ОСОБА_10 не вважаються такими.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскарженого судового рішення, повідомив ким та в якому обсязі оскаржена ухвала суду, виклав основні доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_10 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, і закрити провадження, прокурора та представників потерпілої, які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_10 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно, нововиявленими слід вважати обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі, та які в установленому порядку спростовують факти, що були покладені в основу судового рішення.

Для перегляду рішення за нововиявленими обставинами необхідно, щоб такі обставини впливали на юридичну оцінку фактів, на підставі яких ухвалено оскаржуване рішення.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, заявником не вказано обставин, що могли вплинути на судове рішення та не були відомі суду та заявнику під час судового розгляду, не зазначено посилань на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, не подано документів, які мають значення для кримінального провадження і не були відомі на час судового рішення.

Обставини, на які посилається ОСОБА_10 в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме наявність відповіді Держгеокадастру у Старовижівському районі та довідки ДП «Старовижівське лісове господарство» №279, згідно яких земельна ділянка на якій ОСОБА_10 здійснював порубку дерев до земель державного лісового фонду не належить, не є нововиявленими.

Як вбачається з відповіді ДП «Старовижівський лісгосп», яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження (а.к.п.115), ліси на яких здійснював виробку дерев ОСОБА_10 в склад ДП «Старовижівське ЛГ» не приймались, технічна документація на ці ліси не виготовлялась та таксація цих лісів також не проводилась.

Таким чином, дана обставина об`єктивно існувала і була відома під час судового розгляду справи, а тому не може вважатись ново виявленою.

Як вбачається із самої заяви засудженого ОСОБА_10 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вона фактично містить питання щодо оскарження рішення суду та не містить нововиявлених обставин, зазначених в ст.459 КПК України. Заявник фактично вдався до власної оцінки доказів, які, як він сам ствердив у заяві, існували на час розгляду справи та були досліджені судом.

Жодних доказів, які б вказували на наявність в даній справі нововиявлених обставин, що визначені ч. 2 ст. 459 КПК України, ОСОБА_10 в поданій до суду заяві не вказано.

Тому суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_10 необхідно залишити без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 09 лютого 2016 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Старовижівського районного суду від 22 червня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: