Справа № 215/2620/16-к
У Х В А Л А

14 вересня 2016 року слідчий суддя Тернівського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 прокурора ОСОБА_6 розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду №1 скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-
В С Т А Н О В И В:
10.06.2016 р. потерпілий ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 05.01.2016 р. про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.1 КК України.
В обґрунтування вказує, що слідчим на підставі висновку комісійної судово-медичної експертизи №326 від 01.04.2015 р. зроблено висновок про заподіяння йому легких тілесних ушкоджень, та експертно не враховано перелам лівої ключиці, за наявності вказаного переламу буде мати місце середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження. Але висновок експертизи не є категоричним, експертиза проведена без його участі, зазначено що вказаний перелам має місце, але міг бути отриманий після ДТП. Тобто обставини та ступінь тяжкості заподіяння тілесних ушкоджень достеменно не встановлені. Крім того слідчий не провів всіх необхідних та достатніх слідчих дій,для висновку про відсутність складу злочину в діях ОСОБА_7 , виніс потанову про закриття без повідомлення потерпілого.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 підтримали доводи скарги, вказують на необґрунтованість та незаконність постанови як передчасної, порушення прав потерпілого. Так слідчому була подана заява 28.11.2013 р. про проведення всіх слідчих дій за участю ОСОБА_3 , але вказана заява відсутня в матеріалах кримінального провадження, експертиза призначена та проведена без участі потерпілого. В ході слідства не проведено слідчого експерименту з ОСОБА_3 не призначено авто технічну експертизу, тому висновок про невинуватість ОСОБА_7 є необґрунтованим.
Слідчий ОСОБА_5 , та прокурор ОСОБА_6 вважали винесену постанову законною та обґрунтованою, оскільки за наявності експертного підтвердження, потерпілому заподіяні легкі тілесні ушкодження, що не утворює склад злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України. Крім того поясненнями свідків встановлено що ОСОБА_3 порушив ПДР України, проїхавши перехрестя на червоний сигнал світлофора.
Вислухавши потерпілого, його представника, слідчого, прокурора, дослідивши письмові матеріали додані до скарги, та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що скаргу слід задовольнити.
Згідно ст.ст.303 ч.1 п.3,304 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження, скарга на рішення може бути подані протягом 10 днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Із постанови вбачається, що згідно висновків чотирьох судово медичних експертиз, останній висновок комісійної експертизи №326 від 01.04.2015 р. встановлено, що ОСОБА_3 заподіяно легкі тілесні ушкодження, що недостатньо для складу злочину. Крім того поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 встановлено що ОСОБА_3 винен в ДТП, оскільки здійснив проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора, порушивши п.8.7.3. «е» Правил. Свідок ОСОБА_10 пояснювала, що брат потерпілого пропонував гроші за свідчення зворотнього.
Вказана постанова на думку суду є передчасною, та необгрунтованою, всупереч ст.38 ч.4 КПК України слідчим не вжито всіх заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, не проведено всіх необхідних слідчих дій, при порушенні прав потерпілого.
Так слідчий опирається на висновок комісійної судово-медичної експертизи №326 від 01.04.2015 р. як підставу для закриття справи. Але висновком тієї ж експертизи встановлено що в потерпілого мався перелам лівої ключиці /далі перелам/, та вказане тілесне ушкодження відноситься до середнього ступеню тяжкості. Однак об`єктивними медичними даними не підтверджується, що це ушкодження виникло саме при обставинах ДТП 13.07.2013 р. Одночас експертно аналізується що діагноз перелам був виставлений ОСОБА_3 первісно, на рентгенограмі від 23.07.2013 р. лінія переламу не прослідковувалася, а на рентгенограмі від 13.08.2013 р. в тій же зоні деформації прослідковується кісткова мозоль, яка може свідчити що перелам міг мати місце. Оскільки перелам чітко встановлений був лише 13.08.2013 р. через місяць, лікарі прийшли до висновку про легкі тілесні ушкодження.
На думку суду такий висновок експертизи є недостатнім для закриття провадження по справі, адже судово-медичні дані щодо переламу мають місце. Встановлення наявності чи відсутності причинного зв`язку тілесних ушкоджень з подією ДТП є обставиною, яка повинна встановлюватися слідчим. Згідно описової частини експертизи, та медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_11 №2522 видно що потерпілий з 13.07.2013 р. по 13.08.2013 р. ще продовжував лікування травми, оглядався травматологом та завідувачем відділенням 01.08. та 14.08.2013 р. якими була встановлена костяна мозоль 2.0х2.5 см., був направлений на рентгенограму, якою як вказувалося був встановлений перелам. Тому висновок експертів, та слідчого що ОСОБА_3 отримав перелам де інде, а не внаслідок ДТП, є сумнівним.
Крім того в постанові слідчого зроблено висновок про відсутність складу злочину в діях ОСОБА_7 , але постанова всупереч ст.110 КПК України є неконкретною. По суті в постанові викладені обставини та підстави винуватості самого потерпілого ОСОБА_3 , але не підстави та обставини при яких ОСОБА_7 визнаний невинуватим. Встановлено, що ОСОБА_3 проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, яким чином рухався ОСОБА_7 , та як він діяв як водій, чому визнаний невинуватим, в межах яких норм ПДД України діяв в постанові не викладено, хоча диспозиція ст.286 КК України передбачає саме порушення Правил як підставу для відповідальності.
В ході досудового розслідування з ОСОБА_7 був проведений слідчий експеримент, але дані отримані в ході його проведення слідчим в постанові не аналізувались. Слідчий експеримент з ОСОБА_3 не проводився, як не проводились одночасні допити між свідками, одночасний допит потерпілого та свідків по обставинам проїзду ОСОБА_3 перехреста на заборонений сигнал світлофора. Не опитувався брат потерпілого зі свідком ОСОБА_10 .
З вказаних підстав, суд приходить до висновку, що слідчий невмотивовано, та без достатньо перевірених слідчим шляхом обставин, прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-309 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1