н/п 1-кс/640/6554/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.08.2016 за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, було вилучено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 на транспортний засіб БМВ д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 з ознаками підробки, номер кузову НОМЕР_2 .
Згідно з показань інспектора УПП ДПП в м. Харкові ОСОБА_7 встановлено, що останній о 17:30 10.08.2016 прийшов на виклик до заступника т.в.о. командира батальйону УПП ДПП, 4 батальйону, 7-мої роти - ОСОБА_8 , який зупинив автомобіль БМВ д/н НОМЕР_1 та доручив ОСОБА_7 скласти адмін. матеріали. ОСОБА_5 пред`явив довіреність від 11.10.2009 за №ВЕВ №854223, видану ОСОБА_6 на його ім`я.
З даного приводу ОСОБА_7 була винесена постанова ДР 128032 за ст.. 121 ч. 5, 6, ст.. 126 ч.1 КУАП та складений акт про вилучення автомобілю БМВ д/н НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 (номер на кузові був засвідчений особисто ОСОБА_7 ), який на евакуаторі поміщений до штраф майданчику за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107. Крім того вживались заходи до перевірки ідентичності номерів та агрегатів вказаного ТЗ. ОСОБА_7 направив запит до чергової частини ГУ НП в Х/о «Сокіл» з метою перевірки номеру кузову, оскільки у нього виникли сумніви в справжності свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 . Встановлено, транспортний засіб БМВ з н.з. НОМЕР_1 обліковано в м. Львові. Відповідно до оперативної інформації з митниці України автомобіль БМВ д/н НОМЕР_1 зареєстрований автомобіль з номером кузову НОМЕР_4 , оглядом зупиненого транспортного засобу встановлено відмінний номер кузову - НОМЕР_2 . Транспортний засіб з номером кузова НОМЕР_2 на території України не реєструвався, в тому числі не належить ОСОБА_6 , через митницю не оформлювався. За наслідком виявлення підробки технічного паспорта на транспортний засіб (двійник) викликано СОГ.
Оскільки свідоцтво про реєстрацію та довіреність ВЕВ №854223 транспортного засобу зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та є його предметом, слідчим вилучено свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 та довіреність ВЕВ №854223.
Згідно з показань ОСОБА_5 встановлено, що останній є водієм автомобілю БМВ д/н НОМЕР_1 . Стосовно свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 останній пояснює, що придбав вказаний автомобіль по довіреності вже з таким свідоцтвом та особисто ніяких дій не здійснював. Хто міг їх здійснити невідомо. На запитання слідчого щодо походження транспортного засобу ОСОБА_5 не пояснив.
В ході досудового розслідування був направлений запит до Сервісного центру МВС України в Львівській області з метою отримання довідки про те, що на транспортний засіб БМВ д/н НОМЕР_1 зареєстрований автомобіль з номером кузову НОМЕР_5 , а не зупинений автомобіль з номером кузова НОМЕР_2 , однак відповіді досі не надійшло. Однак в телефонному режимі з черговим Сервісного центру МВС України в Львівській області встановлено, що на транспортний засіб БМВ д/н НОМЕР_1 зареєстрований автомобіль з номером кузову НОМЕР_5 , автомобіль з номером кузова НОМЕР_2 не реєструвався.
Крім того в ході досудового розслідування призначені судові експертизи, а саме: технічна експертиза документа та трасо логічна експертиза, однак, висновки вищевказаних експертиз досі не готові, тому довести на даний момент факт того, що вилучене свідоцтво про реєстрацію ТЗ є підробленим, а автомобіль є двійником неможливо. Однак, в разі не накладення арешту на вищевказане майно, встановити факт злочину буде неможливо.
На даний час встановити власника вказаного транспортного засобу не представилось можливим, оскільки транспортний засіб не обліковано на території України, через митницю також не проходив.
Слідчий посилаючись на ч.ч. 1,2,3 ст.170, ч. 1 ст. 98, п. 5 ст. 171 КПК України вказав, що також існують достатні підстави вважати, що вказаний транспортний засіб було угнано, тобто здобуто внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України, тобто є предметом вказаного кримінального правопорушення, зберегло його сліди та здобуто внаслідок зазначеного злочину.
Слідчий також вказав, що зазначений транспортний засіб може бути використано з метою забезпечення цивільного позову, поданого законним власником зазначеного транспортного засобу, який незаконно позбувся права користування ним.
Слідчий зазначив, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучені БМВ д/н НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , довіреність ВЕВ №854223 та ключі до зазначеного автомобілю, мають бути використані у кримінальному провадженні в якості речових доказів, тому виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучене 10.08.2016 року в ході проведення огляду місця події.
11.08.2016 слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова винесла ухвалу про повернення клопотання арешту для усунення недоліків. Вказана ухвала отримана 18.08.2016, тому просив вважати строк у 72 години на звернення не пропущеним.
Власник майна ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 , про місце, день та час розгляду клопотання слідчого повідомлені своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явились, причини неявки суду не повідомили.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 .
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, приходить висновку про наявність підстав для повернення клопотання прокурору для доопрацювання, виходячи з наступного.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Згідно п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться диспозитивність.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Як зазначено вище, до суду надійшло клопотання слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , однак вказане клопотання не підписане слідчим.
Таким чином, заявлене клопотання не винесено слідчим на розгляд слідчому судді.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням викладеного вище, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 7, ч. 6 ст. 9, 26,107, 160, 163, 245, 309, 372 КПК України, -
Ухвалив :
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1