Справа № 728/2673/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/328/2016
Категорія - ч.1 ст.122 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000671 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працює, неодружений, раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирався.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 110 грн. 87 коп. матеріальної шкоди та 10000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вироком місцевого суду встановлено, що 17 серпня 2015 року, близько 23 години, ОСОБА_8 , знаходячись на вул. Новій в с. Рубанка Бахмацького району Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс декілька ударів, у кількості не менше чотирьох, металевою трубою в область тулуба та рук ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 9-го ребра зліва, масивного синця на спині зліва, забійної рани на лівій руці, масивного синця на правій руці, та відповідно до висновку експерта від 18 серпня 2015 року № 98, тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому дев`ятого ребра зліва та масивного синця на спині зліва відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін більше трьох тижнів.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просила скасувати вирок місцевого суду та закрити кримінальне провадження, посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку, однобічність та неповноту судового слідства. Зазначила, що ні досудове слідство, ні суд для з`ясування дійсних обставин не дослідили того факту, що саме ОСОБА_10 спровокував обвинуваченого до бійки, саме потерпілий опинився біля подвір`я ОСОБА_8 , саме потерпілий змусив обвинуваченого взяти палицю і захищатись. Вказала, що в основу вироку були покладені лише показання свідків з боку потерпілого. Зокрема, показання свідка ОСОБА_11 брата обвинуваченого, є сумнівними в частині кількості заподіяних ударів потерпілому. При цьому, судом не було взято до уваги, що між обвинуваченим та його братом ОСОБА_11 склалися тривалі неприязні стосунки. Покази свідка ОСОБА_12 , які покладені в обґрунтування вироку, на думку захисника, не можна вважати доказом, оскільки він не бачив обставин бійки. За тих же підстав не можуть бути доказом у даному кримінальному провадженні покази свідка дружини потерпілого. Також, суд не звернув уваги на суттєві суперечності, а саме: дату звернення ОСОБА_10 до міліції, а також суперечності між вказаним у направленні від 15.10.2015 року діагнозом потерпілого та висновком судово-медичного експерта від 17.08.2015 року. Зазначив, що судом не були допитані усі можливі свідки вказаної події, в тому числі сусід ОСОБА_13 . Крім того, суд не надав оцінки існуванню тривалого конфлікту між потерпілим та обвинуваченим. А тому вважає, що в діях ОСОБА_8 відсутні ознаки кримінального правопорушення.

В ході апеляційного розгляду перший заступник прокурора Чернігівської області ОСОБА_14 , в порядку ст.ст. 36, 403 КПК України, відмовився від поданої прокурором Бахмацької місцевої прокуратури ОСОБА_15 апеляційної скарги на вирок Бахмацького районного суду від 14 січня 2016 року щодо ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, який просив вирок місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України не визнав та пояснив, що у нього з братом ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_10 тривалі неприязні стосунки. Так, 17 серпня 2015 року потерпілий та ОСОБА_11 випивали компанією. Близько 23 години, коли обвинувачений повертався додому повз будинок брата, зрозумів, що на нього буде здійснено напад, а тому почав тікати до себе у двір, де біля хвіртки його наздогнав та вдарив кулаком потерпілий. На що він взяв дерев`яну палицю та вдарив один раз ОСОБА_10 в область тулуба, після чого забіг до будинку. Зазначив, що він захищав своє життя від осіб, які на нього напали, а потерпілого вдарив, щоб останній відступив від нього.

Незважаючи на повне невизнання вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, вона відображена низкою доказів, яким суд дав належну оцінку.

Так, допитаний в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що ввечері 17 серпня 2015 року він прийшов до ОСОБА_11 , щоб домовитись викопати картоплю. Коли він вийшов на вулицю з помешкання останнього та розмовляв по телефону, його зачепив велосипедист, по голосу якого він впізнав ОСОБА_8 . Потерпілий зробив зауваження, тоді обвинувачений посвітив йому в обличчя ліхтариком і вдарив по руці, потім ударив по плечу. Після чого ОСОБА_10 почав тікати, але отримав ще удар по іншому плечу, і коли упав, отримав удар по спині. Коли ОСОБА_8 вів велосипед, то потерпілий чув по звуку, що він тягнув за собою залізну трубу. Після побиття ОСОБА_10 зателефонував в міліцію та лікарню.

Допитаний у суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що ввечері 17.08.2015 року до нього прийшов ОСОБА_10 , щоб домовитись викопати картоплю. Коли потерпілий знаходився на вулиці та розмовляв по телефону, почув, як їхав велосипедист і почув звуки, а коли вийшов на вулицю побачив, що обвинувачений наносить удари ОСОБА_10 залізною трубою, при цьому потерпілий лежав. Бачив, як обвинувачений наносив приблизно шість-сім ударів залізною трубою. Обличчя обвинуваченого він бачив.

