Справа № 1301/1-129/11 Головуючий у 1 інстанції: Гудим Л.Я.
Провадження № 11/783/6/13 Доповідач : Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2013 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.,

суддів Белени А.В., Грищука В.О.,

з участю прокурора Ковальчука Т.О.,

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про за апеляціями засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 26 березня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 26 березня 2012 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, не працюючий, судимий 25 лютого 2011 р. Бориславським міським судом Львівської області за ч.1 ст.122, ч.2 ст.296, ч.2 ст.185, ст.ст.70,75,76 КК України на три роки позбавлення волі з іспитовим строком два роки

засуджений:

за ч.2 ст.190 КК України на два роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.187 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого остаточне покарання обрано вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до обраного покарання частини невідбутого покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 25 лютого 2011 року остаточне покарання призначено дев"ять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_5, не одружений, не працюючий, раніше не судимий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6

засуджений:

за ч.1 ст.185 КК України на один рік позбавлення волі;

за ч.2 ст.187 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначено вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Запобіжний захід засудженим взяття під варту залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахується з 09 серпня 2011 року, а ОСОБА_2 05 серпня 2011 року, тобто з часу їх фактичного затримання.

Питання про речові докази та відшкодування судових витрат вирішено відповідно до ст.ст.81,93 КПК України.

24 березня 2011 року, близько 00 год. 00 хв., ОСОБА_2, перебуваючи неподалік житлового будинку № 26 по вул. 600-річчя м. Борислава у м. Бориславі, побачивши електрокабель, який був протягнутий від гаражу до квартири № 12 житлового будинку № 26 по вул. 600-річчя м. Борислава у м. Бориславі та маючи, раптово виниклий, намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав, обрізавши ножицями, електричний трьохжильний мідний кабель загальною довжиною 16 м., вартістю 500 грн., який на праві приватної власності належав ОСОБА_4, заподіявши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 500 грн.

ОСОБА_1, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_5, які проявились в тому, що 04 квітня 2011 року, близько 10 год. 00 хв., в м. Бориславі, вводячи ОСОБА_6 в обман, повідомивши останньому неправдиву інформацію, з приводу вигідної покупки ноутбука в ломбарді ПТ "Ломбард-Скарбниця", що розташований у м. Дрогобичі по вул. Пилипа Орлика,14 за ціною 700 грн., переконав останнього закласти свій комп'ютер марки "AMD Atlon" та монітор марки "LG W2243S" у вищевказаний ломбард, за що отримали гроші в сумі 1300 грн., які спільно витратили на власні потреби.

В подальшому ОСОБА_1, продовжуючи обман з метою заволодіння чужим майном, який проявлявся в тому, що ОСОБА_1 обіцяв за кошти в сумі 700 грн., які потерпіла ОСОБА_7 повинна була йому надати, викупити з вищевказаного ломбарду належний її сину ОСОБА_6 комп'ютер марки "AMD Atlon" та монітор марки "LG W2243S", хоча йому було достовірно відомо, що викупити вказаний комп'ютер у нього не має можливості, і таким чином 08.04.2011 року, близько 18 год. 00 хв., в АДРЕСА_2, за місцем проживання ОСОБА_7, заволодів грошима останньої у сумі 200 грн., які потратив на власні потреби. Після цього, ОСОБА_1, продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння шляхом обману коштами ОСОБА_7, 15.04.2011 року, близько 16 год. 00 хв., в АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_7, заволодів грошима останньої у сумі 300 грн., які в подальшому потратив на власні потреби. Після цього, ОСОБА_1, діючи з єдиним умислом на заволодіння шляхом обману коштами ОСОБА_7, 22.04.2011 року, близько 16 год. 30 хв., в АДРЕСА_3, за місцем свого проживання, заволодів грошима потерпілої ОСОБА_7 у сумі 200 грн., які йому особисто надав ОСОБА_6 і які він в подальшому потратив на власні потреби.

В загальному ОСОБА_1 шляхом обману заволодів грошима ОСОБА_7 на загальну суму 700 грн., заподіявши останній матеріальної шкоди.

Крім цього, ОСОБА_2 25.06.2011 року, близько 22 год. 30 хв., за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_1, перебуваючи на пл. І.Франка,1 в м. Бориславі, неподалік магазину "Технолюкс", що розташований за вищевказаною вулиці, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, підбігли ззаду до випадкового прохожого, яким виявився ОСОБА_8 та із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, що проявилося в нанесенні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 декількох ударів по голові та спині ОСОБА_8, повалили останнього на землю, після чого продовжували наносити удари руками та ногами по тілу останнього, заподіявши ОСОБА_8 згідно висновку експерта № 634 від 08.08.2011 року тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми струсу головного мозку, саден в ділянці надбрівної дуги зліва, на обох ліктях, на спині справа, синців у ділянці лівої очниці та на передній поверхні правого колінного суглобу, які за ступенем тяжкості відносяться: черепно-мозкова травма з ушкодженнями на обличчі до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров'я, решта ушкоджень до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито викрали у ОСОБА_8 В.Л. вельветову безрукавку синього кольору вартістю 75 грн., в якій знаходилися: паспорт громадянина України КВ № 357165, виданий на ім'я ОСОБА_8 09.02.2000 року Бориславським МВ ГУМВСУ у Львівській області, довідку про ідентифікаційний код, виданий на ім'я ОСОБА_8, банківську картонку "Онікс Пенсійний" "ОСОБА_9 Аваль" для отримання пенсії, видану на ім'я ОСОБА_8 разом з кодом доступу, на рахунку якої знаходились кошти в сумі 780 грн., мобільний телефон марки "Сіменс А-50", вартістю 250 грн., разом із стартовим пакетом оператора мобільного зв'язку "Київстар", вартістю 10 грн., на рахунку якого знаходились кошти в сумі 6 грн., зв'язку з трьома ключами від вхідних дверей будинку, вартістю 30 грн. та гроші у сумі 200 грн., після чого втекли із місця події у невідомому напрямку, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди.

Після цього ОСОБА_2, продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном та, маючи код доступу до вищезазначеної пластикової карточки, 26.06.2011 року підійшов до банкомату "ОСОБА_9 Аваль", що знаходиться на вул. Грушевського,2 м. Борислава, та о 02 год. 33 хв., шляхом введення коду доступу, отримав з карткового рахунку ОСОБА_8 гроші в сумі 770 грн., заподіявши потерпілому майнової шкоди в розмірі 1341 грн.

Крім цього, ОСОБА_1, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_10, які проявились в тому, що 09.07.2011 року, близько 18 год. 00 хв., у м. Бориславі, по вул. Шкільній,19 на території ЗОШ № 3, ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання у вигідному продажі ноутбука марки "ASUS" за ціною 2100 грн., яку йому повідомив потерпілий ОСОБА_10, хоча насправді мав намір на заволодіння коштами ОСОБА_10, шляхом обману.

Так, ОСОБА_1, продовжуючи обман з метою заволодіння чужим майном, який проявлявся в тому, що ОСОБА_1 продав належний ОСОБА_10 ноутбук марки "ASUS" за кошти в сумі 1000 грн. та повідомив ОСОБА_10 неправдиву інформацію з приводу того, що в розрахунок за вказаний ноутбук ОСОБА_11 надав йому гроші в сумі 1000 грн. та мобільний телефон марки "Nokia N-95", з приводу якого він взяв на себе зобов'язання перед потерпілим ОСОБА_10 продати вказаний ноутбук марки "ASUS" та повернути кошти в повному обсязі, за що від потерпілого ОСОБА_10 отримав винагороду в сумі 400 грн. В подальшому ОСОБА_1, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10 виявив бажання повернути належний йому ноутбук марки "ASUS", ввів останнього в обман про те, що за кошти в сумі 600 грн. він поверне раніше проданий ноутбук марки "ASUS", хоча насправді мав намір на заволодіння коштами останнього в сумі 600 грн. Так, 10.07.2011 року, близько 13 год. 00 хв., в м. Бориславі, по вул. Шкільна,17, ОСОБА_3, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_10 заволодів його грошима в сумі 600 грн., які йому особисто передав останній. Заволодівши грошима ОСОБА_10 в сумі 600 грн., ОСОБА_1 повідомив останньому неправдиву інформацію про те, що особи, в якої можна отримати вищевказаний ноутбук немає вдома і тому необхідно, щоб потерпілий ОСОБА_10 з'явився о 20 год. 00 хв. 10.07.2011 року за адресою: м. Борислав, вул. Шкільна,17, де ОСОБА_1 особисто поверне належний йому ноутбук марки "ASUS". Однак, ОСОБА_1 у вищевказаний час за вищевказаною адресою не з'явився, а кошти в розмірі 600 грн., якими заволодів шляхом обману, потратив на власні потреби.

На вирок суду засуджений ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій просить вирок скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що вирок в частині засудження його за ч.2 ст.187 КК України не відповідає фактичним обставинам справи, на досудовому та в судовому слідстві не дотримано вимог КПК України, порушені його права на захист та конституційні норми.

Засуджений ОСОБА_2 з висновками районного суду не погодився, та подав апеляцію, в якій просить переглянути кримінальну справу, щодо нього. Вважає, що його несправедливо засудили, оскільки на досудовому слідстві він оговорив ОСОБА_1, під час судового розгляду суддя не взяв до уваги показів обвинувачених, не врахував, що на його утриманні знаходиться 91-річна бабця та невірно проведена експертиза.

Заслухавши доповідача, засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підтримку поданих ними апеляцій, думку прокурора про залишення апеляцій без задоволення, а вироку суду без змін, обговоривши наведені в апеляціях доводи і, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, а ОСОБА_2 передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.187 КК України, вчинених за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Твердження засуджених про те, що вказаний вирок є незаконним, та підлягає скасуванню оскільки він постановлений на доказах, які викликають сумніви, є неспроможними і не беруться до уваги колегією суддів. Адже судом першої інстанції було всесторонньо і обєктивно досліджено і перевірено зібрані по справі докази і дано правильну юридичну оцінку діянням засудженої.

Так, висновок суду про вчинення ОСОБА_1 злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, а ОСОБА_2 передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.187 КК України, ґрунтується на доказах, яким дано оцінку у вироку:

показаннях потерпілого ОСОБА_4, оголошеними в судовому засіданні (а.с.15 справи № 1-129/11/) про те, що що він проживає в м. Бориславі

по вул. 600-річчя АДРЕСА_4. У його власності знаходиться гараж, який розташований неподалік житлового будинку за вищевказаною адресою. Зі своєї квартири до свого гаражу він протягнув електричний кабель довжиною близько 100 м, щоб у гаражі була електроенергія. На своєму гаражі він влаштував металевий стояк та на сусідньому ряді гаражів зробив також металевий стояки, до верхньої частини яких прикріпив електрокабель, після чого цей електрокабель кріпився ще до двох стояків та був підключений до електроживлення його квартири. 24.03.2011 року, близько 07 год. 10 хв., до нього зателефонував сусід по гаражу ОСОБА_12 та повідомив, що на його гаражі відсутній електрокабель, а саме його частина довжиною близько 16 м. Коли він прийшов до свого гаражу, то помітив, що від коробки, яка знаходилася на стіні його гаражу до стояка, який знаходився біля протилежного ряду гаражів, відсутній електрокабель, а також від цього стояка в сторону будинку № 26 відсутній кабель довжиною близько 9 м. Цей кабель був трьохжильний, мідний з чорною ізоляцією;

показаннях свідка ОСОБА_13 про те, що він працює оперуповноваженим сектору карного розшуку Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області. 05.08.2011 року він складав протокол явки з повинною, під час складання якого ОСОБА_2 добровільно повідомив про обставини крадіжки електричного кабелю з гаражу по вул. 600-річчя м. Борислава у м. Бориславі та надав відповідні пояснення. Фізичного, психологічного тиску на ОСОБА_2 не чинилося. Від послуг адвоката останній відмовився;

показаннях свідка ОСОБА_12, даними ним на досудовому слідстві, і які аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_14 /а.с.22 справи № 1-129/11/;

показаннях свідка ОСОБА_15 про те, що він працює слідчим СВ Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області і розслідував кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 1 КК України. Всі дії він проводив згідно з вимогами КПК України, ОСОБА_2 було розяснено право на захист, однак він таким правом не скористався, про що було складено протокол відмови від захисника та винесено постанову про прийняття відмови від захисника від 26.08.2011 року. З органу дізнання надійшов протокол явки з повинною та пояснення від 05.08.2011 року, в яких ОСОБА_2 добровільно зізнався у вчиненні крадіжки електричного кабелю. Показання на досудовому слідстві ОСОБА_2 теж давав добровільно;

заяві потерпілого ОСОБА_4 від 24.03.2011 року про вчинення крадіжки електрокабелю /а.с.4 справи № 1-129/11/;

довідці про вартість електрокабелю /а.с.9 справи № 1-129/11/;

протоколі явки з повинною від 05.08.2011 року, в якому ОСОБА_2 зізнався про вчинення ним крадіжки електрокабелю 24.03.2011 року /а.с.27 справи № 1-129/11/;

протоколі відтворення обстановки та обставин події від 29.08.2011 року з фототаблицями, згідно з яким обвинувачений ОСОБА_2 повідомив та показав як він 24.03.2011 року, близько 00 год., таємно викрав 16 м електричного кабелю, який був протягнутий від будинку № 26 по вул. 600-річчя м. Борислава до гаражу ОСОБА_4 /а.с.69-70 справи № 1-129/11/;

показаннях потерпілої ОСОБА_7 на досудовому слідстві про те, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 із своїм сином ОСОБА_16. 16.12.2010 року вона придбала синові компютер марки "Atlon tm IIX2 250 AM3 300Ghz" у кредит за ціною 5400 грн. 04.04.2010 року, близько 17 год. 40 хв., вона повернулась додому з роботи і помітила, що відсутній компютер. Сина дома теж не було і цього дня він додому не повернувся. 05.04.2011 року, близько 12 год., коли вона перебувала дома на обіді, то додому повернувся її син ОСОБА_16, який перебував у стані алкогольного спяніння. Вона його запитала, де компютер, на що він повідомив, що заклав компютер разом із ОСОБА_1 у ломбарді в м. Дрогобичі, за що отримали грошові кошти в сумі 1300 грн., які потратили на власні потреби. ОСОБА_17 сказав, що потрібно 600 грн. щоб забрати компютер і, що вони із ОСОБА_1 домовились дати грошові кошти по половині та забрати компютер. Після цього, зі слів сина їй стало відомо про те, як він з ОСОБА_1 04.04.2011 року заклали компютер у ломбарді. Почувши це, вона почала сварити свого сина та заставила його піти до ОСОБА_1 та повернути компютер. Коли її син ОСОБА_16 повернувся додому, то сказав, що ОСОБА_1 дома не має. 07.04.2011 року він також ОСОБА_1 не знайшов. 08.04.2011 року її син ОСОБА_16 знайшов ОСОБА_1 і привів його до них додому і ОСОБА_1 повідомив, що для того щоб забрати компютер потрібно 700 грн. Вона дала лише 200 грн., а 500 грн. пообіцяла віддати пізніше. ОСОБА_1 пішов та сказав, що ввечері, до 22 год., поверне їм компютер, оскільки він знаходиться у невідомого їй таксиста. Однак цього вечора ОСОБА_1 не приходив. Наступного дня, тобто 09.04.2011 року, зранку, вона особисто зайшла додому до ОСОБА_1, він сказав, що не може віднайти таксиста, пообіцявши цього вечора повернути компютер, однак цього дня ОСОБА_1 так і не було і компютера він їм не повернув.

11.04.2011 року, близько 12 год. 30 хв., вона зустріла ОСОБА_1, який сказав їй, що чоловік, у якого знаходиться їхній компютер, на даний час знаходиться на роботі у Полтаві і у четвер повернеться. У четвер 14.04.2011 року ОСОБА_1, як і обіцяв, до них додому не прийшов та компютер не повернув.

15.04.2011 року, зранку, до неї додому прийшов ОСОБА_1 та повідомив їй, що потрібно 300 грн., після чого він поверне компютер. Після цього вона знову повірила йому, але гроші ОСОБА_1 не дала та запропонувала йому іти разом із нею до того чоловіка. ОСОБА_1 на її пропозицію погодився і вони разом пішли та дійшли до його будинку. Перебуваючи поблизу будинку, ОСОБА_1 пішов додому зателефонувати до того чоловіка. Через деякий час ОСОБА_1 вийшов із будинку та сказав їй, що той невідомий їй чоловік поїхав у м. Дрогобич на ринок. Вона йому гроші не дала, та пішла на роботу, при цьому ОСОБА_1 їй повідомив, що він зателефонує до неї, коли приїде із м. Дрогобич той чоловік та приїде до неї разом із ним. Цього ж дня, близько 16 год., до неї додому прийшов ОСОБА_1, а її син ОСОБА_16 зателефонував до неї, і вона прийшла із роботи додому. Коли вона прийшла додому, ОСОБА_1 сказав їй, щоб вона дала йому гроші в сумі 300 грн., що він зараз принесе компютер, та запропонував написати власноручно розписку. Вона знову, в черговий раз, повірила ОСОБА_1 та передала йому гроші в сумі 300 грн., а він в свою чергу написав їй власноручно розписку. Після цього ОСОБА_1 пішов, однак цього дня знову не повернувся та компютер не приніс.

22.04.2011 року, близько 16 год. 30 хв., вона знаходилась вдома разом із своїм сином ОСОБА_16 і в цей час прийшов ОСОБА_1 та викликав її сина в коридор. Через деякий час додому повернувся її син ОСОБА_16 та сказав їй, що потрібно гроші в сумі 200 грн., що ОСОБА_1 прийшов разом із своїм батьком, який чекає його коло будинку в якому проживає ОСОБА_1, що він зараз піде із ним та принесе компютер. Вона в черговий раз повірила та дала синові гроші в сумі 200 грн., і її син разом із ОСОБА_1 пішли із будинку. Через деякий час додому повернувся її син ОСОБА_16 без компютера і, коли вона його запитала де компютер, він їй показав розписку, яку ОСОБА_1 написав, пообіцявши йому повернути компютер за два дні.

Через декілька днів, коли ОСОБА_1 так і не повернув компютер, вона із заявою звернулася до міліції /а.с.21-24 справи № 1-124/11/;

показаннях свідка ОСОБА_6 на досудовому слідстві, які є аналогічними показанням ОСОБА_1 по епізоду шахрайських дій відносно ОСОБА_7 /а.с.31-35 справи № 1-124/11/;

показаннях свідка ОСОБА_18 на досудовому слідстві про те, що в квітні 2011 року до нього на його номер мобільного телефону зателефонував його знайомий ОСОБА_1 і запропонував йому за 2400 грн. придбати компютер, а також сказав, що цей компютер на даний час закладений в ломбарді у м. Дрогобичі. На вказану пропозицію ОСОБА_1 він погодився і вирішив придбати компютер з метою в подальшому його перепродати та заробити на цьому гроші. Вони домовились зустрітись із ним у центрі м. Борислава. Коли він зустрівся із ОСОБА_1, то зустрів свого знайомого на автомобілі "ЗАЗ-Таврія" по імені Андрій, якого попросив його відвезти у м. Дрогобич. Андрій погодився і вони утрьох поїхали у м. Дрогобич. Проїжджаючи по м. Дрогобичу ОСОБА_1 попросив зупинити автомобіль. Коли водій зупинив автомобіль, то до них в автомобіль підсів невідомий йому хлопець. Приїхавши під ломбард, вони вийшли з автомобіля і він дав ОСОБА_1 гроші в сумі 1400 грн., який з цим невідомим йому хлопцем пішли у приміщення ломбарду, а він залишився чекати їх на вулиці. Через декілька хвилин із ломбарду вийшов ОСОБА_1 із тим невідомим йому хлопцем та принесли компютер, який він положив у автомобіль. Сівши у автомобіль, вони направились у м. Борислав та, проїжджаючи через м. Трускавець, ОСОБА_1 попросив зупинити автомобіль та сказав йому, що він залишиться у Трускавці і після цього він дав йому гроші в сумі 50 доларів США та 600 грн. і ОСОБА_1 та невідомий йому хлопець вийшли із автомобіля, а він разом із Андрієм направився в м. Борислав. Придбаний компютер він розібрав і продав по запчастинах невідомим йому особам /а.с.36-38 справи № 1-124/11/;

заяві потерпілої ОСОБА_7 від 03.06.2011 року про вчинення відносно неї ОСОБА_1 шахрайських дій /а.с.3 справи № 1-124/11/;

двох розписках ОСОБА_1 про отримання ним 500 грн. від 15.04.201 року та 200 грн. без дати /а.с.29, 30 справи № 1-124/11/;

показаннях потерпілого ОСОБА_10 на досудовому слідстві про те, що на початку червня 2011 року він придбав собі для власного користування ноутбук марки "ASUS" за ціною 1250 грн. у свого знайомого ОСОБА_19.

09.07.2011 року, близько 17 год., він, ідучи по вул. Д.Галицького, зустрів свого знайомого ОСОБА_1 та став із ним розмовляти. При собі мав вищевказаний ноутбук. При розмові він сказав ОСОБА_1, що хоче продати ноутбук за ціною 2100 грн., а також сказав, що, якщо він його продасть за ціною 2100 грн., то він йому дасть за це 400 грн. На його пропозицію ОСОБА_1 погодився і вони разом із ним пішли шукати когось із його знайомих для того щоб продати його ноутбук. Проходячи по території ЗОШ № 3 м. Борислава, ОСОБА_1 побачив свого знайомого і взяв у нього ноутбук та пішов до того знайомого, а він залишився на місці та почав спостерігати за ОСОБА_1 Він знаходився на відстані близько 10 м від ОСОБА_1 та невідомих йому хлопців. ОСОБА_1 підійшов до одного із невідомих йому хлопців. Той хлопець оглянув його ноутбук та погодився його придбати у ОСОБА_1 і дав останньому гроші в сумі 1000 грн. та мобільний телефон марки "Nokia-N-95". Після цього, ОСОБА_1 підійшов до нього та дав йому 600 грн. і сказав, що решту грошей він йому поверне на наступний день, тобто 10.07.2011 року, після того як продасть мобільний телефон марки "Nokia-N-95".

10.07.2011 року, близько 12 год., він прийшов до ОСОБА_1 додому за рештою грошей. ОСОБА_1 повідомив, що він ще не продав мобільний телефон, а цей хлопець, що придбав його ноутбук сказав йому, що він поламаний і забрав у нього мобільний телефон "Nokia-N-95". та вимагає повернення грошей. Після цього, він домовився із ОСОБА_1 про зустріч та пішов додому по гроші в сумі 600 грн., які йому напередодні дав ОСОБА_1 Взявши із дому гроші, він пішов до будинку, в якому проживає ОСОБА_1 Біля будинку вони зустрілись і пішли на вул. Шкільну м. Борислава для того щоб забрати його ноутбук. На вул. Шкільній м. Борислава вони дійшли до дев"ятиповерхового будинку і ОСОБА_1 сказав йому, щоб він дав йому гроші в сумі 600 грн. та зачекав його під будинком, а він піде до даного хлопця та забере його ноутбук. Після цього він передав ОСОБА_1 гроші в сумі 600 грн. і той пішов у перший підїзд дев"ятиповерхового будинку, а він залишився чекати його під будинком. ОСОБА_1 повернувся приблизно через 20 хв. і сказав йому, що того хлопця вдома немає і щоб він підійшов до цього під'їзду будинку близько 20 год., що він його буде чекати і вони заберуть його компютер. Після цього вони із ОСОБА_1 розійшлись. ОСОБА_1 йому грошей в сумі 600 грн. не повернув. Він, повіривши ОСОБА_1, прийшов до вищевказаного підїзду дев"ятиповерхового будинку о 20 год. та став чекати ОСОБА_1, однак його так і не було, тоді він зрозумів, що ОСОБА_1 його обманув. Після цього, він ОСОБА_1 більше не бачив, але він неодноразово ходив до нього додому за місцем його проживання, однак його вдома ніколи не було /а.с.28-30 справи -125/11/;

