Справа № 464/4551/16-к
пр.№ 1-кп/464/230/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.08.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: прокурора ОСОБА_2

секретар ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 0001046 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого: ЛКП «Житловик-С» - електрик, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше несудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 21 березня 2016 року близько 16.00 год., перебуваючи в приміщенні загального коридору, що на третьому поверсі будинку АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_7 , умисно наніс останньому удар ліктем в ліву частину обличчя, рукою скрутив пальці на лівій руці та ногою наніс удар в ліве коліно, в результаті чого, згідно висновку судово-медичної експертизи спричинив ОСОБА_7 синець на лівій кисті, синець та садно в ділянці лівого колінного суглобу, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому не визнав та дав суду наступні показання. 21.03.2016р на сходовій клітці у будинку АДРЕСА_2 просив у матері потерпілого дати йому ключі від щитку для доступу до електроприладів, остання відмовилась йому їх надавати, після чого він зрізав колодку. Жодного конфлікту між ним та потерпілим не було, ушкоджень ОСОБА_7 він не завдавав. Вважає, що потерпілий та свідки його оговорили.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена об`єктивно з`ясованими обставинами, сукупністю зібраних доказів, досліджених під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Показаннями в суді потерпілого ОСОБА_8 в тій частині, що обвинуваченого знає, є його сусідом. 21.03.2016р. у ОСОБА_4 пропало світло, після чого він попросив відкрити щиток на що мати його відкрила. Після цього обвинувачений почав кричати до матері. Він попередив ОСОБА_4 про недопустимість поведінки, на що останній його вдарив та почав бійку. ОСОБА_4 скрутив його за шию, копнув у коліно. Свідками даних подій була мати, брат та сусід. Підстав його оговорювати обвинуваченого у нього немає.

Показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 в тій частині, що 21.03.2016р. обвинувачений попросив її відкрити колодку на лічильнику. Після чого почав їй погрожувати. На це все вибіг її старший син та зробив йому зауваження. Згодом ОСОБА_4 вдарив ліктем сина, скрутив за шию. Протиправні дії обвинуваченого зупинив сусід та її молодший син. Після чого вона викликала поліцію.

Показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 в тій частині, що 21.03.2016р. в під`їзді коридору бачив як обвинувачений тримав за шию потерпілого, шарпав його. Допомагав потерпілому, а саме допомагав йому звільнитись від обвинуваченого.

Показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 про те, що був присутній під час конфлікту між обвинуваченим та потерпілим. ОСОБА_4 шарпав його брата - ОСОБА_7 , кричав на нього та його матір. Бачив як обвинувачений тримав за шию потерпілого.

Як вбачається із висновку судово-медичного експерта №153/16 від 06.04.2016р. у ОСОБА_8 був синець на лівій кисті, синець та садно в ділянці лівого колінного суглобу. Вказані ушкодження заподіяні тупими (тупим) предметами з обмеженою поверхнею, вони могли утворитися 21 березня 2016 року, не були небезпечними для життя на момент заподіянні та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Питання боротьби та самооборони не входить в компетенцію судово-медичного експерта. Всі ушкодження у ОСОБА_8 знаходились у ділянках тіла, доступних для нанесення власноручно.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його непричетності до вчинення злочину, не нанесення ним ударів потерпілому ОСОБА_8 , суд не бере до уваги і розцінює як такі, що дані з метою уникнення від відповідальності за вчинене, оскільки вони нелогічні, суперечать іншим доказам по справі та спростовуються показами потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які чітко зазначили факт застосування сили та нанесення ударів обвинуваченим потерпілому. Висновком судово-медичної експертизи №153/16 від 06.04.2016р. підтверджується покази потерпілого в частині спричинення йому тілесних ушкоджень, місць нанесення йому тілесних ушкоджень виявлені ушкодження.

На підставі зібраних по справі доказів суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 спричинив умисне легке тілесне ушкодження, а тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, посередню характеристику з місця проживання. Враховуючи наведені обставини, суд вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкції статті за які кваліфіковано злочин у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий: