Справа № 461/6079/15-к
Провадження № 1-кп/461/105/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2016 року м.Львів Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене 28.04.2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001343 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 08.12.2009 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.309 КК України до 6 місяців арешту; 2) 14.12.2010 року Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,

в с т а н о в и в:

згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.12.2014 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік та застосовано до піднаглядового ОСОБА_4 такі обмеження: заборона виходити з дому з 22:00 год. до 06:00 год.; заборона виїзду за межі міста по власних справах без дозволу міліції; заборона перебувати в барах, кафе, ресторанах, та в районі перебування ДВК №40; прибувати на реєстрацію 2 рази на місяць в МР ВВС, із якими ОСОБА_4 був належним чином ознайомлений.

Незважаючи на встановлені обмеження, ОСОБА_4 діючи умисно, з метою ухилення від встановленого йому адміністративного нагляду, без дозволу керівництва Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області в період часу з 13.04.2015 року по 27.04.2015 року самовільно покинув місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та в період вказаного часу на відмітку в Галицький РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області не з`являвся.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав та пояснив, що раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, зокрема останній раз був засуджений 14.12.2010 року Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.12.2014 року йому було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік із покладенням певних обмежень, з якою ознайомився під особистий розпис. Проте, за час перебування під встановленим адміністративним наглядом самовільно, без дозволу керівництва Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області залишив місце проживання. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати та просить час для того, щоб підготуватися та вирішити питання з кредитом.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ст.395 КК України, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.395 КК України є правильною, оскільки останній, будучи особою, котра звільнена з місць позбавлення волі та щодо якої встановлено адміністративний нагляд самовільно залишила місце проживання, з метою ухилення від такого.

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого, зокрема те, що останній раніше неодноразово судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, тому суд призначає йому покарання в межах санкції інкримінованих йому частини статті КК України у виді арешту.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 194, 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ЛСІ УДПтС України у Львівській області до вступу вироку в законну силу, взявши під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 15 січня 2016 року.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1