АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

16 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2016 року,

за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000474 від 07.08.2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно із забороною розпоряджатися, яке знаходиться у володінні ПАТ «Кожухівське» (), а саме:
- нежитлові будівлі-корівник №№3, НОМЕР_1 загальною площею 3445, 2 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлові будівлі-корівник №№ 1, НОМЕР_2 загальною площею 3468, 4 кв. м., які розташовані за адресою:АДРЕСА_1 ;

- комплекс загальною площею 5326, 4 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлова будівля загальною площею 896 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- єдиний майновий комплекс нежитлових приміщень, його складових частин, офісних, складських, виробничих приміщень, який розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, сел. Кожухівка, вул. Першотравнева, б/н, територія сел. Данилівка Васильківського району Київської області;
- нежитлова будівля загальною площею 236, 9 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу Печерського районного суду від 16.08.2016 року у справі під №757/39643/16-к, якою накладено арешт на майно із забороною розпоряджатися, яке знаходиться у володінні ПАТ «Кожухівське» (), а саме:
- нежитлові будівлі-корівник №№3, НОМЕР_1 загальною площею 3445, 2 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлові будівлі-корівник №№ 1, НОМЕР_2 загальною площею 3468, 4 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
- комплекс загальною площею 5326, 4 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлова будівля загальною площею 896 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- єдиний майновий комплекс нежитлових приміщень, його складових частин, офісних, складських, виробничих приміщень, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлова будівля загальною площею 236, 9 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі вказує, що в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000000474 від 07.08.2015 року за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, в якому застосовані заходи забезпечення шляхом накладення арешту на нерухоме майно юридичної особи, не встановлена особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, підозру жодній особі не пред`явлено, а відтак, відсутній підозрюваний, обвинувачений чи засуджений, наслідком чого є відсутність в відповідному кримінальному провадженні третьої особи, юридичної особи, майно якої може бути арештовано в розумінні ч. 2 ст. 170 КПК України або застосовано конфіскацію.

Також зазначає, щовідповідно до матеріалів справи за №757/39520/16-к, слідчим в порушення вимог ч. 11 ст. 170 КПК навіть не додано до матеріалів клопотання про накладення арешту на майно доказів обставин, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна для накладення заборони розпорядженням вимог.

Крім того, на думку апелянта, слідчим в порушення вимог ст. 132, ч. 2 ст. 171 КПК України не надано достатніх та допустимих доказів, що обґрунтовують арешт майна.

Вважає, що судом не враховано того, що нерухоме майно, на яке накладено арешт належить на праві власності ПАТ «Кожухівське» з 2001 року, тоді як у кримінальному провадженні чітко зазначено про протиправну діяльність невстановлених осіб протягом 2015-2016 років, отже дане майно не може бути одержаним внаслідок вчинення злочину, бути предметом злочину, відшуканим, виготовленим як засіб чи знаряддя вчинення злочину за ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2016 р. В обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що ухвалу слідчого судді оголошено ОСОБА_6 слідчим ГСУ НП України ОСОБА_7 лише 26.08.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, думку апелянта, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, що дає апеляційному суду підстави розглядати справу у його відсутність, про що не заперечував і представник власника майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно з частиною 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу суду від 16.08.2016 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000474, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2016 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період 2015-2016 років група осіб діючи за попередньою змовою на території Донецької, Київської, Дніпропетровської області та м. Києва, в порушення ст. 81, 87, 89 Цивільного Кодексу України, ст. 55, 55-1, 56, 57, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України та ст. 8, 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, створили ряд суб`єктів господарської діяльності (юридичних осіб)-ТОВ «МОРО ІНТЕРНЕЙШНЛЛ», (), ТОВ «САЙНРОЛ» (), ТОВ «АББАДОН» (), ТОВ «АНТАРЕС ГРУП» (), ТОВ «БІЗНЕС ТРЕЙД ІМПЕРІАЛ» (), ТОВ «ВІТЕКС ТРЕЙД ГРУП» (), ТОВ «ЕВЕРТАН» (), ТОВ «УКРЕКСПОСЕРВІС» (), ПП «ВЕГА-11» (), ТОВ «АГРО-КАПІТАЛ ЮГ» (), ТОВ «СИСТЕР-ЕКС» (), ТОВ «СТРОНГ- КОМПАНІ» () та ряд інших з метою прикриття незаконної діяльності, яка направлена на здійснення незаконних фінансово-господарських операцій по переводу безготівкових коштів у готівку з використанням поточних розрахункових рахунків зазначених підприємств, відкритих в формування витрат та податкового кредиту для інших суб`єктів підприємницької діяльності без фактичного здійснення господарських операцій з продажу (придбання) товарів (виконання робіт, надання послуг), документального оформлення безтоварних операцій.

Крім цього, впродовж 2015-2016 років, група осіб діючи за попередньою змовою із службовими особами ПАТ «Кожухівське» (), внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України - створення зазначених фіктивних підприємств, здійснювали фінансові операції з коштами, які надходили на рахунок зазначених підприємств від підприємств реального сектору економіки за начебто виконанні роботи (послуги), які фактично ними не виконувались, з метою виводу грошових коштів у тіньовий неконтрольований державою обіг та їх легалізацію, вчинили фінансові операції по перерахуванню коштів на рахунки інших суб`єктів підприємницької діяльності та переведення їх в готівку.

Дії групи осіб, які використовуючи підконтрольні їм фіктивні підприємства та здійснюють незаконну діяльність кваліфіковано за ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України за сукупністю дані злочини є особливо тяжкими.

Проведеними слідчими діями по кримінальному провадженню встановлено, що службові особи ПАТ «Кожухівське» діючи за попередньою змовою з групою осіб організували незаконну діяльність направлену на легалізацію коштів отриманих злочинним шляхом.

16.08.2016 р. старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно із забороною розпоряджатися, яке знаходиться у володінні ПАТ «Кожухівське» (), а саме:
- нежитлові будівлі-корівник №№3, НОМЕР_1 загальною площею 3445, 2 кв. м., які розташовані за адресою: Київська область, Васильківський район, сел. Плесецьке, вул. Польова, будинок 24;
- нежитлові будівлі-корівник №№ 1, НОМЕР_2 загальною площею 3468, 4 кв. м., які розташовані за адресою: Київська область, Васильківський район, сел. Плесецьке, вул. Польова, будинок 24;
- комплекс загальною площею 5326, 4 кв. м., який розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, сел. Плесецьке, вул. Польова, будинок 24;
- нежитлова будівля загальною площею 896 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- єдиний майновий комплекс нежитлових приміщень, його складових частин, офісних, складських, виробничих приміщень, який розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, сел. Кожухівка, вул. Першотравнева, б/н, територія сел. Данилівка Васильківського району Київської області;
- нежитлова будівля загальною площею 236, 9 кв. м., яка розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, сел. Кожухівка, вулиця Першотравнева, б/н.

16.08.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту було задоволене та накладено арешт на вказане майно.

Разом з тим, виходячи з встановлених органом досудового розслідування обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до помилкового та передчасного висновку про необхідність накласти арешт на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, в ч. 5 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При цьому слідчий суддя вказаних вимог закону не дотримався, оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження №0000474 зареєстроване ще 07.08.2015 року повідомлення про підозру будь-кому із посадових осіб ПАТ «Кожухівське» не повідомлено, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно у вказаному кримінальному провадженні службові особи ПАТ «Кожухівське» в статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебували, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно підприємства.

Отже, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на майно ПАТ «Кожухівське» винесена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження.

Окрім цього, посилання слідчого судді на ч. 5 ст. 170 КПК України, як на підставу для накладення арешту на майно, з огляду на те, що арешт майна необхідний з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, а також з метою відшкодування шкоди завданої державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивовано, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до п. п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.

Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, правової підстави для накладення арешту на майно.

Так, визначаючи правову підставу для накладення арешту, слідчий суддя суду першої інстанції, в постановленій ним ухвалі, вказав, що майно може бути конфісковано, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту.

Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Однак, в ухвалі слідчий суддя, взагалі не обґрунтував, яким саме чином існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно ПАТ «Кожухівське» є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно ПАТ «Кожухівське» має до розслідуваних кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування не довів необхідності у накладенні арешту на майно ПАТ «Кожухівське», що відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Отже, враховуючи, що за матеріалами клопотання відсутні достатні докази вчинення кримінальних правопорушень за участю ПАТ «Кожухівське», то наявність підстав вважати, що існує правова підстава для арешту майна цього підприємства, взагалі спростовується. Зокрема, слід зазначити, що слідчий суддя жодним чином не проаналізував підстав арешту майна, його завдань та наслідків для конкретної юридичної особи, обмежившись лише посиланням на норми КПК України, що є грубим порушенням процесуальних норм та прав власності гарантованих законом.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, в порушення вимог ст. 173 КПК України, не врахував співрозмірність обмеження права особи користуватися майном, а також наслідки арешту для інших осіб, що на думку колегії суддів, призвело до надмірного та необґрунтованого обмеження правомірної підприємницької діяльності та інших негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Крім цього, слід наголосити, що мали місце й інші істотні порушення кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого.

Так, відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. Клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.

Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити чи пошкодити майно.

В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.

Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.

Таким чином, як вважає колегія суддів, розгляд клопотання слідчого було проведено з порушенням права власника майна на захист.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 172, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2016 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000474 від 07.08.2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно із забороною розпоряджатися, яке знаходиться у володінні ПАТ «Кожухівське» (), а саме:
- нежитлові будівлі-корівник №№3, НОМЕР_1 загальною площею 3445, 2 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлові будівлі-корівник №№ 1, НОМЕР_2 загальною площею 3468, 4 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
- комплекс загальною площею 5326, 4 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлова будівля загальною площею 896 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- єдиний майновий комплекс нежитлових приміщень, його складових частин, офісних, складських, виробничих приміщень, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлова будівля загальною площею 236, 9 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту намайно, а саме:
- нежитлові будівлі-корівник №№3, НОМЕР_1 загальною площею 3445, 2 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлові будівлі-корівник №№ 1, НОМЕР_2 загальною площею 3468, 4 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
- комплекс загальною площею 5326, 4 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлова будівля загальною площею 896 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- єдиний майновий комплекс нежитлових приміщень, його складових частин, офісних, складських, виробничих приміщень, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлова будівля загальною площею 236, 9 кв. м., яка розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, сел. Кожухівка, вулиця Першотравнева, б/н., відмовити.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 р я с у н