Справа № 495/5632/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2016 м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 в інтересах затриманого ОСОБА_5 ,
затриманого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту у відношенні:
ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіка Молдова, м. Бричани,
одруженого, на утриманні має малолітню доньку

ІНФОРМАЦІЯ_2 , є приватним підприємцем, проживає та
зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1
ВСТАНОВИВ:
Виконувач обов`язків керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування тимчасового арешту у відношенні ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі визначеного вироком суду від 22.04.2010 року № 850 Arad Court, Romania за вчинення злочину (крадіжка з обтяжуючими обставинами) ст. 208-209 КК Румунії на території вказаної країни).
В клопотанні зазначено, що Ініціатором розшуку Вангелі Беніаміна є НЦБ Інтерполу в Румунії. Згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 19.07.2016 року громадянин Республіки Молдови ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Румунія для відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі визначеного вироком суду №850 від 22.04.2010 Arad Court, Romania, за вчинення злочину (крадіжка з обтяжуючими обставинами) ст. 208-209 КК Румунії на території вказаної держави, Європейський ордер на арешт виданий Arad Court, Romania від 28.09.2010 № 939/2010 та повторно був виданий ордер на арешт 16.08.2011 року ( а.с.1-3).
НЦБ Інтерполу в Республіці Румунія відомості про розшук вказаної особи внесено до обліків Генерального секретаріату Інтерполу 28.09.2010 року (а.с.9).
За інформацією Головного управління Національної поліції в Одеській області Сектору Українського бюро Інтерполу громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 значиться у міжнародному розшуку, оскільки ухиляється від відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, підтвердили розшук вказаного громадянина з подальшою екстрадицією, надіславши ордер на арешт та вирок суду мовою оригіналу та переклад вказаних документів на українську мову (а.с.14,15).
В судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що 22.04.2010 року він був засуджений судом Республіки Румунії за вчинення крадіжки у свого знайомого грошових коштів у сумі 4000 доларів США до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на п`ять роки. Він не був присутній у судовому засіданні по заміні покарання, та, відповідно, рішення суду не отримував. Він проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За весь період він отримав лише один лист, не зрозумівши змісту цього листа. Він не ухилявся від відбування покарання та не ухилявся від поліції. Після засудження він тричі прибував на територію України, кілька разів перебував на відпочинку в Туреччині та по роботі перебував на території Російської Федерації. У зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання, вважає, що не ухилявся він від відбування покарання.
Захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_7 , пояснив, що клопотання прокурора подано з грубим порушенням норм КПК України, з грубими помилками та описками, не завірені належним чином переклади судового рішення, у зв`язку з чим не можливо у судовому засіданні встановити їх правильність і законність та взагалі відсутній ордер на арешт та Європейський ордер на арешт особи.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_10 . Вона з чоловіком не отримували жодних судових документів, її чоловік не ухилявся від поліції, бував неодноразово за кордоном. У 2015 році її чоловік був затриманий поліцією Республіки Туреччини рівно на 15 хвилин та в подальшому був звільнений.
Заслухавши учасників процесу, пояснення прокурора в обґрунтування доводів клопотання, вивчивши матеріали, долучені до клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматись під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.
Правовідносини між Україною та ОСОБА_5 щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, ратифікованою Законом України від 03.03.1998 року Ш40/98-ВР, які є чинними для обох держав.
З урахуванням вимог ст. 18 Європейської Конвенції про видачу правопорушників 1957 року підставою тимчасового арешту може бути запит про тимчасовий арешт розшукуваної особи компетентного органу запитуючої сторони, при цьому компетентні органи запитуваної сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.
Згідно зі ст.583 КПК України, тимчасовий арешт може бути застосовано до особи, затриманої за вчинення злочину за межами України на підставі відповідного клопотання прокурора, яке має відповідати вимогам ч.4 ст.583 КПК України, в тому числі і в частині долучення документів на підтвердження обставин, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання.
При цьому відповідно до ч. 4 ст. 583 КПК України прокурор в своєму клопотанні до слідчого судді про застосування тимчасового арешту зобов`язаний надати протокол затримання особи, документи, що містять данні про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, а також документи, що посвідчують особу затриманого.
Відповідно до протоколу затримання від 19.07.2016 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий співробітниками Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області. Підставами затримання слугував: вирок суду № 850 від 22.04.2010 року Arad Court, Romania, а також ордер на арешт від 28.09.2010 року № 939/2010. Але судом встановлено, що ці перераховані документи до клопотання не додані (а.с.5,7-8).
Разом з тим, в матеріалах справи взагалі відсутні копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу ОСОБА_5 , засвідчену центральним органом України, вирок компетентного суду, за яким ОСОБА_5 був засуджений, а також ордер на арешт від 28.09.2010 року № 939/2010 та Європейський ордер на арешт ОСОБА_5 , як підставу його затримання, на які в обґрунтування своїх доводів посилається прокурор. Крім того, прокурором не надано жодних доказів про перетин кордону ОСОБА_5 (а.с. 16-29).
Відповідно до ч. 7 ст. 584 КПК України після одержання клопотання слідчий суддя встановлює особу, пропонує їй зробити заяву, перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників і виносить ухвалу про:застосування екстрадиційного арешту чи відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.
Прокурором взагалі не надано докази, що підтверджують перебування ОСОБА_5 в міжнародному розшуку, а долучені до клопотання листи ГУ Національної поліції в Одеській області Сектору Українського бюро Інтерполу не може свідчити про завершення процедурного оформлення розшуку у системі міжнародного розшуку злочинців відповідно до порядку, встановленого Міжнародною організацією кримінальної поліції Інтерполом (а.с. 9, 14,15).
Також до клопотання додається ордер про відбуття покарання № 939/2010 від 28.09.2010 року на ім`я ОСОБА_11 , прізвище ОСОБА_12 , замість вірного прізвища ОСОБА_11 ( ОСОБА_13 ) ім`я ОСОБА_12 ( ОСОБА_14 ). Суд приходить до висновку, що цей документ, а саме ордер про відбуття покарання № 939/2010 від 28.09.2010 року виписаний зовсім на інше прізвище та ім`я. До клопотання додано судове рішення засідання від 22.04.2010 року. Ці два документи маються в перекладі на українській мові, але їх переклад не завірений належним чином. Вивчивши ці два документи суд не погоджується з твердженнями прокурора стосовно того, що ордер про відбуття покарання № 939/2010 від 28.09.2010 року є ордером на арешт, а судове рішення засідання від 22.04.2010 року є вироком суду, за яким був засуджений ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ).
За відсутності таких доказів суд позбавлений можливості оцінити всі документи у сукупності, що унеможливлює застосування тимчасового арешту до Вангелі Б.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в порушення вимог ч.4 ст. 583 КПК України клопотання та додані до нього матеріали належним чином не оформлено, що позбавляє суд можливості пересвідчитись в достовірності цих документів. В той час, як інформація, що може в них міститися, могла б мати суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для застосування до ОСОБА_5 тимчасового арешту.
У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що клопотання виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 369-372, 376,580,582,583 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про застосування до ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасового арешту відмовити.
Звільнити ОСОБА_7 ) з-під варти в залі суду.
Відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді. Повний текст ухвали повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження.
Повний текст ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2016 року по справі № 495/5650/16-к було оголошено 26.07.2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя