№ 336/1134/15-к
пр. № 1-кп/336/545/2015
УХВАЛА
Іменем України
23 вересня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференц зв`язку обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 м.Запоріжжя, освіта не повна середня (9 класів), не працюючого, зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 раніше не судимого в силу ст..89 КК України, звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
14.02.2015 року старший прокурор прокуратури Шевченківського райну м.Запоріжжя ОСОБА_3 направляв до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_5 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.04.2015 року вказаний обвинувальний акт та реєстр матеріалів до нього повертались прокурору як такі, що не відповідають вимогам ст.ст.109, 291 КПК України.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10.06.2015 року вищевказане рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя було залишено без змін.
Так, 03.09.2015 року старший прокурор прокуратури Шевченківського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 повторно направив до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_5 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, просив призначити справу до розгляду.
Обвинувачений та його захисник, а також потерпіла не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.
Заслухавши думку сторін, перевіривши обґрунтованість доводів прокурора матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 291 ч. 1, 2 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
З обвинувального акту вбачається, що 23.10.2014 року в період часу з 08.00 до 12.00 годин ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин до свого батька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому кулаками обох рук та ногами не менше 5-6 ударів в область голови та численні удари в область тулубу, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку експерта «Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи» №4639 від 28.11.2014 року:
-садну та синці на ліктьових суглобах, синець на спині; крововиливи в м`яких тканинах в області верхньо-зовнішнього квадранту лівої сідниці та в області кута лівої лопатки, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень;
-повний поперековий перелом 9 ребра зліва між задньою пахвовою і лопатковою лініями; поперековий перелом остистого відростка 1 грудного хребця, які у живих осіб зазвичай оцінюються по результату, однак не менше чим середнього ступеня тяжкості;
-відкритий та закритий переломи кісток склепіння та основи черепу, закриті переломи нижньої шелепи з права та зліва, перелом лівої виличної кістки, субдуральна гематома в області передньої та середніх мозкових ям, в області лівої гемісфери об`ємом 215 см. Куб., розлитий крововилив під м`які мозкові оболонки в області обох півкуль, забої мозку в області полюсів лобових часток, крововилив м`яких покровів голови, синці на обличчі, в потиличній області зліва, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті,
від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 у лікувальному закладі КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м.Запоріжжя», настала смерть потерпілого ОСОБА_7 , тим самим, ОСОБА_5 своїми умисними діями заподіяв тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
У відповідності до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Частиною першою статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладений на слідчого, прокурора.
Згідно зі ст. 110 ч. 4 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
У обвинувальному акті зазначено, що своїми умисними діями ОСОБА_8 скоїв тілесні ушкодження від яких потерпілий помер, однак характерні конкретні обставині при вчинені злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, які свідчать про те, що винний був переконаний у ненастанні злочинного наслідку (необережна форма вини при вбивстві), не відображені. Так, виходячи з мотиву і мети визначальним є суб`єктивне ставлення особи до настання від своїх дій суспільно небезпечних наслідків: при умисному вбивстві - настання смерті потерпілого охоплюється умислом винного; в разі заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до настання смерті характеризується необережністю, а для застосування ст. 119 КК України необхідно встановити наявність необережної вини щодо злочинного наслідку - смерті іншої людини. Саме ж діяння, що призвело до даного результату, може бути як необережним, так і умисним.
В обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, в акті не викладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, необережність вини в діях обвинуваченого не мотивована. Крім того, зазначено, що смерть потерпілого ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 у лікувальному закладі КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м.Запоріжжя», однак не зазначено часу настання смерті, лише дата, тобто ОСОБА_5 пред`явлено не конкретизоване обвинувачення, що є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та вимог ст. 20 КПК України щодо забезпечення права обвинуваченого на захист у зв`язку з неконкретністю пред`явленого обвинувачення.
Відповідно до ст. 291 ч. 4 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до ст. 109 ч. 2 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, в ньому взагалі відсутні процесуальні рішення.
Відповідно до вимог ст. 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Із реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається що ці вимоги не виконані.
Так, в реєстрі матеріалів досудового розслідування в п.п.44,55 зазначено про повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України, однак згідно ч. 4 ст. 278 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань всупереч вимогам ст. 279 КПК України, зазначені відомості не внесені.
Поряд із вищевикладеним, звертає на себе увагу ще й той факт, що, як зазначено вище, ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.04.2015 року вищевказаний обвинувальний акт вже повертався прокурору для усунення недоліків. У вказаній ухвалі суду, зверталась увага прокурора на допущені ним недоліки під час складання обвинувального акту, на які суд звертає увагу й у вказаній ухвалі суду (неконкретність обвинувачення ОСОБА_8 , а також невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України).
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області було залишено ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.04.2015 року без змін.
З вищевказаного вбачається, що ухвала Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.04.2015 року набула законної сили, а отже відповідно до ст.124 та ст.129 Конституції України є обов'язковою до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.
Зважаючи на викладене, враховуючи, що прокурор не виконав в повному обсязі вказівки в ухвалі як Шевченківського районного суд м.Запоріжжя, так і в ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 10.06.2015 року, то суд дійшов висновку, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, а обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 91, 291 КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Крім того, прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив, що оскільки обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по іншому кримінальному провадженні, то він не порушує питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні. Враховуючи наведене, вказане питання судом не вирішувалось.
Керуючись ст. 314, 392, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернути старшому прокурору прокуратури Шевченківського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів після її оголошення через суд, який її ухвалив.
Суддя ОСОБА_1