Справа № 346/827/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду - ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

та секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника СВ Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківської області щодо невнесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :

16 лютого 2015 року ОСОБА_3 подав до суду скаргу на бездіяльність начальника СВ Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківської області щодо невнесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підтримуючи який в судовому засіданні пояснив, що 21.01.2015 р. він звернувся до начальника СВ, керівника Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області із письмовим повідомлення про вчинене проти нього кримінальне правопорушення, яке було виражене у організації замаху на його життя та волю в м. Кіровограді, на стоянці для автомобілів біля Центрального ринку о 12.20 год. 27.06.2014 р.

06.02.2015 р. він отримав лист з Коломийського РВ УМВС, згідно якого начальник Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 повідомляє про те, що його заява зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Коломийського МВ УМУВС за № 614 від 27.01.15 р., але у зв`язку з тим, що факт вчинення кримінального провадження мав місце в м. Кіровограді, то на підставі ст. 218 КПК України матеріали направлено в Кіровоградський МВ УМВС України в Кіровоградській області для проведення подальшої перевірки та прийняття рішення згідно чинного законодавства за вихідним № 1234 від 28.01.2015 р.

З цього повідомлення він зробив висновок, що керівник органу досудового розслідування, начальник СВ Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області проявив бездіяльність і не виконав умови ч. 4, ч. 1 ст. 214 КПК України та ч. 2, ч. 6 ст. 218 КПК України, що змусило начальника Коломийського МВ УМВС України у Івано-Франківській області ОСОБА_6 , перевищити свої повноваження, як керівника органу внутрішніх справ і дати йому зазначену відписку тому, хоч він з згідно положення про ведення ЄРДР не є керівником органу досудового розслідування, а керівник органу внутрішніх справ.

Вважає, що такі дії керівника органу досудового розслідування, начальника СВ Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області, є грубим порушенням ст. ст. 3,19 Конституції України, ст..2 ч. 3 ст. 11, ст. 24, ч. 1,2,3 ст. 214, ч.2, ч.6 ст. 218 КПК України, а тому просить суд поновити строк оскарження бездіяльності керівника досудового розслідування, начальника Коломийського MB УМВС України в Івано-Франківській області щодо невнесення відповідних даних до ЄРДР; визнати протиправною бездіяльність, керівника досудового розслідування, начальника СВ Коломийського MB УМВС України в Івано-Франківській області щодо невнесення відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його повідомлення від 21.01.2015 року про вчинення кримінального правопорушення; зобов`язати керівника органу досудового розслідуваний, начальника СВ Коломийського MB УМВС України в Івано-Франківській області у відповідності до вимог ч.1 ст. 214 КПК України невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, призначити слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування та розпочати, за цим повідомлення, про вчинення кримінального правопорушення, досудове розслідування у формі досудового слідства згідно ч.2 ст.214 та ч.2, ч. б ст. 218 КПК України, за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти скарги та просить відмовити у її задоволенні, оскільки дана скарга є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки начальником Коломийського МВ УВМС при розгляді повідомлення ОСОБА_3 було дотримано чинне законодавство.

Заступник начальника СВ Коломийського МВ УМВС в судовому засіданні теж заперечила проти задоволення скарги, оскільки повідомлення скаржника було розглянуто, і по ньому прийнято рішення згідно із Законом України Про звернення громадян, оскільки будь-які дії, які б свідчили про реальні наміри вчинити відносно ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст. 115 КК України, не вчинялися. Тобто в даному випадку відсутній факт вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. Незважаючи на те, що подана заява названа як заява-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення (злочин), оскільки не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення (злочину).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України 2012 року зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійною виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлений, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Згідно п. 3.5 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19 листопада 2012 р. № 1050 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2012 року за №2095/22407, заяви і повідомлення, що надійшли до чергової частини органу внутрішніх справ, у яких відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО доповідаються оперативним черговим начальникові органу внутрішніх справ або особі, яка виконує його обв`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України Про звернення громадян або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Дані вимоги законодавчих та нормативних актів України були дотримані при розгляді заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, п. 6 ч.2 ст. 115 КК України, яка зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події в Коломийському МВ УМВС (ЄО) за № 614.

Відповідно, вказане повідомлення було розглянуто, і по ньому прийнято рішення згідно із Законом України Про звернення громадян, оскільки будь-які дії, які б свідчили про реальні наміри вчинити відносно ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст. 115 КК України, не вчинялися.

Тобто в даному випадку відсутній факт вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України (ч.1 ст. 2 КК України), та, відповідно, підстав для кримінальної відповідальності.

Незважаючи на те, що подана заява названа як заява-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення (злочин), оскільки не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення (злочину).

Зважаючи на необхідність доступу до правосуддя необхідно поновити строк на оскарження бездіяльності керівника досудового розслідування, начальника СВ Коломийського MB УМВС України в Івано-Франківській області щодо невнесення відповідних даних до ЄРДР.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що заява ОСОБА_3 від 17.02.2015 р. не відповідає вимогам ч.5 ст. 214 КПК України, вважаю, що скарга є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного і керуючись ст., ст. 303, 306-307, 376 ч.2 КПК України,-

У х в а л и в:

Поновити строк оскарження бездіяльності керівника досудового розслідування, начальника СВ Коломийського MB УМВС України в Івано-Франківській області щодо невнесення відповідних даних до ЄРДР.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника СВ Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківської області щодо невнесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1