показаннях свідка ОСОБА_19 на досудовому слідстві про те, що в 2008 році він у м. Львові придбав у одному із магазинів ноутбук "ASUS" із корпусом чорного кольору за ціною 3500 грн. В 2010 році він, прибираючи у будинку, знайшов документи до придбаного ним ноутбуку "ASUS", а оскільки пройшов термін гарантії то він їх викинув у смітник. Даним ноутбуком він користувався до червня 2011 року та на початку червня 2011 року він продав вищевказаний ноутбук своєму знайомому ОСОБА_10 за 1250 грн. Ноутбук був у робочому та справному стані /а.с.31-32 справи № 1-125/11/;

показаннях свідка ОСОБА_11 на досудовому слідстві про те, що09.07.2011 року, близько 18 год., він перебував на території ЗОШ № 3 м. Борислава разом із своїм товаришем ОСОБА_20 У цей час до них підійшов візуально знайомий йому молодий хлопець це був ОСОБА_1, який перебував із ще одним молодим візуально знайомим йому хлопцем, який стояв від них на відстані близько 10 м. Федис І.Б., підійшовши до них, запитав чи вони не знають, хто бажає придбати ноутбук "ASUS" за 1000 грн. Він вирішив придбати його для себе і запитав ОСОБА_1 чи компютер не є краденим, на що той йому відповів, що не крадений, а цей юнак, який стояв на відстані близько 10 м від них сказав йому, що це його особистий ноутбук, що він цей ноутбук придбав без документів. На вказану пропозицію придбати даний ноутбук за ціною 1000 грн. він погодився із метою в подальшому його перепродати. Після цього, він побіг додому по гроші. Через деякий час, повернувшись, він передав ОСОБА_1 гроші в сумі 1000 грн. і той разом із цим невідомим йому хлопцем кудись пішли, а він також пішов додому. Прийшовши додому, зателефонував до свого родича ОСОБА_21 та попросив його перепрограмувати програму "Віндовс" у придбаному ним ноутбуці, на що той погодився. Цього ж дня він відвіз придбаний ним ноутбук до ОСОБА_21 і там його залишив. Через декілька днів до нього на його номер мобільного телефону зателефонував ОСОБА_21 і сказав йому, що є людина, яка хоче придбати придбаний ним у ОСОБА_1 ноутбук за ціною 2000 грн., і він погодився його продати. Після цього, ОСОБА_21 продав вищевказаний ноутбук "ASUS" за ціною 2000 грн.

ОСОБА_1 назвав йому суму продажу 1000 грн., жодного мобільного телефону він ОСОБА_1 не давав /а.с.33-35 справи № 1-125/11/;

показаннях свідка ОСОБА_21 на досудовому слідстві про те, що09.07.2011 року, близько 19 год., до нього на його номер мобільного телефону зателефонував його родич ОСОБА_11 та повідомив йому, що він придбав собі ноутбук "ASUS", за ціною 1000 грн. та попросив його, щоб він йому перепрограмував компютерну програму "Віндовс". На його пропозицію він погодився. Цього ж дня, близько 21 год., до нього додому прийшов ОСОБА_11 та приніс ноутбук "ASUS",. Він перепрограмував вищевказаний ноутбук протягом тижня і возив його із собою у робочому автомобілі із метою зустріти ОСОБА_11 та йому його повернути.

В середині липня 2011 року він перебував у м. Самбір, сидячи у своєму автомобілі грав ігри на згаданому компютері. В цей час до нього підійшло троє невідомих йому хлопців та почали дивитись як він грає у ігри. Постоявши біля нього декілька хвилин, один із цих хлопців запитав його, чи він не продає ноутбук. Він йому відповів, що зможе його продати за ціною 2000 грн. і той невідомий йому молодий хлопець погодився придбати у нього компютер за вказаною ним ціною, і сказав йому, що іде додому по гроші. Після цього, він зателефонував до ОСОБА_11 та сказав йому, що є особа, яка хоче придбати його ноутбук за ціною 2000 грн. ОСОБА_11 відповів йому, щоб він продавав ноутбук, оскільки йому потрібні гроші. Приблизно за дві години до нього підійшов вищевказаний юнак і, оглянувши ноутбук, передав йому гроші в сумі 2000 грн., а він у свою чергу передав йому ноутбук "ASUS", мишку та зарядний пристрій до нього. Повернувшись із м. Самбір, він повернув гроші в сумі 2000 грн. ОСОБА_11 /а.с.36-38 справи № 1-125/11/;

аналогічних показаннях свідка ОСОБА_22 даних на досудовому слідстві /а.с.39-40 справи № 1-125/11/;

заяві потерпілого ОСОБА_23 від 11.07.2011 року про вчинення відносно нього ОСОБА_3Б шахрайських дій /а.с.3 справи № 1-125/11/;

протоколі явки з повинною від 23.07.2011 року, в якому ОСОБА_3 зізнався в тому, що 09.07.2011 року він вчинив шахрайські дії відносно ОСОБА_23 /а.с.9 справи № 1-125/11/;