Свідок ОСОБА_16 , допитаний у місцевому суді пояснив, що він 17 серпня 2015 року, близько 22.00 год., прийшов до двору ОСОБА_11 , де вже перебував ОСОБА_10 . Останній вийшов на вулицю зателефонувати, а через деякий час ОСОБА_16 почув крики і лайку, але самих обставин бійки він не бачив. Проте по голосу він упізнав ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_17 , допитана в суді першої інстанції, пояснила, що ввечері 17.08.2015 року її співмешканець ОСОБА_8 після того, як провів гостей, забіг у двір і повідомив, що побився. У дворі у них металевої труби немає, а біля хвіртки стоїть дерев`яна палка. Зазначила, що ОСОБА_8 також отримав тілесні ушкодження.

Крім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується письмовими доказами, а саме:

- заявою потерпілого ОСОБА_10 , яка відображена в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 серпня 2015 року;

- висновком експерта № 98 від 18 серпня 2015 року, згідно якого у ОСОБА_10 було виявлено наступні ушкодження: закритий перелом дев`ятого ребра зліва, масивний синець на спині зліва, забійна рана на лівій руці, масивний синець на правій руці.

Вищеописане ушкодження у вигляді закритого перелому дев`ятого ребра зліва та масивного синця на спині зліва за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін більше трьох тижнів і не небезпечні для життя відносяться до середніх тілесних ушкоджень. Ушкодження у вигляді забійної рани на лівій руці по ступеню тяжкості відносяться до легких, що викликають короткочасний розлад здоров`я. Масивний синець в ділянці правого плечового суглобу відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Вищеописані тілесні ушкодження утворилися в результаті дії тупих твердих предметів з прикладанням травмуючої сили в ділянки розташування вказаних ушкоджень і могли утворитися від ударів металевої труби;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 500 від 15 серпня 2016 року, згідно якого у ОСОБА_8 на момент скоєння інкримінованого йому діяння не виявлено клінічних ознак психічного захворювання чи тимчасового розладу психічної діяльності.

ОСОБА_8 за своїм психічним станом під час скоєння інкримінованого йому протиправного діяння в повній мірі міг усвідомлювати характер і значення своїх дій та здійснювати їх вольову регуляцію та контроль; міг давати звіт своїм діям та свідомо керувати ними.

У ОСОБА_8 на даний час не виявлено будь-яких клінчах ознак психічного захворювання чи психічного розладу і примусові заходи медичного характеру йому не показані.

На даний час ОСОБА_8 за своїм психічним станом може в повній марі усвідомлювати характер і значення своїх дій і здійснювати їх вольову регуляцію та контроль, давати звіт своїм діям та свідомо керувати ними.

Отже, суд першої інстанції, дослідивши, ретельно перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази у їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, вірно прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України, як умисне заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання сторони захисту на невинуватість ОСОБА_8 , оскільки саме потерпілий ОСОБА_10 був ініціатором бійки, а передумовою конфлікту були тривалі неприязні відносини між ОСОБА_8 та його братом і ОСОБА_10 , є безпідставними та не були підтверджені жодними доказами.

Саме покази потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_16 логічно пов`язані між собою та узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.

Посилання апелянта на суперечності між вказаним у направленні від 15.10.2015 року діагнозом потерпілого та висновком судово-медичного експерта від 17.08.2015 року не ґрунтуються на законі, оскільки вказаний висновок експерта відповідає вимогам КПК України. Крім того, як слідує з вироку місцевого суду та інших матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 не пред`являлось обвинувачення в нанесенні ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у вигляді переломів виростків обох лопаток.

Твердження захисника, що під час судового засідання у суді першої інстанції не були допитані усі можливі свідки вказаної події, зокрема сусіда ОСОБА_13 , є безпідставними, так як дана особа не була очевидцем конфлікту між обвинуваченим і ОСОБА_10 , а тому нічого не може пояснити по суті викладених у вироку обставин.

Місцевим судом, під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , було всебічно, повно та неупереджено досліджено отримані докази з точки зору належності, допустимості і достовірності.

При цьому, даних, які б свідчили про неповноту судового розгляду та незаконність рішення суду, стороною захисту не надано і колегією суддів такого не встановлено.

А тому, позицію сторони захисту щодо допущених процесуальних порушень під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, колегія суддів розцінює як захисну, з метою уникнення обвинуваченим відповідальності за скоєне.

Отже, всі доводи, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, є непереконливими і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його скарги.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його відношення до скоєного; дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо; стан його здоров`я; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; та прийшов до правильного висновку про необхідність призначити покарання у виді обмеження волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 січня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4