ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/185/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" квітня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороців, Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_6 , 13 вересня 2015 року приблизно о 21 год. 44 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Міцубісі Кантер 35», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у крайній правій смузі проїзної частини вул. Ревуцького в м. Києві, зі сторони вул. Кошиця в напрямку просп. Бажана, наближався до регульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти будівлі № 40 на червоний сигнал світлофора.
В цей час проїзну частину вул. Ревуцького, по вказаному регульованому пішохідному переходу, на дозволяючий рух пішоходам зелений сигнал світлофора, справа наліво відносно руху автомобіля переходила пішохід ОСОБА_4 .
Під час руху ОСОБА_6 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 8.7.3 підпункт «є» та 8.10 Правил дорожнього руху України:
- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;
- п. 8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення: підпункт «є»: червоний сигнал, у тому числі, миготливий або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;
- п. 8.10: у разі подання світлофором або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_6 виявилось в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Міцубісі Кантер 35», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вищезазначеній ділянці проїзної частини, при наближенні до регульованого пішохідного переходу на червоний сигнал світлофора, який забороняє рух, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не зупинився на забороняючий червоний сигнал світлофору перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) та продовжив свій рух, внаслідок чого, на регульованому пішохідному переході навпроти будівлі № 40 по вул. Ревуцького в м. Києві, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка переходила проїзну частину на зелений сигнал світлофора.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки: перелом лівої ключиці у ділянці середньої третини (зі зміщенням уламків); перелом 4 ребра зліва по задньо-пахвинній лінії (зі зміщенням уламків); садна лівої кисті, рана в ділянці правого ліктьового суглобу, які в своїй сукупності відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.
В даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_6 , з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів 1.5; 2.3 підпункт «б»; 8.7.3 підпункт «є» та 8.10 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що він 13.09.2015 року біля 22 години керував вантажним автомобілем «Міцубісі» і повертався з м. Вінниця, рухався по вулиці Ревуцького. Оскільки він був втомлений, то не помітив червоний сигнал світлофору і виїхав на пішохідний перехід, де наїхав на потерпілу ОСОБА_7 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 визнав частково, а саме: в частині розміру матеріальної шкоди визнав повністю, в частині моральної шкоди визнав частково, пояснивши, що він не має матеріальної можливості відшкодувати вказану суму повністю, оскільки не працює постійно, а має непостійний дохід від виконання робіт з вантажоперевезення.
Інші докази по справі відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися.
Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_6 доведеною у вчиненні порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості , тобто злочині , передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.

Відповідно до 67 КК України обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину , який відноситься до злочинів невеликої тяжкості , його особу , що вину у скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, і вважає необхідним обрати йому покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами, проте не на максимальний термін, оскільки використання автомобіля для виконання вантажоперевезень є єдиним джерелом доходу обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений визнав повністю вину, його позитивну характеристику, те, що він має постійне місце проживання , тяжкість злочину, суд вважає можливим застосувати до нього ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання з іспитовим строком.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1645грн.76коп., яка складається з витрат на лікування і придбання медичних препаратів та моральної шкоди в сумі 18354грн.24коп.
Вирішуючи цивільний позов , суд виходить з вимог ст. ст. 128, 129 КПК України, якими регламентовано, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 1645грн.76коп., яка підтверджена документально.
Що стосується моральної шкоди, то з урахуванням тривалості, глибини моральних та фізичних страждань потерпілої, виходячи з принципів співмірності , справедливості , розумності, виваженості, суд вважає за можливе стягнути з обвинуваченого в рахунок моральної шкоди 18354грн.24коп., задовольнивши , таким чином, позов повністю.
Керуючись ст.ст. 366-368, 374 КПК України ,суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочину , передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України , звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання , якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятися в кримінально виконавчій інспекції для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок матеріальної шкоди 1645грн.76коп., врахунок моральної шкоди 18354грн.24коп., а всього 20000грн.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 614грн.40коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ: