Справа № 743/569/15-к
Провадження №1-кп/743/48/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року
Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 04.03.2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, одруженого, з не повною середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 03 березня 2015 року, близько 14:00 години, знаходячись на присадибній ділянці господарства АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, наніс ОСОБА_4 один удар палицею в область голови, чим заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани волосяної частини голови, які згідно висновку судово-медичного експерта № 168 від 04.03.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми діями, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що потерпілий ОСОБА_4 самовільно захватив земельні ділянки, які все життя належали йому ОСОБА_6 03 березня 2015 року він знаходився на своїй земельній ділянці та хотів почистити дерева, із собою в нього була сокира та пилка. В цей час до нього вийшов ОСОБА_4 , його дочка та дружина. Вони почали з ним сваритися і ОСОБА_4 кинув в нього палицею. Він взяв цю палицю і відкинув в сторону ОСОБА_4 . При цьому він не дивився куди саме він кинув цю палицю. Після цього він пішов додому. Вважає, що він захищався і ні в чому не винен.
Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, його вина в заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому повністю знайшла своє підтвердження на підставі доказів, досліджених у судовому засіданні.
Так, допитаний судом в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що з ОСОБА_6 тривалий час існують неприязні стосунки з приводу приватизації земельних ділянок. 03 березня 2015 року його покликали донька та дружина, які побачили, що ОСОБА_6 на їх земельній ділянці, на яку мається державний акт про право власності, пиляє берези. Всі разом вони підійшли до обвинуваченого та зробили зауваження. Він попросив ОСОБА_6 , щоб останній залишив їх земельну ділянку, на що ОСОБА_6 реагував агресивно, погрожував, а потім відрубав від берези палицю та кинув у нього. Палиця попала йому в область голови та спричинила тілесні ушкодження. У нього пішла кров, а ОСОБА_6 побачивши, що сталося, швидко пішов до свого господарства. Весь час коли розвивалися ці події, його донька ОСОБА_7 знімала ОСОБА_6 на відеокамеру мобільного телефону. Діями ОСОБА_6 йому завдано моральної шкоди, оскільки від цих подій в нього стався серцевий напад, він хвилювався, тому оцінює моральну шкоду в 2000 грн., які просить стягнути з обвинуваченого.
Покази щодо обставин заподіяння йому тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_4 підтвердив при проведенні з ним слідчого експерименту, протокол якого та фототаблиця досліджені судом.
Допитана судом в якості свідка ОСОБА_7 суду показала, що потерпілий є її батьком. Між її родиною та родиною ОСОБА_8 тривають давні неприязні стосунки з приводу земельних спорів. ОСОБА_6 часто поводить себе неадекватно, погрожує всім членам їх родини фізичною розправою, кидається на них з різними предметами. Так, 3 березня 2015 року вона побачила, що ОСОБА_6 на їх земельній ділянці пиляє берези, з яких вони беруть сік. Вона покликала свою матір ОСОБА_7 та батька, оскільки підходити до ОСОБА_6 поодинці вони бояться. Всі вони пішли до обвинуваченого та попросили залишити їх земельну ділянку. ОСОБА_6 зреагував агресивно, почав сваритися, погрожувати їм, а потім відрубав палицю від берези, прицілився та кинув у потерпілого. Палка попала потерпілому у голову і пішла кров. Від цієї події у батька стався серцевий напад. ОСОБА_6 побачивши що він накоїв, швиденько побіг до свого господарства. Всі події вона знімала на відеокамеру свого мобільного телефону, оскільки численні напади ОСОБА_6 залишилися безкарними, так як у міліції від них вимагали докази його дій.
Допитана в суді свідок ОСОБА_7 дружина потерпілого підтвердила покази потерпілого та свідка ОСОБА_7 .
Допитана судом в якості свідка голова Неданчицької сільської ради ОСОБА_9 показала, що між родинами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 тривалий час існують неприязні відносини з приводу меж земельних ділянок.
Судом при дослідженні обставин та перевірки їх доказами допитані свідки з боку сторони захисту.
Так, син обвинуваченого ОСОБА_10 суду показав, що безпосередньо конфлікту між обвинуваченим та потерпілим не бачив, йому повідомила мати про те, що 3 березня 2015 року відбулася сварка між його батьком та ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що 3 березня 2015 року знаходилася на городі, який знаходиться недалеко від городів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , вона саджала картоплю. Раптом вона почула голоси і побачила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 голосно сваряться. Вона не бачила щоб хтось комусь заподіював тілесні ушкодження.
До показів свідка ОСОБА_11 суд ставиться критично, оскільки вони викликають сумнів у їх правдивості, а також ці покази суперечать іншим встановленим фактичним обставинам справи.
З досліджених фотознімків, які визнані та приєднані до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, видно, як обвинувачений ОСОБА_6 сокирою відрубує палицю та замахуючись, цілеспрямовано кидає її. Вказаними фотознімками також зафіксовано тілесні ушкодження на голові потерпілого. Досліджені фотознімки, на думку суду об`єктивно підтверджують покази потерпілого та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_7 щодо обставин та механізму заподіяння обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 168 від 04.03.2015 року у ОСОБА_4 мається тілесне ушкодження у вигляді забійної рани волосяної частини голови, котре виникло від дії тупого предмету, індивідуальні ознаки якого не визначались і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 можна припустити, що він міг піддаватися впливу як мінімум однієї травматичної дії. Утворення тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_4 може відповідати строку 03.03.2015 року та утворитись за обставин, як на це вказано в копії протоколу його допиту, наданому на судово медичну експертизу. На думку експерта, утворення тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_4 , внаслідок падіння з висоти власного зросту на площину, виключається.

Даний висновок експертизи також підтверджує покази потерпілого щодо механізму заподіяння йому тілесних ушкоджень.
Суд вважає, що зібраними доказами спростовано доводи обвинуваченого щодо необережного завдання потерпілому тілесних ушкоджень, оскільки кидаючи палицею в потерпілого, обвинувачений розумів та свідомо допускав можливість настання наслідків у вигляді нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.
Механізм заподіяння тілесних ушкоджень та їх локалізація, свідчать про наявність умислу обвинуваченого на заподіяння потерпілому невизначеної шкоди здоров`ю, а тому обвинувачений ОСОБА_6 повинен нести відповідальність за фактично спричинені тілесні ушкодження.
Таким чином, вина обвинуваченого в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження. Оцінивши наведені докази, суд приходить до висновку, що вони зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, є належними та допустимими, узгоджуються між собою, та можуть бути покладені в основу вироку.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували покарання обвинуваченого у кримінальному провадженні не встановлено.
ОСОБА_6 позитивно характеризується по місцю проживання, не притягувався ні до яких видів юридичної відповідальності, раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
З врахуванням вищенаведених обставин, для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним й достатнім покаранням буде покарання у виді штрафу, оскільки обмеження волі, громадські роботи чи виправні роботи не можуть бути призначені через досягнення обвинуваченим пенсійного віку, а арешт, враховуючи всі дані про особу обвинуваченого, в даному випадку є занадто суворою мірою покарання.
Цивільний позов, заявлений потерпілим підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг фізичних та душевних страждань, які зазнав потерпілий, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і приходить до висновку, що на відшкодування моральної шкоди позов підлягає задоволенню частково в сумі 500 грн. Вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речовими доказами слід розпорядитися у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 (п`ятсот) грн.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.
Речові докази фотокартки в кількості 8 шт. залишити зберігатися в матеріалах судової справи.
На вирок може бути подано апеляцію протягом 30 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1