Справа № 128/1742/16-к
УХВАЛА
29 квітня 2016 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника ВОПЛ № 2 ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду заяву заступника головного лікаря ВОПЛ № 2 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області звернувся заступник головного лікаря ВОПЛ № 2 ОСОБА_7 з заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному щодо ОСОБА_6 . Заява мотивована тим, що у Вінницькій обласній психіатричній лікарні № 2, відділенні № 1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному, на лікуванні з 13.01.2015 року знаходиться хворий ОСОБА_6 , 1969 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з діагнозом: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, помірний змішаний (параноїдний, психопатоподібний) дефект. Присяжнюк перебуває на лікуванні в ВОПЛ № 2 відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2014 року про застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 18.11.2015 року про продовження застосованих примусових заходів медичного характеру у відділенні для примусового лікування. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, за № 23 від 14.04.2016 року ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час представляє суспільну небезпеку та потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному.

В судовому засіданні представник ВОПЛ № 2 за дорученням ОСОБА_5 заяву підтримала повністю та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 не заперечують проти задоволення даної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

Суд, врахувавши характер психічного захворювання ОСОБА_6 , а також відсутність заперечень в учасників судового розгляду щодо розгляду заяви у відсутність хворого, вважає за можливе провести розгляд заяви без участі ОСОБА_6 .

Заслухавши думки представника ВОПЛ № 2, прокурора та захисника, вивчивши матеріали заяви, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в ВОПЛ № 2 у відділенні № 1 відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2014 року, якою ОСОБА_6 змінено примусові заходи медичного характеру, призначені постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 21.02.2008 року і переведено для подальшого примусового лікування до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18.11.2015 року ОСОБА_6 продовжено застосовані примусові заходи медичного характеру у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному (а.с.4-5, 6).

На основі висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, за № 23 від 14.04.2016 року ОСОБА_6 має діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, помірний змішаний (параноїдний, психопатоподібний) дефект і за своїм психічним станом у теперішній час становить суспільну небезпеку, тому потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному (а.с.2-3).

Відповідно до ч.3 ст.514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Частиною 3 статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно ч.2 ст.514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 страждає психічним захворюванням, на теперішній час представляє суспільну небезпеку і внаслідок стану свого здоров`я потребує продовження застосованого примусового заходу медичного характеру як госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом, змішаному.

Керуючись ст.ст.17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, ст.95 КК України, ст.ст.27, 512, 514, 516 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Продовжити застосований примусовий захід медичного характеру як госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом, змішаному, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , але не більш ніж на шість місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб з моменту її проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1