Справа № 583/1383/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2016 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000968 від 02.12.2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Бересняги Канівського району Черкаської області, громадянина України, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 02 грудня 2015 року близько 06 год. 30 хв., керуючи легковим автомобілем «Chery Elara A21» д.н. НОМЕР_2 , рухався по вул. Київській м. Охтирка в напрямку виїзду з центру міста. В цей час попереду автомобіля «Chery Elara A21» д.н. НОМЕР_2 в попутному напрямку рухалася на велосипеді «Україна» потерпіла ОСОБА_9 , яка почала обминати калюжу, що знаходилась в межах попутної смуги руху, зміщуючись ліворуч по ходу руху.

В районі будинку № 84 по вул. Київській м. Охтирка обвинувачений ОСОБА_4 , здійснюючи обгін велосипедиста ОСОБА_9 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, а саме:

- п.13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»;

- п.13.3 «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху»,

не дотримавшись безпечного інтервалу, вчинив наїзд на потерпілу ОСОБА_9 , чим скоїв доржньо-транспортну пригоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди: якби він обрав безпечний інтервал з велосипедистом, та наїзду на велосипедиста не виникло б.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які не відповідають вимогам пунктів п.13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв`язку з подією та її наслідками, тобто спричиненням смерті потерпілій ОСОБА_9 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: відкритої рани тім`яно-потиличної області зліва, крововиливів в м`які тканини голови в тім`яній області зліва, відкритого перелому кісток склепіння (відкритий лінійний перелом право тім`яної кістки) та основи черепу (лінійний перелом передньої грані пірамідки правої скроневої кістки), крововиливу під твердою мозковою оболонкою близько 250 мл, дифузного крововиливу під м`яку мозкову оболонку, цяткових крововиливів в сіру та білу речовину головного мозку. В результаті отриманих травм ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10 год. 40 хв. ОСОБА_9 померла.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав та пояснив, що 02.12.2015 року близько 06-10 год. він, керуючи автомобілем марки «Chery Elara A21» д.н. НОМЕР_2 , рухався по вул. Київській зі швидкістю близько 55-60 км/год в напрямку виїзду з м. Охтирка. Він їхав з ввімкненим ближнім світлом фар, на вулиці було сильно мокро, звечора йшов сніг, який перейшов у дощ. Поблизу АЗС на відстані приблизно за 50 м від себе він ( ОСОБА_4 ) побачив велосипедиста потерпілу ОСОБА_9 , яка їхала в попутному напрямку прямолінійно на відстані 1,5 2 метри від краю проїзної частини. Він ( ОСОБА_4 ) прийняв ліворуч до центру дороги. Несподівано велосипедист змінила напрямок свого руху, вона вивернула велосипедом вліво, обїжджаючи щось на дорозі, а потім поїхала знову прямолінійно. В момент, коли велосипедист звернула вліво, відстань від його автомобіля до велосипедиста була близько 3-5 метрів. Він ( ОСОБА_4 ) не очікував такого маневру велосипедиста. Намагаючись уникнути зіткнення, він ( ОСОБА_4 ) звернув ліворуч, однак зачепив велосипедиста правою стороною автомобіля, вдаривши велосипедиста в заднє колесо, переїхав на іншу сторону дороги, загальмував аж на узбіччі дороги і вдарився автомобілем в знак АЗС, де і зупинився. Коли він ( ОСОБА_4 ) розпочинав обїзд велосипедиста, то зустрічні автомобілі вже минули його і були позаду нього. Після цього він ( ОСОБА_4 ) вийшов з автомобіля та пішов до потерпілої, однак там хтось вже викликав машину швидкої допомоги та міліцію, і він ( ОСОБА_4 ) пішов з місця події та ходив по вулиці, а потім повернувся, сів в свій автомобіль і став чекати приїзду працівників міліції. Після ДТП він надавав потерпілим матеріальну допомогу для лікування потерпілої ОСОБА_9 . Цивільний позов потерпілих визнає повністю.

Крім визнання овинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні злочину підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Показами потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які в судовому засіданні пояснили, що 02.12.2015 року вранці з телефону їх матері їм зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що їх матір ОСОБА_9 збив автомобіль, і що її відвезли в лікарню. В лікарні їх матері надали медичну допомогу, зробили операцію, однак через два тижні після операції їх мати померла. Обвинувачений відшкодував їм кошти на лікування їх матері. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди на споруждення пам`ятника та моральної шкоди, та про стягнення зі страхової компанії моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, підтримують.

Показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що 02.12.2015 р. рано вранці він знаходився в салоні свого автомобіля, який стояв на зупинці біля магазину «Гулівер» по вул. Київська м. Охтирка та почув звук удару. По світлу фар автомобіля, який рухався з центру міста, він побачив, що цей автомобіль в`їхав у знак автозаправки, який знаходився на протилежному від руху автомобіля узбіччі. Він ( ОСОБА_10 ) побіг на місце події та побачив велосипедистку, яка лежала на асфальті біля калюжі, та підбіг до неї, щоб надати допомогу. Він бачив, як з автомобіля, який в`їхав у знак автозаправки, вийшов обвинувачений, який теж підходив до потерпілої. Він ( ОСОБА_10 ) викликав швидку допомогу, потім підійшли дві жінки, які знали потерпілу, та витягли з її сумки телефон і він ( ОСОБА_10 ) зателефонував дочкам потерпілої.

Протоколом огляду місця події від 02.12.2015 року ділянки проїзної частини по вул. Київській м. Охтирка зі схемою та фото таблицею, згідно якого було зафіксовано стан дорожнього покриття асфальто-бетонне, мокре, по бокам маються залишки мокрого снігу та калюжі, зафіксовано фрагменти транспортного засобу, зафіксовано місцезнаходження велосипеда «Україна» жіночого та наявні на ньому пошкодження, місцезнаходження та пошкодження автомобіля марки «Chery Elara» д.н. НОМЕР_2 , який стоїть на узбіччі та має деформації в передній частині, а саме бамперу, капоту, решітки резістору, під даним автомобілем виявлений дорожній знак «автозаправочна станція», виявлені та зафіксовані плями бурого кольору, шапку червоного кольору. В ході огляду вилучено та поміщено на штрафмайданчик автомобіль марки «Chery Elara» д.н. НОМЕР_2 та велосипед «Україна», вилучено шапку червоного кольору та осип пластикових деталей автомобіля..

Протоколом огляду місця події від 15.12.2015 року з фото таблицею приміщення палати реанімаційного відділення КЗ Охтирська ЦРЛ в м. Охтирка по вул. Фрунзе, в ході якого було виявлено труп ОСОБА_9 , який було направлено в морг КЗ «Охтирська ЦРЛ».

Протоколом огляду трупа від 16.12.2015 р., під час якого було вилучено одяг ОСОБА_9 , в якому вона перебувала на момент дорожньо-транспортної пригоди 02.12.2015 р., а саме: жіночі сапожки чорного кольору, жіночі спортивні штани чорного кольору та жіноче пальто чорне з сірим.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 вказав на фотознімок під № 2, на якому зображений обвинувачений ОСОБА_4 , та пояснив, що саме цей чоловік був водієм автомобіля «Chery Elara» на місці дорожньо-транспортної пригоди.
Висновком судово-медичної експертизи № 169 від 12.01.2016 р., згідно якого причиною смерті ОСОБА_9 стала відкрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась відкритим лінійним переломом кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки мозку, цятковими крововиливами в сіру та білу речовину головного мозку. Це підтверджується вищеописаними тілесними ушкодженнями, набряком речовини та оболонок головного мозку. При експертизі трупа виявлені такі тілесні ушкодження: відкрита рана тім`яно-потиличної області зліва, крововиливи в м`які тканини голови в тім`яній області зліва, відкритий перелом кісток склепіння (відкритий лінійний перелом право тім`яної кістки) та основи черепу (лінійний перелом передньої грані пірамідки правої скроневої кістки), крововилив під твердою мозковою оболонкою близько 250 мл (виявлено при операції), дифузний крововилив під м`яку мозкову оболонку, цяткових крововиливів в сіру та білу речовину головного мозку, крововилив під тверду мозкову оболонку близько 250 мл (виявлено під час операції). Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень. При токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_9 02.12.2015 року етиловий спирт не виявлений. Згідно запису в історії хвороби смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копією свідоцтва про смерть ОСОБА_9 серія НОМЕР_3 від 17.12.2015 р., згідно якого остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Висновками судових медико-криміналістичних експертиз № 64, № 65, № 66 від 22.03.2016 р., згідно яких виявлені на брюках, правому сапожку та пальто потерпілої ОСОБА_9 пошкодження могли утворитися при ДТП. По морфологічним ознакам виявлених на брюках та пальто пошкоджень, ймовірно, що в момент наїзду потерпіла могла знаходитись в вертикальному або близькому до нього положенні, задньою поверхнею тіла до під`їжджаючого транспотрного засобу.

Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 1 від 04.02.2016 р., згідно якого на період проведення експертного огляду автомобіля «Chery Elara» встановлено, що: система рульового керування знаходилася у технічно несправному стані, через недостатній рівень робочої рідини в бачку живлення гідро підсилювача системи рульового керування та підтікання робочої рідини з магістралі гідро-підсилювача даної системи, однак при цьому знаходиться у працездатному стані; робоча гальмівна система знаходилася у працездатному стані; ходова частина знаходилася у непрацездатному стані через відсутність тиску в шині правого заднього колеса; фари головного світла знаходилися у технічно несправному стані, через пошкодження розсіювача правої фари головного світла та зміщенні лівої фари головного світла, однак при цьому вони працюють в заданих режимах. Виявлена технічна несправність системи рульового керування автомобіля у вигляді підтікання робочої рідини з магістралі гідро-підсилювача рульового керування могла виникнути під час ДТП. Виявлена технічна несправність ходової частини автомобіля у вигляді відсутності внутрішнього тиску в шині правого заднього колеса, характерна для виникнення після ДТП, технічні несправності фар головного світла характерні для виникнення під час ДТП.
Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 2 від 22.02.2016 р., згідно якого первинний контакт відбувся між правою частиною зовнішньої панелі переднього бампера автомобіля «Chery» та задньою частиною заднього брудозахисного щитка велосипеда , але не далі ніж на відстані близько 46 см ліворуч від правого габариту автомобіля «Chery». На момент первинного контакту кут між умовною повздовжньою віссю автомобіля «Chery» та умовною повздовжньою віссю велосипеда складав близько 0 5 градусів, при цьому даний кут був розгорнутий ліворуч, проти ходу умовної годинникової стрілки, відносно умовної повздовжної вісі велосипеда. Первинний контакт між автомобілем «Chery» та велосипедом, в повздовжній площині відбувся перед початком «осипу пластмасових деталей т/з». який позначений умовною позначкою №6, але не ближче ніж на відстані 20,8 м до умовної лінії орієнтиру. Та в поперечній площині в межах смуги руху вище зазначених транспортних засобів.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.04.2016 року зі схемою, згідно якого підозрюваний ОСОБА_4 розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди та показав на місці пригоди розташування автомобіля та велосипеда, та пояснив, що 02.12.2015 р. близько 06 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Chery» н.з. НОМЕР_2 . вінрухався по вул. Київській в напрямку від центра міста зі швидкістю 55-60 км/год. Під`їжджаючи до кафе-бару «Алмаз» він побачив жінку на велосипеді, яка рухалася попереду нього в попутному напрямку. В безпосередній близькості до автомобіля жінка на велосипеді змінила напрямок руху ліворуч, щоб об`їхати калюжу, і відбулося зіткнення. ОСОБА_4 пояснив, що до наїзду гальмування не застосовував.

Висновком судової автотехнічної експертизи № 58 від 25.04.2016 р., згідно якого водій автомобіля «Chery» в даній дорожній обстановці мав діяти відповідно до вимог пунктів 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «Chery» мав технічну можливість попередити зіткнення виконанням вимог пунктів 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху. В діях водія автомобіля «Chery» маються невідповідності вимогам пунктів 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з пригодою. В діях водія велосипеду маються невідповідності вимогам пунктів 10.1, 9.2 (б), 9.3, 9.4 Правил дорожнього руху, з них дії водія велосипеду, які не відповідають вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху, знаходяться в причинному зв`язку з пригодою.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, так як він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та їх наслідки, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у нарко - та психоневрологічному диспансері не перебуває, враховує його похилий вік - він є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди.

З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Суд також вважає за необхідне з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, характеру допущених підсудним порушень правил безпеки дорожнього руху та їх наслідків призначити обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до ОСОБА_4 та ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», в якому вони просять стягнути на їх користь з ОСОБА_4 моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, у сумі 100000,00 грн. - по 50000,00 грн. кожній потерпілій, та матеріальну шкоду у виді витрат на спорудження надгробного пам`ятника в сумі 9700,00 грн. - по 4850,00 грн. кожній потерпілій, та з ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи. у сумі 100000,00 грн. - по 50000,00 грн. кожній потерпілій.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілих підлягає частковому задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст..1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В судовому засіданні встановлено, що під час вчинення ДТП 02.12.2015 року близько 06 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_4 керував легковим автомобілем «Chery Elara A21» д.н. НОМЕР_2 , маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу легкового автомобіля «Chery Elara A21» д.н. НОМЕР_2 , 2007 року випуску серія НОМЕР_4 від 30.11.2013 р., згідно якого власником даного транспортного засобу є обвинувачений ОСОБА_4 , страховий поліс ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на ім`я ОСОБА_4 , а тому саме обвинувачений ОСОБА_4 повинен нести відповідальність за завдання потерпілим шкоди.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).
Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом Закону № 1961-IV(статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортнихзасобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом із тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди,застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ / 6738191 - ОСОБА_4 в ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» застрахував цивільно-правову відповідальність на період з 02 грудня 2015 року до 01 грудня 2016 року на забезпечений транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Chery Elara A21» д.н. НОМЕР_2 . Згідно з цим полісом ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, складає 100 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну 50 000,00 грн.; розмір франшизи - 1000,00 грн.

Згідно положень ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Тому ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» є цивільним відповідачем по даному кримінальному провадженню.

Згідно ст..1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Частиною 2 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є доньками померлої ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_11 серія НОМЕР_5 від 04.05.1987 р., копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_6 від 18.07.2009 р., копією свідоцтва про народження ОСОБА_12 серія НОМЕР_7 від 30.08.1985 р., копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_8 від 09.06.2007 р.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 р. страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України - розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд погоджується з доводами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про перенесені ними душевні страждання у зв`язку зі смертю їх матері, і враховуючи глибину та тривалість завданих потерпілим моральних страждань, ступінь тяжкості заподіяної їм душевної травми, в результаті злочину вони втратили найріднішу людину, перенесені ними душевний біль, пригніченність, порушення звичного життя, враховуючи характер діяння обвинуваченого та форму його вини, з урахуванням вимог справедливості та розумності, суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст. 1167, ч.2 ст.1168 ЦК України визначити розмір стягнення на відшкодування потерпілим моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, в сумі 116536,00 грн.

Відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до ст.. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» з 1 вересня 2015 р. установлений розмір мінімальної заробітної плати 1378 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов потерпілих до ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про стягнення моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, задовольнити частково та стягнути з ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, по 8268,00 грн. грн. кожній (1378,00 грн. х 12 =16536,00 грн. : 2 = 8268,00 грн.).