показаннях потерпілого ОСОБА_24 про те, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8. 25.06.2011 року, після обіду, він знаходився в центрі м. Борислава. На собі мав вельветову безрукавку синього кольору, в якій знаходилися: близько 200 грн., паспорт громадянина України виданий на його ім"я, ідентифікаційний код, пенсійна довідка, пластикова картка "ОСОБА_9 Аваль", на рахунку якої було близько 780 грн., пін код доступу до пластикової картки, мобільний телефон "Сіменс А50", в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного звязку ""Київстар" № НОМЕР_1, на рахунку якого було близько 6 грн., а також звязка з трьох ключів від вхідних дверей будинку по вул. Тустановецькій,150 м. Борислава. Знаходячись в центрі м. Борислава, він зайшов у приміщення кафе "Барабський міст", де випив 0,5 л пива. Після цього вийшов на площу ОСОБА_25 м. Борислава, де посидів на лавочці, оскільки додому не поспішав. Тоді зайшов у кафе "Вояж", де знову ж випив 0,5 л пива та 100 г горілки. Вийшовши з кафе "Вояж", посидів ще деякий час на лавочці на площі ОСОБА_25 м. Борислава. Близько 22 год. - 22 год. 30 хв. вирішив піти до свого сина, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_9, номера його будинку не пригадує. Додому йшов через Парк культури та відпочинку м. Борислава. Коли пройшов поміж будинками, то у місці, де не було освітлення, в цей момент на нього накинулося двоє невідомих йому осіб, які нанесли йому декілька ударів у голову та спину, внаслідок чого він упав на землю. Після цього, невідомі особи продовжували наносити йому удари руками і ногами по всьому тілу. Він прикривав своє обличчя руками та кликав на допомогу. ОСОБА_17 говорив до невідомих осіб, щоб вони його не били, а він їм все віддасть, але вони не звертали на його крики жодної уваги. В цей момент почув, як невідомі особи зняли з нього його безрукавку з усіма його речами, які в ній знаходилися та повтікали. Описати даний осіб та впізнати їх не може, оскільки не бачив їхніх облич, так як у даному місці не було освітлення. Йому заподіяно матеріальної шкоди на суму 1100 грн.

На наступний день, 26.06.2011 року, знаходився дома і йому було погано, оскільки боліла голова, його нудило і він рвав. Думав, що це пройде. Проте, 27.06.2011 року його стан не покращувався і син з дочкою відвезли його в Дрогобицьку міську лікарню, де його помістили на стаціонарне лікування з діагнозом закрита черепно-мозкова травма. На лікуванні в Дрогобицькій міській лікарні перебував протягом одного тижня.

Крім цього, 26.06.2011 року вранці він ходив у Парк культури та відпочинку м. Борислава, щоб знайти свої речі, оскільки думав, що невідомі особи могли викинути його документи. Знайшов лише свою вельветову безрукавку синього кольору біля дитячого садку, що розташований у вищезазначеному парку, яку забрав з собою додому. Інших своїх речей він не знайшов.

Просить підсудних суворо не карати. Родичі підсудного ОСОБА_2 відшкодували йому матеріальну шкоду в розмірі 700 грн.;

показаннях свідка ОСОБА_13 про те, що він працює оперуповноваженим сектору карного розшуку Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області. 04.08.2011 року він складав протокол явки з повинною, під час складання якого ОСОБА_2 добровільно повідомив про обставини розбою, вчиненого ним та ОСОБА_1 відносно потерпілого ОСОБА_8 та надав відповідні пояснення. 05.08.2011 року аналогічний протокол явки з повинною він склав відносно ОСОБА_1, який теж добровільно надав пояснення з приводу вчинення злочину відносно ОСОБА_8 Фізичного, психологічного тиску на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не чинилося. Від послуг адвоката вони відмовилися;

показаннях експерта ОСОБА_26 про те, що він працює завідувачем Дрогобицького районного відділення ЛОБСМЕ і проводив судово-медичну експертизу по матеріалах справи ОСОБА_8 Останній пояснив, що 25.06.2011 року, біля 22-23 год., у м. Бориславі невідомі хлопці підбігли до нього, збили його з ніг та нанесли йому удари руками та ногами по різних частинах тіла, після чого зняли з нього безрукавку, в кишенях якої були документи та особисті речі, та втекли. При проведенні експертизи робити фотознімки тілесних ушкоджень не передбачено. Ним було оглянуто історію хвороби ОСОБА_8, в якій записані ті самі тілесні ушкодження, які були виявлені і ним при проведенні експертизи. У ОСОБА_8 були наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, садна в ділянці надбрівної дуги зліва, на обох ліктях, а спині справа, синці в ділянці лівої очниці та на передній поверхні правого колінного суглобу. Ці тілесні ушкодження були спричинені внаслідок контактної взаємодії з твердим тупим предметом, можливо в час та при обставинах вказаних освідуваним і відносяться: черепно-мозкова травма з ушкодженнями на обличчі - до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров"я, решта ушкоджень - до категорії легких тілесних ушкоджень. Свій висновок №634 від 08.08.2011 року підтримує повністю;

показаннях свідка ОСОБА_27 на досудовому слідстві про те, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_10 разом з ОСОБА_2, своєю малолітньою дитиною та бабою ОСОБА_2

25.06.2011 року, протягом цілого дня, вона перебувала у квартирі своєї тітки ОСОБА_28, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_11. Близько 24 год. до квартири її тітки прийшов її співмешканець ОСОБА_2 і повідомив, що він знайшов пластикову карточку "ОСОБА_9 Аваль" і попросив її, щоб вона пішла разом з ним до банкомату та подивилася чи є на даній карточці гроші, взявши з квартири білу зимову шапку та бороду Діда Мороза білого кольору. Їй стало дивно чому ОСОБА_2 взяв з собою ці речі, на що він відповів, що пластикову карточку хтось міг викрасти та викинути, а в банкоматі мається камера відео спостереження. Після цього, вони разом пішли до банкомату, що розташований біля будівлі "ОСОБА_9 Аваль" по вул. Грушевського м. Борислава. Підійшовши до вищезазначеного банкомату, ОСОБА_2 вставив у нього пластикову карточку та почав вводити пін-код з банківського конверта від даної карточки. На чиє ім"я була видана дана карточка вона не звернула уваги. ОСОБА_2 близько 02 год. 30 хв. 26.07.2011 року зняв з рахунку тієї пластикової карточки гроші у сумі 770 грн.

Після цього, вони вдвох на АЗС, що розташована на вул. Коваліва у м. Бориславі, за ті гроші придбали сигарети та пиво і згодом повернулися до квартири її тітки. Решту грошей ОСОБА_2 витратив у наступні дні на продукти харчування.

Куди ОСОБА_2 подів шапку та бороду Діда Мороза після того як зняв гроші з банкомату не бачила.

