Справа № 351/1209/15-к
Провадження № 1-кп/351/86/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,-

за ст.240 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 діючи умисно, в порушення вимог чинного законодавства України, за відсутності в нього дозвільних документів на проведення видобування корисних копалин загальнодержавного значення, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, 25.06.2015 близько 11:50 год., ОСОБА_4 використовуючи навантажувач марки «Карпатець ПЕА-1,0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю с. Горішнє Залуччя Снятинського району, приїхав на берег р. Черемош у с. Княже Снятинського району, де з метою збагачення за рахунок реалізації піщано-гравійної суміші, навантажив на вантажний автомобіль «Камаз 5511» самоскид оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , під керуванням громадянина ОСОБА_8 , піщано-гравійну суміш (сировину, породу) в кількості 3600 кг, здійснивши таким чином незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Відповідно до п. 3.6 Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ піску та гравію, затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві охорони навколишнього природного середовища України №198 від 25.06.2007 піщано-гравійна порода сипка гірська порода з вмістом гравійної складової більше 30 %.

Відповідно до ДСТУ Б В.2.7-203:2009 в природній піщано-гравійній суміші вміст зерен гравію розміром понад 5 мм має бути не меншим 10% і не більшим 95% за масою.

Відповідно до ДСТУ Б В.2.7-203:2009 в природній піщано-гравійній суміші вміст зерен гравію розміром понад 5 мм має бути не меншим 10% і не більшим 95% за масою.
Згідно з висновком експерта № 09/12-0733 від 23.07.2015 зразок речовини, який відібрано із берега річки Черемош, а саме з забірної ями позаду автомобіля «Камаз 5511», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є піщаним ґрунтом з камінням, а саме піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 66,0 %. Зразок речовини, який відібрано із кузова автомобіля «Камаз 5511» реєстраційний номер НОМЕР_2 , є піщаним ґрунтом з камінням, а саме піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 59,5%. Зразок речовини, відібраний з ковша навантажувача «Карпатець ПЕА-1,0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є піщаним ґрунтом з камінням, а саме піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 64,8%.
Зразки ґрунту, вилучені з берега річки Черемош, а саме з ями позаду автомобіля «Камаз 5511» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з кузова даного автомобіля, та з ковша навантажувача «Карпатець ПЕА-1,0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на березі річки Черемош, що на території Княженської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, співпадають між собою за комплексом ознак і мають спільну родову належність.
Дії обвинуваченого досудовим слідством за ст. 240 ч.2 КК України кваліфіковані правильно, оскільки ОСОБА_4 вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення піщано-гравійної суміші.

29.07.2015 р. між обвинуваченим та прокурором прокуратури Снятинського району була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 473 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор прокуратури Снятинського району дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ст. 240 ч.2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного:

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та зобов`язався співпрацювати з правоохоронними органами щодо виявлення аналогічних злочинів, пов`язаних з незаконним видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення піщано-гравійної суміші, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, обтяжуючі покарання обставини та судимості відсутні.

Прокурором у відповідності до ст. 470 КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості враховано ступінь та характер сприяння обвинуваченого ОСОБА_4 у проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженні щодо нього, характер і тяжкість підозри, наявність суспільних інтересів у забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.

Прокурором згідно вимог ст.469 КПК України враховано те, що кримінальне правопорушення передбачене ст.240 ч.2 КК України вчинене ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, внаслідок вчинення якого завдано шкоду громадським інтересам.

Сторони врахувавши фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , пом`якшуючі покарання обставини погоджуються на призначення йому покарання за ст.240 ч.2 КК України у виді штрафу у розмірі 400 (чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. З ст. 424 КПК України для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474КПК України. Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості обвинуваченим.

Згідно ч.1 ст. 470 КПК України угода про визнання винуватості повинна бути обумовлена всіма пунктами даної статті.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні було проведено експертизу, тому суд вважає, що із обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути витрати за проведення експертизи у розмірі 921,60 грн. у дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 29.07.2015 р. у кримінальному провадженні про визнання винуватості між прокурором прокуратури Снятинського району та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.240 ч.2 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за ст. 240 ч.2 КК України у виді штрафу у розмірі 400 (чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертизи у розмірі 921,60 грн. у дохід держави.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: підпис

Голова Снятинського районного суду ОСОБА_1