Справа № 461/5795/16-к
Провадження №1-кп/461/435/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00038177 від 24.08.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, працюючого на ТзОВ «Аллея», з повною середньою освітою, не одруженого, на утриманні має дитину 2010 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296 КК України
В С Т А Н О В И В:

24.08.2016 року, у період з 17 год. 44 хв. до 17 год. 53 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу пам`ятника Тарасові Шевченку, що знаходиться на пр. Свободи у м.Львові, будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з хуліганських мотивів, виявляючи явну неповагу до установлених норм поведінки, протиставляючи себе суспільству, проявляючи грубу силу та п`яну зухвалість, виявляючи зневагу до правил поведінки в громадському місці, нехтуючи нормами моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, у відповідь на висловлені зауваження та вимогу припинити хуліганських дії, вчинив конфлікт з інспекторами 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які здійснювали завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку в публічних місцях, охорони об`єктів приватної власності, відповідно до ст.ст.2, 23 ЗУ «Про Національну поліцію», не виконуючи законних вимог працівників правоохоронного органу, чинив їм активний опір, шарпаючи за одяг та штовхаючи їх, в ході чого заподіяв потерпілому ОСОБА_6 синець на лівій руці, який згідно висновку судово-медичної експертизи №1693 від 25.08.2016 року, відноситься до легкого тілесного ушкодження, не припиняючи при цьому голосно кричати, нецензурно лаятись, погрожувати, ображати честь та гідність працівників поліції.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось особливою зухвалістю та яке було пов`язане з опором представникові влади.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочині за ч.3 ст.296 КК України визнав повністю. Зазначив, що дуже шкодує про скоєне. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо не карати.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений під час судового засідання визнав свою вину, не заперечував фактичні обставини справи та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.296 КК України є правильною, оскільки останній вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось особливою зухвалістю та яке пов`язане з опором представникові влади. Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.3 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось особливою зухвалістю та яке пов`язане з опором представникові влади.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 р.) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував в сукупності тяжкість злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, матеріальний стан обвинуваченого, а також те, що останній відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, має повню середню освіту, не одружений, має на утримання неповнолітню дитину, офіційно працює, щиро покаявся, а тому суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.296 КК України та відповідно до ст.75 КК України вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у справі, а саме: формений одяг працівника поліції (кітель) повернути потерпілому ОСОБА_6 ; DVD-R диск із записами з відео реєстраторів працівників поліції зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.296 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази у справі, а саме: формений одяг працівника поліції (кітель) повернути потерпілому ОСОБА_6 ; DVD-R диск із записами з відео реєстраторів працівників поліції зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя ОСОБА_1