Справа № 405/3654/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження № 0001938 від 15.02.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Оргеєв Республіки Молдови, молдована, громадянина України, із середньо освітою, інваліда ІІІ групи, одруженого, офіційно не працюючого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.03.2015 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за наступних обставин.
15.02.2016 року о 10:00 годині ОСОБА_3 перебував в приміщенні торгового залу оптово-роздрібного магазину «АТБ-Маркет», за адресою:вул. Пашутінська, 69-в, м. Кропивницький.
Маючи та реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, побачив на прилавку 4 мультиупаковки «Snickers», в яких знаходилося п`ять батончиків, по 40 грам кожен, загальною вагою 200 грам, загальна вартість яких складає 147,60 грн., 4 молочні шоколадки з цільними горіхами «Millenium Gold», вагою 90 грам кожна, загальна вартість яких складає 86,60 грн., упаковку чаю «Batik Ceylon Pure Tea», вартістю 13,96 грн., 7 шт. стіків напою кавового «Jacobs Monarch Original», вагою 12 грам кожен, загальна вартість яких складає 18,20 грн., які ОСОБА_6 поклав за пазуху куртки в яку був одягнений. Після чого, ОСОБА_3 пройшов через касу, не розрахувався за викрадений ним товар на загальну суму 266,36 грн. та намагався вийти з приміщення торгового залу магазину. Отже, ОСОБА_3 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але був виявлений охороною вказаного магазину та затриманий до приїзду працівників поліції, тому не отримав реальну можливість розпоряджатися чи користуватися даним майном з причин, що не залежали від його волі, чим не довів свій злочин до кінця.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, надав суду показання, що 15.02.2016 року приблизно о 10:00 годині він в приміщенні магазину «АТБ», що по вул. Пашутінська, 69-в, м. Кропивницький, викрав 4 мультиупаковки «Snickers», 4 молочні шоколадки «Millenium Gold», упаковку чаю «Batik», 7 шт. стіків напою кавового «Jacobs». Все майно поклав за пазуху куртки в яку був одягнений і не розраховуючись, пройшов повз касу та намагався вийти з приміщення торгового залу магазину. Однак, спрацювала сигналізація пропускних воріт і був затриманий працівниками охорони магазину. Все викрадене майно він повернув. Розуміє, що скоїв злочину в період іспитового строку. Є інвалідом ІІІ групи. Вказав, що має малолітню дитину, яка тимчасово судом відібрана і знаходиться в будинку малютки. У вчиненому щиро кається.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, із врахуванням показань обвинуваченого, дослідженням письмових матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, згоди учасників судового провадження, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши та перевірив представлені по справі докази у зазначеному вище порядку, надав їм належну оцінку в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, і органом досудового розслідування його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вчинене кримінальне правопорушення є середньої тяжкості.

Характеризуючи обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, суд приймає до уваги, що останній на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, однак, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №176 від 12.04.2016 року, ОСОБА_3 в момент скоєння правопорушення страждав і вданий час страждає легкою розумовою відсталістю, проте ступінь розумової відсталості у ОСОБА_3 така, що не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України у відношенні інкримінує мого йому правопорушення. ОСОБА_3 слід вважати осудним. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Раніше судимий за скоєння злочину проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, в період іспитового строку вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності, є інвалідом ІІІ групи.
Із врахуванням фактичних обставин справи, особистості обвинуваченого, стану його здоров`я, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши покарання із застосуванням ст. 71 КК України, оскільки вчинені ним даний злочин в період іспитового строку, визначеного за вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.03.2015 року (а.с. 65).

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для його можливого виправлення, перевиховання та профілактики вчинення нових злочинів.
Твердження захисника про можливе призначення обвинуваченому покарання не пов`язане із позбавленням волі, суд відхиляє із наступних підстав.
Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»/із змінами/, частиною 2 ст. 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Тому підстав для застосування ст. 75 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , із урахуванням обставин скоєного кримінального правопорушення, суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави в сумі 571,80 грн.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи, що обвинуваченому слід відбувати покарання у виді позбавлення волі, суд обирає відносно нього на апеляційний період запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.03.2015 року, і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на апеляційний період запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання, негайно.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 17.08.2016 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 17.08.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази: диск з відеозаписом камер внутрішнього спостереження магазину «АТБ-Маркет», залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на користь держави в сумі 571,80 грн.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, якщо він перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1