Справа № 192/1475/16-к
Провадження № 1-в/192/1275/16
Ухвала
"29" березня 2016 р.смт.Солоне
СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника СВК-21 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 (приймає участь у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву засудженого ОСОБА_5 , 1970 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 судимий:

-10.10.1997 року за ч.3 ст.229-6, 43 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

-11.06. 2004 року за ст.395, ч. 1,2 ст.185, ч.2,3 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 12.02.2013 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 10 днів;

-08.12.2009 року за ч.1 ст.121 КК України строком на 5 років 6 місяців.Звільнений 10.08.2013 року удз на 1 рік 7 місяців 12 днів;

-27.8.2014 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяці 13 днів.

ОСОБА_5 відбуває покарання у Солонянській виправній колонії №21 з 18 грудня 2014 року.

Строк відбування покарання закінчується 15 липня 2016 року.

18 лютого 2016 року ОСОБА_5 відбув 3/4 частини строку покарання, 26 лютого 2016 року адміністративною комісією Солонянської ВК-21 йому відмовлено у підготовці матеріалів про умовно-дострокове звільнення.

11 березня 2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на необґрунтованість відмови адміністрації установи у такому звільненні. Пояснив, що він відбув необхідну частину покарання для застосування умовно-дострокового звільнення, має заохочення. Він у колонїї працює днювальним, порушень режиму не допускав, визнає вину у злочині.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії №21 заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого. Вказав, що засуджений характеризується задовільно, працює, але не проявляє активності, не приймає участі у програмах диференційованого виховного впливу, виховних заходах та роботі самодіяльних організацій засуджених. ОСОБА_5 був заохочений один раз з метою стимулювання законослухняної поведінки.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_5 , оскільки поведінка останнього не свідчить про те, що він довів своє виправлення.
Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації СВК-21, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Згідно положень ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої законослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання після відбуття певної частини строку, зазначеної у ст.81 КК України, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Згідно довідки про стягнення та заохочення, засуджений за весь період відбування покарання був заохочений лише один раз, стягнень не має.

Згідно характеристики, засуджений працевлаштований, не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участі у програмах диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, до виконання обов`язків, передбачених ст.107 та 118 КВК України, відноситься не завжди сумлінно.
У своєму клопотанні засуджений не навів передбачених ст.81 КК України підстав для його умовно-дострокового звільнення, і його пояснення у судовому засіданні щодо наявності таких підстав об`єктивного підтвердження не знайшли.

Доводи засудженого ОСОБА_5 про те, що він не бере участі у виховних заходах, у роботі самодіяльних організацій засуджених, програмах диференційованого виховного впливу, оскільки зайнятий по роботі, є неспроможними, оскільки відповідно до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, для залучення засудженого до програм виховного впливу, самодіяльних організацій засуджених необхідно волевиявлення засудженого, оформлене письмовою заявою до адміністрації колонії, що фіксується в індивідуальній програмі соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 таких заяв не подавав, тобто, із власної волі не відвідував виховні заходи, не брав участі в жодній з програм диференційованого виховного впливу, не був обраний до самодіяльних організацій засуджених.

Враховуючи викладене, суд уважає, що поведінка засудженого ОСОБА_5 не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених, а також не свідчить про його виправлення.

Із досліджених у судовому засіданні доказів не убачається, що засуджений сумлінно ставився до праці, та мав зразкову поведінку, тому немає і підстав вважати, що він довів своє виправлення, отже, заява ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий