УХВАЛА
справа № 133/2226/14-к
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянув скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження,
У своїй скарзі адвокат просить задовольнити скаргу, у зв`язку з тим, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає беззаперечному скасуванню так як вважає, що винесена в порушення норм кримінально - процесуального законодавства, не проведені всі слідчі дії, не проведене об`єктивне розслідування.
Згідно вказаної скарги, адвокат мотивує свою скаргу тим , що 24.03.2013 року дочка потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по телефону звернулась в чергову частину Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області і повідомила про те, що гр. ОСОБА_8 наніс її тілесні ушкодження.
29.03.2013 року потерпілою ОСОБА_6 було подано заяву про залучення її до кримінального провадження як потерпілу.
Адвокат вважає, що вказана постанова слідчого є незаконною та необґрунтованою, виходячи із наступного.
Так, в установчій частині постанови зазначено, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_8 24.03.2013 року обзивав її брутальною лайкою і бив її кулаками в потиличну частину голови. Коли вона повернулася до нього, то врадив її в обличчя, а коли вона відчинила двері своєї квартири і стала заходити в середину, то ОСОБА_8 з силою штовхнув двері, які вдарили її по лівій руці та лівій нозі. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 83 від 27.03.2013 року вона отримала тілесні ушкодження у вигляді гематом на обличчі, голові, синців на обличчі, обох руках, лівій нозі, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Будучи опитаним ОСОБА_8 факт її побиття заперечує. Проведенням розслідування свідків та очевидців події не встановлено.
Згідно із ч.1 ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений. В ч.1 ст.94 КПК України передбачено, що слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення. Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України в мотивувальній частині постанови слідчого повинні бути викладені мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування.
В оскаржуваній постанові слідчого в порушення зазначених вимог процесуального законодавства не міститься обґрунтованих мотивів щодо прийняття ним рішення про закриття кримінального провадження з точки зору достатності та взаємозвязку зібраних ним доказів.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим було встановлено факт нанесення її ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Проте, на думку слідчого, кримінальне провадження підлягає закриттю, оскільки в ході досудового розслідування не було встановлено свідків та очевидців події.
Таким чином, слід зробити висновок, що на переконання слідчого за відсутності свідків, які були безпосередніми очевидцями події і могли б підтвердили факт нанесення будь-якому потерпілому тілесних ушкоджень, винна особа не може бути притягнута до кримінальної відповідальності.
Однак, така інтерпретація слідчим достатності доказової бази для притягнення винної особи до відповідальності суперечить принципу невідворотності покарання для такої особи, закріпленому в ч.1 ст.2 КПК України.
З огляду на викладене всупереч вимогам процесуального законодавства органами досудового розслідування по суті формулюється наступна правова догма немає свідків немає злочину. Такий правовий підхід до правозастосовної діяльності органами досудового розслідування є абсолютно неприйнятним, оскільки він не відповідає загальним правовим засадам кримінального процесу, зокрема принципу оцінки доказів з точки зору їх достатності та взаємозвязку.
Натомість в матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів для притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності.
Зокрема, при допиті її в якості потерпілої вона повідомила слідчому, що ОСОБА_8 бив її кулаками по голові в потиличну частину, по обличчю, а також штовхнув двері, які вдарили її по лівій руці та лівій нозі. Перед проведенням допиту її було попереджено слідчим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання за ст.384 КК України.
Ці її покази узгоджуються із висновком судово медичної експертизи, згідно із якою вона отримала тілесні ушкодження у вигляді гематом на обличчі, голові, синців на обличчі, обох руках, лівій нозі.
Крім того, допитана в якості свідка її дочка ОСОБА_7 пояснила, що 24.03.2013 року дочка вийшла на подвіря, щоб погодувати собаку.. В подальшому дочка почула її крики і вийшла на двір та побачила, що ОСОБА_8 заходив до себе додому. Отже, хоча свідок ОСОБА_7 і не була очевидцем нанесення мені тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , проте покази дочки обєктивно співпадають з її показами з приводу часу та обставин нанесення мені тілесних ушкоджень і повинні бути оцінені слідчим у сукупності з іншими доказами на підтвердження вини ОСОБА_8 .
За таких обставин висновок слідчого про відсутність в діях ОСОБА_8 події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, є незаконним та необґрунтованим.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , представник скаржниці, підтримав вимоги скарги, просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, мотивуючи це тим, що слідчим не було повно з`ясовано всіх обставин кримінального провадження, не встановлені всі свідки події. Крім того, постанова не мотивована з огляду на те, що в установчій частині слідчий описує і вважає це доведеним і встановленим, 24.03.2013 року в чергову частину Козятинського РВ УМВС по телефону повідомила громадянка ОСОБА_7 , 1980 р.н. , жителька АДРЕСА_1
Щодо строків оскарження постанови слідчого, то адвокат пояснив, що він 22.10.2014 року він звернувся до начальника Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_9 із письмовою заявою, в якій просив повідомити він про те чи проводились органами досудового розслідування слідчі дії та оперативно розшукові заходи з метою усунення наведених в ухвалі слідчого судді недоліків при проведенні досудового розслідування по даному кримінальному провадженню. Крім того, він просив в разі прийняття за наслідками досудового розслідування процесуального рішення повідомити його про її зміст та можливість вручення йому та потерпілій ОСОБА_6 копії постанови.
Оскільки будь якої відповіді на цю заяву він не отримав, то 22.12.2014 року він звернувся зі скаргою на бездіяльність начальника Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області до Козятинського міжрайонного прокурора ОСОБА_10 .
У відповіді від 21.01.2015 року за №61-389 вих 15 за підписом Козятинського міжрайонного прокурора ОСОБА_10 його було повідомлено, що за результатами проведення досудового розслідування 30.08.2014 року слідчим СВ Козятинського РВ УМВС ОСОБА_5 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України винесено постанову про закриття даного кримінального провадження. Разом із цим, до вказаної відповіді було додано копію зазначеної постанови слідчого, із якої вбачається, що вказане кримінальне провадження було закрито у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України.
Прокурор вважає, що адвокату слід відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю, оскільки адвокат пропустив строк оскарження постанови слідчоно.
Суд приходить до висновку, що вищевказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати, оскільки органами досудового розслідування не в повній мірі і не всебічно проведено розслідування всіх фактичних обставин справи, а саме не встановлені всі особи, які б могли бути очевидцями, чи свідками заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , після скасування попередньої постанови слідчого розслідування взагалі не проводилося, лише допитаний ОСОБА_8 , при цьому в постанові від 30 серпня 2015 року слідчий у встановчій частині описує факт запоіяння ОСОБА_12 громадянці Хмельовській тілесних ушкоджень, крім того не опитані всі сусіди, які проживають по сусідству з будинком ОСОБА_6 крім того, не виключено оперативно розшуковими заходами відсутність будь яких свідків події, яка сталася 24.03.2013 року, також слідчим не з`ясовано і не встановлено відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України , в діях ОСОБА_8 , який заперечує свою причетність до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій саме 24.03.2013 року, що також слід встановлювати при проведенні досудового розслідування
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

З оригіналом вірно: Суддя Секретар

Дата документу 02.02.2015 року