Кодимський районний суд Одеської області
_____________________________________________________________________________________________________
Справа №503/2446/15-к
Провадження №1-кп/503/24/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2016 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кодимі Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13 березня 2015 року за №0000420, по звинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кодима Одеської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, працездатної, непрацюючої, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 191 та частиною першою статті 366 КК України,-

- за участі сторін кримінального провадження: - прокурора ОСОБА_4 ,

- обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи з 22 січня 2010 року на посаді старшого контролера касира, а з 08 жовтня 2013 року до 03 березня 2015 року -відповідно до наказу начальника філії Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №1294-К від 08 жовтня 2013 року на посаді завідуючої операційним сектором територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0395, яке розташоване в м.Кодима Одеської області, являючись посадовою (службовою) особою, наділеною адміністративно-господарськими функціями, будучи відповідальною, зокрема, за збереження у касі та сховищі відділення банку валютних цінностей; за приймання, сортування, збереження, видачу та облік грошових коштів, цінностей та цінних паперів; за ведення обліку та звітність за внутрішнім переміщенням цінностей та грошових коштів; за правильністю оформлення касових документів, будучи матеріально-відповідальною особою за ввірені їй грошові кошти та цінності, маючи доступ до ввірених їй у зв`язку з виконанням покладених на неї трудових обов`язків грошових коштів, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ПАТ «Ощадбанк України», протягом січня 2013 - лютого 2015 р.р. неодноразово знімала з поточних (пенсійних) рахунків клієнтів банку готівкової кошти, які в подальшому привласнювала.

Так, діючи всупереч покладеним на неї службовим обов`язкам, ОСОБА_3 з корисливих мотивів, маючи намір незаконного збагачення, володіючи в силу характеру виконуваних обов`язків інформацією про клієнтів банку, про відкриті на їх ім`я рахунки та про наявність грошових коштів на цих рахунках, в приміщенні відділення № НОМЕР_1 самостійно від імені клієнтів банку виготовляла заяви про видачу готівки, які власноруч підписувала від імені цих клієнтів, після чого використовуючи персональні комп`ютери контролерів-касирів ТВБВ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , без відома та згоди останніх, оформляла заявки на видачу готівкових коштів, відповідно до яких виготовляла видаткові касові документи, в яких власноруч ставила підписи від імені клієнтів, вносячи до них завідомо неправдиві відомості, після чого знімала з рахунків готівкові кошти та після їх вилучення з каси відділення банку привласнювала.

Так, зазначеним способом ОСОБА_3 зняла з рахунку ОСОБА_7 21200 грн., з рахунку ОСОБА_8 25400 грн., з рахунку ОСОБА_9 44480 грн., з рахунку ОСОБА_10 15030 грн., з рахунку ОСОБА_11 22411 грн.03 коп. та з рахунку ОСОБА_12 15498 грн.97 коп., які вилучила з каси банку та привласнила.

З огляду на те, що засновникам ВАТ «Ощадбанк України» є держава Україна в особі Кабінету Міністрів України, якій (державі) належить 100% Статутного фонду, ВАТ «Ощадбанк» за рахунок власних коштів перерахувало на рахунки вказаних фізичних осіб незаконно зняті обвинуваченою грошові кошти на загальну суму 144020 грн.

Будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що дійсно впродовж 2013-2015 р.р. вона займала посаду завідуючої операційного сектора ТВБВ №10015/0395 ПАТ «Ощадбанк» та була відповідальною за збереження ввірених їх цінностей та грошових коштів.

На початку 2013 року через перебування у важкому матеріальному становищі, виникнення заборгованості по отриманим нею кредитам, вирішила заволодіти грошовими коштами пенсіонерів, які були клієнтами банку. Для цього, під час обідньої перерви, використовуючи відсутність клієнтів та працівників банку, самостійно оформляла заяви на видачу готівки, вносячи до відповідно бланку відомості про клієнта та про розмір коштів, які підлягали зняттю з рахунку. Виготовлені заявки підписувала від імені клієнтів, після чого, використовуючи персональні комп`ютери касирів банку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за допомогою індивідуальних електронних ключів проводила заявки на видачу готівки, в електронній системі «АБС» проставляла електронний підпис від імені касирів та знімала з рахунків клієнтів грошові кошти, які вилучала з каси банку та привласнювала.

Таким чином, зняла грошові кошти з рахунків ОСОБА_8 в сумі 25 400 грн., ОСОБА_9 в сумі 44480 грн., ОСОБА_10 в сумі 15030 грн., ОСОБА_11 в сумі 22411 грн.03 коп. та з рахунку ОСОБА_12 в сумі 15498 грн.97 коп.

Свою провину визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро покаялась, відшкодувала завдані матеріальні збитки, тому просила суворо не карати.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України», визнаного потерпілим у цьому кримінальному провадженні, в судове засіданні не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій вказав про повне відшкодування ОСОБА_3 спричинених банку збитків та просив розглянути вказане кримінальне провадження без нього.

Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст.349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження (прокурора та обвинуваченої), визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визначив обсяг доказів, які підлягають дослідженню, допитом обвинуваченої ОСОБА_3 .

При цьому, судом з`ясовано правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність та істинність їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Відтак, діючи відповідно до вимог ст.337 КПК України в межах висунутого в ході досудового розслідування звинувачення, суд визнає доведеним вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 таких кримінальних правопорушень:

- кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, зокрема - привласнення чужого майна, яке було їй ввірене та перебувало в її віданні, вчинене шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем;

- кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, зокрема службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

За сукупністю ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України і роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які є в постанові №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка скоїла злочин, повинне бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_3 вид та розмір кримінального покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчинених нею злочинів; їх тяжкість, визначену відповідно до ст.12 КК України; обставини та характер вчинених злочинів; вчинення кримінальних правопорушень вперше; щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю вчиненого шляхом надання послідовних визнавальних свідчень та добровільне відшкодування завданих матеріальних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, приймаючи до уваги суспільну небезпеку вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, а також відомості про її особу, суд вважає необхідним призначити їй кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням в порядку ст.75 КК України від його відбування з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, позаяк за встановлених обставин таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 191 та частиною першою статті 366 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч.2 ст.191 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обігом грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей строком на три роки;

-за ч.1 ст.366 КК України - у вигляді обмеженням волі на строк три роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обігом грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей строком на два роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з призначених цим вироком, призначити ОСОБА_3 за сукупністю злочинів остаточне покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з обігом грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням строком на два роки, якщо вона на протязі вказаного строку не вчинить нового злочину та виконає покладені судом обов`язки, передбачені п.п.1 та 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази 68 квитанцій АТ «Ощадбанк» про переказ грошових коштів, 3 квитанція АТ «Імексбанк» про переказ грошових коштів, заяву про переказ готівки АТ «Ощадбанк» №159 від 27 червня 2012 року та заяву про переказ готівки АТ «Ощадбанк» №7 від 07 грудня 2013 року, заарештованих ухвалами слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 07 серпня 2015 року, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1