Єдиний унікальний номер 236/2421/13к Номер провадження 11-кп/775/1/2015

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Красноліманського міського суду Донецької області від 20 квітня 2015 року яким засуджено

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Красний Ліман Донецької

області, громадянина України, з середньою освітою,

не одружений, не працює, раніше не судимого

мешкає за адресою:

АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 рік.

На підставі ст.. 75,76 КК України ОСОБА_6 від відбування основного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки та забовязати його не вії зжати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої служби.

В С Т А Н О В И Л А

Вироком суду встановлено, що 24 червня 2013 року приблизно о 13 годині Сушко керуючи автомобілем МАЗДА -3 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі Красний Ліман Добропілля, зі сторони м. Красний Ліман в напрямку м. Слов`янськ, в районі залізничного переїзду до мікрорайону Південний не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем Ниссан кашкай, під керуванням громадянина ОСОБА_7 , який рухався йому назустріч. Внаслідок зіткнення громадянки ОСОБА_8 , яка знаходилась в автомобілі ОСОБА_7 , були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, а водію ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_7 , в своєї апеляції вважає вирок суду незаконним, в частині призначення обвинуваченому покарання, із застосуванням до нього вимог ст.. 75,76 КК України, а також зменшення сум, що стягнути судом з обвинуваченого на його користь, у зв`язку з чим просить вирок суду скасувати, ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі та стягнути з ОСОБА_10 додаткові суми з відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Прокурор, що приймав участь в розгляді справи в першій інстанції, в апеляційній скарзі вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Просить вирок суду скасувати, постановити свій, яким призначити ОСОБА_10 покарання без призначення йому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом, а також знизити йому іспитовий строк до 1 року, замість 2, призначених вироком суду.

Заслухавши доповідача, з`ясувавши думку прокурора, який наполягав на частковому задоволені обох апеляційних скарг, пояснення самого обвинуваченого, які наполягали саме на частковому задоволені апеляції прокурора, не підтримавши доводи апеляції потерпілого ОСОБА_7 , перевіривши доводи всіх наданих апеляційних скарг та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що подана апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню, в т ой час, як апеляція прокурора підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

З матеріалів провадження, а саме з журналу судового засідання та носія технічного запису встановлено, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив обставини вчинення ОСОБА_10 злочину та виклав ці обставини в мотивувальній частині вироку.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, в мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням часу, місця, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотиви.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано послався на досліджені у судовому засіданні докази, а саме пояснення потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пояснення самого обвинуваченого ОСОБА_10 , надані ними як у ході досудовому слідстві, так і у судовому засіданні.

Крім того, винність обвинуваченого ОСОБА_10 , у вчиненні вказаного злочину підтверджені: протоколами огляду місця ДТП від 24.06.2013 року, протоколами огляду обох транспортних засобів від 24.06.2013 року, витягами з амбулаторного журналу, щодо обох потерпілих, довідками медичних закладі, щодо обох потерпілих висновками експертів судово-медичних ї експертизи, висновком авто технічного експерта, що до винних дій саме обвинуваченого ОСОБА_10 .

За таких обставин, як вважає колегія суддів, висновки суду першої інстанції про доведеність провини обвинуваченого ОСОБА_10 є цілком обґрунтованими, оскільки підтверджуються як встановленими фактичними обставинами справи так і дослідженими у судовому засіданні доказами, тому апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню.

Всім зібраним по справі доказам суд дав належну оцінку, зробив обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину, за який він засуджений, правильно кваліфікував його дії.

В той же час, на думку колегії судді, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , судом першої інстанції було залишено поза уваги, що вироком Красноліманського міського суду Донецької області від 18 червня 2014 року він був засуджений за це кримінальне правопорушення до 4 років позбавлення волі, без застосування до нього додаткового покарання.

Цей вирок, ухвалою апеляційного суду Запоріжської області від 6 листопада 2014 року було скасовано через порушення судом норм кримінального процесу, але не за призначення м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог ст.. 439 КПК України при новому розгляді справи у суді першої інстанції застосування суворішого покарання або застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення можливе лише за умови скасування вироку саме з тих причин, за скаргою потерпілого, його представника або прокурора.

Таким чином, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 , цим вироком, додаткове покарання у вигляді позбавлення його права керувати транспортним засобом суд першої інстанції порушив вимоги саме цієї норми кримінально - процесуального закону

Інших порушень кримінального закону, органом досудового слідства і судом допущено не було.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, задовольнити частково, а скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Красноліманського міського суду Донецької області від 20 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити, в частині призначення додаткового покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі без позбавлення його права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.. 75,76 КК України ОСОБА_6 від відбування основного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки та забовязати його не вії зжати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої служби.

В інший частині цей вирок залишити без зміни.

Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Апеляційного суду Донецької області у м. Артемівську 2 липня 2015 року о 9 годині 30 хвилин.

Судді: