Справа № 442/3306/16-к
Провадження № 1-кп/442/213/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 0000766 від 02.04.2016 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 31 березня 2016 року о 22 год. 00 хв. шляхом віджиму металевої сітки вікна, проник у господарську будівлю ТзОВ «Летнянське», що знаходиться за адресою: Дрогобицький район с. Летня вул. Зарічна, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, викрав три мішки вівса на загальну суму 305 гривень 20 копійок, після чого, вийшовши з вище зазначеної господарської будівлі, намагався винести дані мішки за територію ТзОВ «Летнянське», виконавши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак його не закінчив, з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, суду пояснив, що у вчиненому щиро розкаюється, завдані збитки відшкодував в повному обсязі, просив суворо не карати.
Представник потерпілого в судовому засіданні підтвердила факт відшкодування завданих збитків обвинуваченим, зазначила, що для виправлення обвинуваченого буде достатнім покарання у виді громадських робіт.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, а його обставини не оспорюються учасниками кримінального провадження та вони не заперечують проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, то суд, впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності позиції сторін, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КК України, за згодою учасників кримінального провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України , оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування збитків, наявність на утримання неповнолітньої дитини.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 24.10.2003 № 7 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 10.12.2004), вбачається, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
А тому суд вважає, що наведені вище пом`якшуючі покарання обставини, яких є більше ніж дві та дані про особу обвинуваченого, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і впливають на можливість помякшення йому покарання, а тому є можливим призначити покарання, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, яке буде необхідне і достатнє для їхнього виправлення та попередження нових злочинів, та вважає, що перевиховання ОСОБА_4 можливе при призначенні покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді громадських робіт.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1