Вона не бачила, щоб ОСОБА_2 в цей вечір мав при собі мобільний телефон "Сіменс А50", чийсь паспорт громадянина України або інші документи. ОСОБА_17 він не мав грошей. Гроші він зняв лише з вищезазначеної банківської пластикової карточки.

04.08.2011 року до неї додому у с. Ясеницю-Сільну Дрогобицького району приїхали працівники Бориславського МВ, які привезли її до Бориславського МВ та почали розпитувати чи відомо їй щось про грабіж, який трапився 25.06.2011 року на площі ОСОБА_25 м. Борислава. Вона повідомила, що їй про це нічого не відомо, проте працівники міліції показали їй роздруківку з фотографіями з камери спостереження банкомату "ОСОБА_9 Аваль", що по вул. Грушевського м. Борислава, на якій вона побачила свою фотографію та фотографію свого співмешканця ОСОБА_2С, який мав на обличчі бороду Діда Мороза. Побачивши дану фотографію, вона все пригадала, та повідомила працівникам міліції все, що їй було відомо про цей випадок.

У цей же день при спілкуванні зі своїм співмешканцем ОСОБА_2 з його слів їй стало відомо, що він разом з ОСОБА_1, 25 серпня 2011 року, близько 23:00 год., пограбували невідомого їм чоловіка, який перебував у стані алкогольного сп'яніння позаду магазину "Технолюкс", що на площі ОСОБА_25 м. Борислава. ОСОБА_17 ОСОБА_2 розповів, що він забрав у невідомого чоловіка пластикову банкоматну картку, з якої вони згодом разом зняли гроші у вищезазначеному банкоматі по вул. Грушевського м. Борислава, а ОСОБА_1 викрав з безрукавки мобільний телефон /а.с.34-36 справи № 1-126/11/;

показаннях свідка ОСОБА_29 на досудовому слідстві про те, що 08.08.2011 року, о 17 год. 50 хв., був присутній в якості понятого під час проведення відтворення обстановки та обставин події з участю підозрюваного ОСОБА_2 Під час проведення відтворення підозрюваний ОСОБА_2 добровільно, без будь-якого фізичного та психологічного тиску розповів та показав місце, де він 25.06.2011 року, ввечері, разом з ОСОБА_1 відкрито викрали майно у невідомого їм громадянина. ОСОБА_2 вказав на місце, що розташоване на відстані 20 м від тильної сторони будинку №1 на площі ОСОБА_25 м. Борислава, в якому розташований магазин "Технолюкс", та повідомив, що саме у цьому місці він разом з ОСОБА_1 відкрито викрали у невідомого чоловіка його безрукавку. ОСОБА_17 ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 підбіг ззаду до того чоловіка та, вхопивши його руками за спину ззаду, повалив на землю, після чого ОСОБА_2 тримав його на землі, а ОСОБА_1 знімав з невідомого їм чоловіка безрукавку. Після цього, ОСОБА_2 підійшов до огорожі дитячого садка, що розташована у Парку культури та відпочинку м. Борислава, де разом з ОСОБА_1 оглянули вміст кишень викраденої безрукавки і він забрав собі пластикову банківську карточку разом з пін-кодом доступу, а ОСОБА_1 забрав собі мобільний телефон "Сіменс" та документи невідомого чоловіка та його паспорт. Викрадену безрукавку вони двоє викинули у вищезазначеному місці /а.с.80-81 справи № 1-126/11/;

аналогічних показаннях свідка ОСОБА_30 /а.с.80-81 справи № 1-126/11/;

показаннях свідка ОСОБА_28 на досудовому слідстві про те, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_12, кев.80. 25.06.2011 року разом з нею у квартирі знаходилася ОСОБА_27 та ОСОБА_2 ОСОБА_2 вийшов з квартири та кудись пішов, а ОСОБА_27 залишилась разом з нею. Близько 24 год. ОСОБА_2 повернувся у квартиру та разом з ОСОБА_27 кудись пішли. ОСОБА_2 взяв з її квартири бороду Діда Мороза, чи брав він шапку пригадати не може. 26.06.2011 року, біля 03-04 год., вони двоє повернулися додому та пригостили її пивом і сигаретами, які принесли з собою. Про те, що ОСОБА_2 придбав пиво та сигарети за гроші, які зняв з банківської карточки, яку попередньо відкрито викрав у невідомого чоловіка їй нічого не відомо /а.с.176-177 справи № 1-126/11/;

показаннях свідка ОСОБА_15 про те, що він працює слідчим СВ Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області і розслідував кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КК України. Всі дії проводив згідно з вмиогами КПК України. 05.08.2011 року до СВ Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області надійшов протокол явки з повинною від 04.08.2011 року, в якому ОСОБА_2 зізнався про вчинення з ОСОБА_31 розбою відносно потерпілого ОСОБА_8 05.08.2011 року відповідно до ст.115 КПК України було затримано підозрюваного ОСОБА_2, якому було розяснено право на захист, однак він таким правом не скористався, про що було складено протокол відмови від захисника та винесено постанову про прийняття відмови від захисника від 05.08.2011 року.

ОСОБА_17 явка з повинною була і написана ОСОБА_1 05.08.2011 року, про що свідчить протокол явки з повинною від 05.08.2011 року. 09.08.2011 року в порядку ст.115 КПК України було затримано підозрюваного ОСОБА_1, якому було розяснено право на захист, однак він таким правом не скористався, про що було складено протокол відмови від захисника та винесено постанову про прийняття відмови від захисника від 09.08.2011 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 добровільно зізналися у вчиненні розбою. Показання на досудовому слідстві теж давали добровільно.

При відтворенні обстановки та обставин події, яке проводилося з підозрюваним ОСОБА_2 08.08.2011 року та з обвинуваченим ОСОБА_1 11.08.2011 року за участю понятих, підозрюваний та обвинувачений відповідно, розповіли та показали про обставини вчиненого ними розбою;

картці первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, від 27.06.2011 року, в якій зазначено, що 27.06.2011 року у приймальне відділення дрогобицької міської лікарні № 1 звернувся ОСОБА_8 з діагнозом закрита черепно-мозкова травма /а.с.4 справи № 1-126/11/;

заяві потерпілого ОСОБА_8 від 15.07.2011 року про вчинення відносно нього злочину /а.с.7 справи № 1-126/11/;

протоколі явки з повинною від 04.08.2011 року, в якому ОСОБА_2 зізнався у про вчинення ним разом ОСОБА_3 розбійного нападу на невідому особу 25.06.2001 року, біля 23 год. 30 хв., у м. Бориславі у Парку культури та відпочинку /а.с.20 справи № 1-126/11/;

повідомленні заступника директора з питань безпеки та правового захисту "ОСОБА_9 Аваль" від 19.07.2011 року № с14-88-0-1-13-416-КІБ та двома фотографіями, які були виконані 26.06.2011 року, о 02 год.31 хв., засобами відео спостереження банкомату Львівської обласної дирекції АТ "ОСОБА_9 Аваль", що розташований у м. Бориславі, по вул. Грушевського,2 за трансакціями, виконаними за карткою "Онікс Пенсійний" № 9890******998376 /власник рахунку ОСОБА_8Л./ в сумі 770 грн. /а.с.29-30 справи № 1-126/11/;

протоколі явки з повинною від 05.08.2011 року, в якому ОСОБА_3 зізнався про вчинення ним розбійного нападу на невідому особу 25.06.2011 року, біля 23 год., у м. Бориславі у Парку культури і відпочинку м. Борислава /а.с.31 справи № 1-126/11/;

довідках про вартість викрадених речей /а.с.41, 42 справи № 1-126/11/;

протоколі відтворення обстановки та обставин події від 08.08.2011 року з фототаблицями, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_2 повідомив та показав як він разом з ОСОБА_1 25.06.2011 року, близько 22 год. 30 хв., відкрито викрали чуже майно у невідомого їм громадянина позаду магазину "Технолюкс", що на площі ОСОБА_25,1 м. Борислава /а.с.77-79 справи № 1-126/11/;

протоколі виїмки від 10.08.2011 року, згідно з яким у потерпілого ОСОБА_8 було вилучено вельветову безрукавку синього кольору, яку у нього відкрито викрали 25.06.2011 року, близько 22 год. 30 хв., та яку він знайшов у Парку культури та відпочинку м. Борислава наступного дня /а.с.104 справи № 1-126/;

протоколі огляду предметів від 10.08.2011 року з фото таблицею, згідно з якими було оглянуто вельветову безрукавку синього кольору, яка була вилучена у ОСОБА_8 /а.с.105-106 справи № 1-126/11/;

висновку судово-медичного експерта № 634 від 08.08.2011 року, згідно з яким у ОСОБА_8 мались наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, садна в ділянці надбрівної дуги зліва, на обох ліктях, на спині справа, синці в ділянці лівої очниці та на передній поверхні правого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження були спричинені внаслідок контактної взаємодії з твердим тупим предметом, можливо в час та при обставинах вказаних освідуваним і відносяться: черепно-мозкова травма з ушкодженнями на обличчі - до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров"я, решта ушкоджень - до категорії легких тілесних ушкоджень /а.с.110-111 справи № 1-126/11/;

протоколі ставки віч-на-віч між обвинуваченим ОСОБА_32 та підозрюваним ОСОБА_3, які настоювали кожен на своїх показаннях /а.с.144-145 справи № 1-126/11/;

протоколі відтворення обстановки та обставин події від 11.08.2011 року з фототаблицями, згідно з яким обвинувачений ОСОБА_1 повідомив та показав як він разом з ОСОБА_2 25.06.2011 року, близько 22 год. 30 хв., відкрито викрали чуже майно у невідомого їм громадянина позаду магазину "Технолюкс", що на площі ОСОБА_25,1 м. Борислава /а.с.178-179 справа № 1-126/11/.

Показанням підсудного ОСОБА_2 про те, що він не причетний до заподіяння потерпілому ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров"я, а також не вчиняв крадіжки майна потерпілого ОСОБА_4, показанням підсудного ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв злочину щодо потерпілого ОСОБА_8, суд не надав віри і розцінив їх як такі, що дані з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені ними злочини, оскільки показання підсудних спростовуються наведеним вище аналізом доказами.

Крім цього, показання підсудного ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв злочину щодо потерпілого ОСОБА_8, а на досудовому слідстві себе оговорив, оскільки працівники міліції примусили його дати такі показання, погрожуючи застосуванням фізичного насильства та показання ОСОБА_2 про те, що він крадіжку кабелю не зчиняв, однак працівники міліції на досудовому слідстві пояснили йому, що за вчинення крадіжки кабелю він отримає мінімальну міру покарання, переконавши його написати явку з повинною, що він і зробив, суд до уваги не взяв, оскільки вони спростовуються матеріалами службового розслідування та постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.02.2012 року відносно працівників Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області за відсутністю в їх діях ознак злочинів, передбачених ст.ст.364, 365, 368 КК України.

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності суд прийшов до висновку про повне доведення винуватості підсудних у вчиненні ними інкримінованих їм злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних висновків і погоджується з ними.

Що стосується твердження апелянта ОСОБА_1 про те, що у процесі розслідування та розгляду кримінальної справи було порушене його право на захист, то воно не знайшло свого підтвердження в ході перевірки справи в апеляційному порядку. Адже як вбачається з матеріалів справи і ОСОБА_1 і ОСОБА_2 неодноразово розяснювалося їхнє право на отримання юридичної допомоги, однак вони відмовлялися від реалізації цього права, а в процесі розгляду справи в суді першої інстанції у них були захисники.

Щодо покарання, з яким засуджений ОСОБА_2 не погоджується, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину; обране з врахуванням особи засудженої та з врахуванням помякшуючих обставин вчинення злочину вперше, позитивні характеристики, та призначене в межах, встановлених санкціями статей обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду і вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим і не знаходить підстав для його скасування чи зміни, і не знаходить підстав для задоволення апеляцій засуджених.

Керуючись ст.ст.365,366,367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Бориславського міського суду Львівської області від 26 березня 2012 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляції засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без задоволення.

Головуючий:

Судді:

Оригінал ухвали.