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 різницю між фактичним розміром моральної шкоди та розміром страхової виплати, який стягнуто на їх користь з ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», в розмірі 100000,00 грн. ( 116536,00 грн.- 16536,00 грн. = 100000,00 грн.) - по 50000,00 грн. кожній потерпілій, а також стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду у вигляді витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 9700,00 грн. - по 4850,00 грн. кожній потерпілій, так як обвинувачений визнав дані позовні вимоги та вони підтверджуються матеріалами справи.

Доводи ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про те, що потерпілі не виконали обов`язків, передбачених ст..35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме, не зверталися до страхової компанії з заявою про страхове відшкодування, що позбавило страхову компанію можливості встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання та розмір заподіяної шкоди, і що це є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування страховиком, - суд не бере до уваги з наступних підстав.

Згідно з п. 35.1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

За правилами пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є зокрема неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

З моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди до моменту звернення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з позовом в суд не пройшло трьох років, до страхової компанії потерпілі не подали заяву про страхове відшкодування з поважних причин - у зв`язку з тривалим лікуванням та смертю їх матері, крім того, у судовому засіданні страхова компанія не позбавлена права заперечувати проти позову та доводи переконливість своїх доводів перед судом.

Крім того, у даному випадку, оскільки факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами та встановлений судом у даній справі, обвинувачений ОСОБА_4 визнаний винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , тому сам по собі факт неподання потерпілими до страхової компанії заяви з необхідними документами, на який посилається ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» в обгрунтування своїх заперечень проти позову, не може бути підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування страховиком.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 29.12.2015 року на фрагменти пластикових деталей транспортного засобу, велосипед «Україна» синього кольору, жіночу шапку червоного кольору, одяг померлої ОСОБА_9 , а саме: жіночі чобітки чорного кольору, жіночі спортивні штани чорного кольору, жіноче пальто чорно-сірого кольору - слід скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 29.12.2015 року на автомобіль «Chery Elara А21» д.н. НОМЕР_2 , залишити для забезпечення цивільного позову.

Речові докази велосипед «Україна», який знаходиться на зберіганні на автостоянці транспортних засобів Охтирського відділу поліції, одяг померлої ОСОБА_9 , а саме: жіночу шапку червоного кольору, жіночі чобітки чорного кольору, жіночі спортивні штани чорного кольору, жіноче пальто чорно-сірого кольору, що знаходяться за зберіганні в камері схову Охтирського відділу поліції - знищити як такі, що не мають ніякої цінності.

Згідно ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 4577,10 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання,

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити - особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, в розмірі по 50 000,00 грн. кожній потерпілій, та матеріальну шкоду у вигляді витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі по 4850,00 грн. кожній потерпілій.

Стягнути з ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, в розмірі по 8268,00 грн. грн. кожній потерпілій.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 4577,10 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 29.12.2015 року на фрагменти пластикових деталей транспортного засобу, велосипед «Україна» синього кольору, жіночу шапку червоного кольору, одяг померлої ОСОБА_9 , а саме: жіночі чобітки чорного кольору, жіночі спортивні штани чорного кольору, жіноче пальто чорно-сірого кольору - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 29.12.2015 року на автомобіль «Chery Elara А21» д.н. НОМЕР_2 , залишити для забезпечення цивільного позову.

Речові докази велосипед «Україна», який знаходиться на зберіганні на автостоянці транспортних засобів Охтирського відділу поліції, одяг померлої ОСОБА_9 , а саме: жіночу шапку червоного кольору, жіночі чобітки чорного кольору, жіночі спортивні штани чорного кольору, жіноче пальто чорно-сірого кольору, що знаходяться за зберіганні в камері схову Охтирського відділу поліції - знищити як такі, що не мають ніякої цінності.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1