Справа № 344/1461/16-к
Провадження № 11-кп/779/144/2016
Категорія ч.5ст.191 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/779/144/2016 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,с.Верхня Березівка Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого, громадянина України, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 лютого 2016 року , із участю: секретаря с/з ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування терміну попереднього ув`язнання в строк покарання - задоволено. Зараховано засудженому ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнання з 23.08.2011 року по 20 грудня 2013 року (термін набрання вироком законної сили) в розрахунку один день попереднього ув`язнання за два дні позбавлення волі, що відповідно складає два роки три місяці двадцять сім днів, в межах кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ст. 191 ч.5, ст. 366 ч.2, ст. 365 ч.3 КК України, згідно вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.06.2013 року, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 вважає, дану ухвалу незаконною і необгрунтованою. Просить зарахувати термін покарання у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року з 23.08.2011 року по фактичному терміну перебуванню в СІЗО.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який вважає ухвалу суду від 18.02.2016 року законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 безпідставною, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається із ухвали суд належним чином дотримався зазначених вимог.

Суд першої інстанції, виконав положення Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року та зарахував засудженому ОСОБА_5 термін попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, згідно вимог ч.5 ст.72 КК.

Так, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається із ухвали суду та матеріалів клопотання, ОСОБА_5 засуджений за ст. ст.191 ч.5, 366 ч.2, 365 ч.3 КК України вироком Коломийського міськрайонного суду від 27.06. 2013 року до семи років трьох місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади в підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності строком на три роки з конфіскацією всього майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 визначено обчислювати з 23 серпня 2011 року дня затримання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах даного кримінального провадження, обрано ОСОБА_5 постановою Коломийського міськрайонного суду від 25 серпня 2011 року.

Вказаний вирок набрав законної сили 20 грудня 2013 року, так як оскаржувався в апеляційному порядку і був залишений без змін.

Тому Івано-Франківський міський суд і зарахував термін попереднього ув`язнення з 23 серпня 2011 року по 20 грудня 2013 року в межах даного кримінального провадження, по якому обрано покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день переднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, що відповідає вимогам ч.5 ст.72 КК України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить зарахувати в термін відбування покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду від 27.06.2013 року весь час перебування в СІЗО з 23.08.2011 року по фактичний час, з чим колегія суддів не може погодитись.

Згідно довідки (а.с.59-60) Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) ОСОБА_5 знаходиться під вартою по іншому кримінальному провадженню, з 31.05.2013 року і по якому, ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 02 грудня 2014 року закрито провадження про його обвинувачення за ст..367 ч.2 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили 10.грудня 2014 року.

09 грудня 2014 року ОСОБА_5 вибув до Київського слідчого ізолятора на підставі постанови Ірпінського міського суду Київської області від 05.11.2014 року.

05 листопада 2015 року постановою Ірпінського міського суду ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, на підставі ст.49 КК України, яка набрала законної сили 18.11.2015 року і 25.11.2015 року він прибув до Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) та 05.03.2016 року направлений в Житомирську ВК-4 для подальшого відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_5 перебував в СІЗО по інших кримінальних провадженнях, по яких його звільнено від кримінальної відповідальності, а зарахування судом строку попереднього ув`язнення проводиться у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження.

Апеляційних підстав для зміни ухвали, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376,404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 лютого 2016 року без змін.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду ОСОБА_2