Справа № 136/613/16-к
УХВАЛА
іменем України
"05" травня 2016 р. м.Липовець Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовця клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Троїцького районного суду м. Москви Російської Федерації від 30.06.2014 року ухваленого стосовно ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 105 Кримінального кодексу Російської Федерації, у відповідність із законодавством України, -

ВСТАНОВИВ:
Заступник директора Департаменту начальник Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України звернувся до суду із клопотанням про приведення вироку Троїцького районного суду м. Москви Російської Федерації від 30.06.2014 року ухваленого стосовно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.

Клопотання мотивоване тим, що 25 березня 2016 року наказом № 869/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_4 засуджено вироком Троїцького районного суду м. Москви від 30.06.2014 до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 105 (вбивство) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 7 УФСВП Росії по Республіці Мордовія», кінець відбуття строку покарання - 03.03.2024.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вироку Троїцького районного суду м. Москви від 30.06.2014 засуджений ОСОБА_4 повинен відшкодувати потерпілій ОСОБА_5 моральну шкоду, завдану злочином в сумі 500 000 рублів. На підставі вказаного вироку суду було видано виконавчий лист, однак утримання по ньому не проводились. У той же час засуджений ОСОБА_4 надав гарантії зобов`язання відшкодування потерпілій шкоди завданої злочином, за вироком Троїцького районного суду м. Москви від 30.06.2014 року.
Ураховуючи наведене, а також з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, представник Міністерства юстиції України просив суд визначити норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Троїцького районного суду м. Москви від 30.06.2014 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Троїцького районного суду м. Москви від 30.06.2014 року; вирішити питання про виконання вироку Троїцького районного суду м. Москви від 30.06.2014 року в частині відшкодування потерпілій ОСОБА_5 моральної шкоди завданої злочином.
В судове засідання представника Міністерства юстиції України не з`явився, однак направив суду заяву, в якій просив суд клопотання про приведення вироку Троїцького районного суду м. Москви Російської Федерації від 30.06.2014 року ухваленого стосовно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України розглядати за його відсутності.

Згідно з частиною першою статті 610 Кримінального процесуального кодексу України участь представника Міністерства юстиції України у судовому засіданні не є обов`язковою.
Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, вивчивши та дослідивши матеріали, що додані до клопотання, дійшов висновку про таке.
30.06.2014 року вироком Троїцького районного суду м. Москви ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 105 (вбивство) Кримінального кодексу Російської Федерації.
Вказаний вирок суду набув законної сили 13.10.2014 року.
Вчинене ОСОБА_4 діяння є також караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Так, ч.1 ст.115 КК України, встановлена кримінальна відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якою передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Частиною 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Правилами частини першої статті 610 КПК України, визначено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 , що стверджується паспортними документами засудженого та відповіддю Державної міграційної служби України, якою підтверджено також громадянство України ОСОБА_4 ..
Згідно з ч. 3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.
Призначене за вироком Троїцького районного суду м. Москви Російської Федерації від 30.06.2014 року засудженому ОСОБА_4 покарання відповідає санкції ч. 1 ст.115 КК України та зміні не підлягає.
Таким чином, вирок Троїцького районного суду м. Москви Російської Федерації від 30.06.2014 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.105 КК Російської Федерації, з урахуванням ухвали апеляційного суду Московського міського суду від 13.10.2014 року, яким вирок Троїцького районного суду м. Москви Російської Федерації від 30.06.2014 року залишено без змін слід, привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст.115 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі.
Згідно довідок начальника ВК №7 ГУФСВП РФ по Республіці Мордовія, ОСОБА_4 станом на 02.11.2015 року не відбув 8 років 4 місяці 1 день, відбутий строк склав 1 рік 7 місяців 28 днів; початок строку відбуття покарання 30.06.2014 року; кінець строку 03.03.2024 року; зарахування строку відбуття покарання з 04.03.2014 року по 29.06.2014 року. Клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 не подавалось, передбачувана дата умовно-дострокового звільнення 04.11.2020 року.
Згідно положень ст.610 ч.6 КПК України, при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

За вироком Троїцького районного суду м. Москви Російської Федерації від 30.06.2014 року із засудженого ОСОБА_4 присуджено до стягнення на користь ОСОБА_5 500 000 рублів в рахунок моральної шкоди завданої злочином.
Як слідує із довідки виданої начальником ВК №7 ГУФСВП РФ по Республіці Мордовія, стягнення на користь ОСОБА_5 по відшкодуванню шкоди в рахунок цивільного позову не проводились, залишок нестягненої суми становить 500 000 рублів станом на 02.11.2015 року. Згідно заяви, що додана до клопотання, ОСОБА_4 зобов`язався погашати цивільний позов за вироком Троїцького районного суду м. Москви РФ від 30.06.2014 року.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про доцільність задоволення клопотання з підстав, що у ньому наведені.
Керуючись ст.ст. 9, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст.602, 609, 610, 614 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати та виконувати вирок Троїцького районного суду м. Москви Російської Федерації від 30.06.2014 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.105 КК Російської Федерації, привівши його у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.1 ст.115 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 30.06.2014 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання час перебування під вартою до винесення вироку в період з 04.03.2014 року до 29.06.2014 року.
Визнати та виконувати вирок Троїцького районного суду м. Москви Російської Федерації від 30.06.2014 року в частині цивільного позову про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином 500 000 (п`ятсот тисяч) рублів.
Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

Суддя:ОСОБА_6 ривенко