Справа № 733/244/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/749/2016
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000056 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2016 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець, Ічнянського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, раніше судимого: 17 лютого 2015 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка подана в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2016 року, в якій він просить змінити даний вирок, пом`якшити обвинуваченому міру покарання і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 року позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ч. 1, 5 ст. 71 КК України частково приєднати покарання за попереднім вироком та остаточно призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_7 , частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2015 року і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому органом досудового розслідування та судом першої інстанції не обиралась.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що не згоден з вироком суду в частині призначеного його підзахисному покарання через його суворість, оскільки вважає, що судом не в повній мірі враховано позитивну характеристику за місцем мешкання, визнання обвинуваченим вини, щире каяття та бажання стати на шлях виправлення, те, що ОСОБА_9 має непрацездатну матір та малолітню дитину, також вважає, що судом не було враховано як пом`якшуючу вину обставину активне сприяння розкриттю злочину.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 , завчасно приготувавшись до викрадення чужого майна, діючи повторно 1 лютого 2016 року о 23 год. таємно проник до охоронюваної території ТОВ „АгроКім та із трактора „МТЗ-82, який знаходився в приміщенні корівника за допомогою гумового шланга злив з бака трактора дизельне пальне в кількості 45 літрів, наповнивши взяті із собою три пластикові каністри на половину, однак не довівши злочину до кінця був затриманий працівниками охорони.

Заслухавши суддю доповідача; думку захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити і змінити вирок суду щодо його підзахисного ОСОБА_7 в частині призначеної останньому міри покарання; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого та просив залишити її без задоволення, а вирок суду без змін, оскільки вирок є обґрунтований та законний та зазначив, що обвинувачений неодноразово скоював кримінальні правопорушення і на даний час щодо нього знову до суду першої інстанції скеровано обвинувальний акт для розгляду; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом першої інстанції, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Так, умисні дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням до приміщення, не доведене до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, враховано особу обвинуваченого, який раніше судимий і повторно вчинив тяжкий злочин, враховано визнання вини та щире каяття і позитивна характеристика за місцем проживання, тобто все, на що посилається захисник в своїй апеляційній скарзі. З огляду на положення ст. 71 КК України, суд обґрунтовано частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2015 року та дійшов висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції статті, за якою його обвинувачують з реальним позбавленням волі.

Таким чином, всі обставини, які зазначені у апеляційній скарзі захисника, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому міри покарання враховані, а тому підстав для її задоволення немає. З урахуванням наведених обставин, доводи захисника обвинуваченого про те, що обвинуваченому призначене надто суворе покарання, не заслуговують на увагу.

Законних підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого та зміни вироку суду в частині призначення покарання в бік його пом`якшення колегія суддів не вбачає, так як обвинувачений ОСОБА_7 своєю поведінкою та діями не довів, що він став на шлях виправлення та вчини новий злочин у період іспитового строку, встановленого попереднім вироком, а тому колегія суддів приходить до висновку, що призначене місцевим судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону та порушень прав обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга захисника обвинуваченого задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2016 року, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4