Єдиний унікальний № 500/2481/16-к
Провадження № 1-кп/500/322/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
07 липня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000043, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, 2013 р.н., помічника (з повсякденної діяльності) групи чергових центру управління службою штабу НОМЕР_1 прикордонного загону, прапорщика, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 4261 КК України,

встановив:
В умовах особливого періоду, визначеного статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що почався у зв`язку з мобілізацією, оголошеною Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14.01.2015 р., прапорщик ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, обіймаючи посаду помічника (з повсякденної діяльності) групи чергових центру управління службою штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 , 16 квітня 2016 року, під час виконання своїх службових обов`язків, приблизно о 20:20 годині, перебуваючи у добовому наряді, біля тилових воріт військового містечка № НОМЕР_2 (територія ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосував до підлеглого сержанта ОСОБА_5 насильство у вигляді нанесення двох ударів кулаками правою та лівою рук в область голови, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді забійної рани в області зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги, синців в повіках очей.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що він проходить військову службу на посаді помічника (з повсякденної діяльності) групи чергових центру управління службою штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 , йому підпорядковуються усі добові наряди, у тому числі охорона містечка, окрім офіцерів. 16 квітня 2016 року, виконуючи свої службові обов`язки, приблизно о 20:00 год., не отримавши відповідь від нараду охорони, вирішив його перевірити. Сержант ОСОБА_5 , який був у складі наряду охорони, повідомив йому, що вони знаходяться біля тилових воріт ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прибувши туди, він там наряд не виявив. Оскільки з нього вимагають, щоб він здійснював контроль за нарядом охорони, у зв`язку з тим, що наряд охорони часто не знаходиться на місці служби, військовослужбовці часто неналежним чином виконують свої службові обов`язки, він почав нервувати, та, коли наряд у складі потерпілого ОСОБА_5 та солдата ОСОБА_6 прийшли до тилових воріт, він, перебуваючи у розпачі поведінкою наряду, розпочав з`ясовувати причини відсутності наряду на маршруті, під час чого почалася сварка із сержантом ОСОБА_5 , внаслідок якої він завдав останньому два удари в область голови. Після цього, зрозумівши, що він таким чином вчинив неправильно, не по інструкціям та не за Статутом, він вибачився перед потерпілим та конфлікт відразу ж був вичерпаним. Тому про цей інцидент він нікого не повідомляв. За посадовими інструкціями про неналежне виконання службових обов`язків його підлеглими він мав доповісти керівництву, яке мало прийняти рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Але, у зв`язку з частими неналежними виконаннями службових обов`язків його підлеглими, а також того, що з нього вимагали здійснення контролю за його підлеглими, він зірвався та застосував насилля. Він бажає залишитись на військовій службі, бажає служити народові України, у зв`язку з чим просив не позбавляти його волі, надати можливість продовжити військову службу та захищати Україну, військова служба для нього є сенсом його життя, без неї він не бачить своє майбутнє, вона також є єдиним джерелом для існування його сім`ї.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів у добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , а також дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, службового становища потерпілого та обвинуваченого та завданих тілесних ушкоджень. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина в повному обсязі також підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що він проходить військову службу на посаді контролера комендантського відділення відділу організації повсякденної діяльності штабу військової частини НОМЕР_3 , має військове звання сержант. 16 квітня 2016 року він знаходився у добовому наряді, у зв`язку з чим він був підлеглим прапорщика ОСОБА_4 . Приблизно о 20:20 год., між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт по службі, внаслідок чого ОСОБА_4 завдав йому два удари в область обличчя. Про цей інцидент він нікому не повідомляв, оскільки не хотів неприємностей по службі. Претензій до обвинуваченого не має, вони з ним відразу помирилися, разом проходили військову службу у зоні проведення АТО на сході України, просив суд не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_4 волі.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.01.2014 р. №21-ОС, молодшого сержанта ОСОБА_5 призначено контролером комендантського відділення відділу організації повсякденної діяльності штабу.

З витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_4 (І категорії) Державної прикордонної служби України від 18.11.2013 р. №453-ОС вбачається, що прапорщика ОСОБА_4 призначено помічником (з повсякденної діяльності) групи чергових центру управління службою штабу.

Відповідно до Інструкції помічника чергового частини НОМЕР_4 прикордонного загону, затвердженої наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.12.2015 р. №1665-аг, помічник чергового частини підпорядковується черговому частини. Йому підпорядковується весь особовий склад наряду прикордонного загону (окрім офіцерів).

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.04.2016 р. № 71 ДН прапорщик ОСОБА_4 призначений в управлінні прикордонного загону 16.04.2016 р. у складі добового наряду помічником чергового частини за місцем дислокації (чергуванням) на військовому містечку № НОМЕР_2 ; сержант ОСОБА_5 призначений у складі чергового підрозділу для охорони військового містечка № НОМЕР_2 .

Відповідно до графіку патрулювання черговим підрозділом, затвердженого першим заступником начальника загону начальником штабу 15.04.2016 р., встановлене місце для патрулювання та час патрулювання сержанта ОСОБА_5 та солдата ОСОБА_6 16.04.2016 р., у тому числі з 19:00 по 21:00 год.

Згідно висновку експерта №111 від 21.04.2016 р., у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження забійна рана в області зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги, синці в повіках очей, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я. Їх кількість, час та обставини завдання відповідають обставинам, про які пояснили обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 .

Таким чином, суд вважає, що досліджені судом докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та з урахуванням п. 1 Примітки до ст. 425 КК України, службового становища ОСОБА_4 по відношенню до наряду прикордонного загону, а також з урахуванням стану особливого періоду, визначеного статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що почався у зв`язку з мобілізацією, оголошеною Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14.01.2015 р., суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 4261 КК України як застосування військовою службовою особою насильства щодо підлеглого, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

ОСОБА_4 за місцем проживання та служби характеризується позитивно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, суд також враховує ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 застосував насилля відносно потерпілого ОСОБА_5 , у зв`язку з неналежним виконанням останнім у складі наряду своїх службових обов`язків та виникненням конфлікту у зв`язку з цим. На думку суду, саме ці неправомірні дії потерпілого певною мірою сприяли вчиненню обвинуваченим злочину, ця обставина суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд у відповідності до ч. 2 ст. 66 КК України вважає за необхідне визнати цю обставину такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того, суд також враховує те, що на утриманні ОСОБА_4 перебуває малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, те, що дружина ОСОБА_4 не працює, у зв`язку з доглядом за малолітньою дитиною, що підтверджується копією її трудової книжки та довідкою УПСЗН Ізмаїльської міської ради від 06.07.2016 р. Суд також враховує те, що ОСОБА_4 багато разів нагороджувався грамотами за досягнуті успіхи в оперативно-службовій діяльності, вагомий внесок у справу надійної охорони державного кордону України, особисту зразкову дисциплінованість, нагороджений ювілейним знаком, а також того, що відповідно до довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 31.12.2014 р. №10/818 та рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 29.01.2015 р. №5/ІІІ/1/627, ОСОБА_4 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та йому надано статус учасника бойових дій.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Таким чином, визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд з урахуванням позиції потерпілого ОСОБА_5 , який просив не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_4 та надати йому можливість проходити військову службу, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв його розкриттю як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду, те, що ОСОБА_4 вчинив злочин внаслідок неправомірних дій потерпілого, те, що у ОСОБА_4 на утриманні перебуває малолітня дитина, 2013 р.н., та він є її єдиним годувальником, те, що він позитивно характеризується за місцем служби та за місцем проживання, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, є учасником бойових дій, багаторазово нагороджувався за сумлінне несення служби, суд також враховує те, що у нього відсутні обставини, які обтяжують його покарання, у зв`язку з чим суд вважає можливим визнати перелічені обставини виключними, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 4261 КК України, а саме до покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, застосувавши відносно ОСОБА_4 дію ч. 1 ст. 69 КК України, залишивши його при цьому на військовій службі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 4261 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення в доход держави строком на два роки.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 58 КК України під час відбування цього покарання ОСОБА_4 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1