Справа № 344/9564/15-к
Провадження № 11-сс/779/151/2015
Категорія ст 309 КПК
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Постдам, Німеччина, мешканця АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10 липня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

в с т а н о в и л а :
Захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу слідчого судді, просить її скасувати як незаконну та необґрунтовану, таку що грубо порушує законні права та інтереси його підзахисного. Зазначає, що слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не судимий, наявність такого запобіжного заходу як домашній арешт позбавляє його можливості працевлаштуватись.

Крім того, у своїй ухвалі слідчий суддя зазначила, що у судовому засіданні прокурор довів необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки це обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування або суду та незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних з метою зміни ними показань для уникнення кримінальної відповідальності. Однак, такий висновок суду є упереджений, постановлений всупереч законним правам та інтересам підзахисного ОСОБА_6 , не відповідає матеріалам кримінального провадження.

Крім того, в період з 06. 07. 2015 року до 10. 07. 2015 року щодо підзахисного взагалі не було обрано жодного запобіжного заходу і тим не менше він не скрився від слідства, двічі самостійно прибував на виклики слідчого судді.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід особисте зобов`язання.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10 липня 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, заборонено йому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 в період із 20.00 год. до 07.00 год. строком на два місяці.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, та прийшов до висновку, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчиняти інші злочини чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив доводам апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу крім доведення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення чи зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Обираючи відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту судом перевірено наявність в матеріалах провадження достатніх даних, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину доведена прокурором та сумнів щодо їх достатності не викликала.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Обґрунтовуючи свої висновки, суд врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та конкретні обставини його вчинення.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , оскільки менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Посилання захисника, що суд не врахував те, що ОСОБА_6 не скривався від слідства і прибував на виклики слідчого судді не спростовують висновків суду про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Щодо доводів про позбавлення підозрюваного можливості працевлаштування, то з врахуванням того, що запобіжний захід домашній арешт застосований та діє не в робочий час, такої можливості ОСОБА_6 фактично не позбавлений.

Таким чином, при апеляційному розгляді не встановлено порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 184, 193, 194, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10 липня 2015 року про застосування запобіжного заходу залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10 липня 2015 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4