1/2523/33/12Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2012 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої - судді Криворученко Д. П.

секретарі - Микитченко К.Г.,

прокурора - Сороки С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого у Чернігівській області, Чернігівському районі, с. Старий Білоус, вул. 30 років Перемоги,105А,

у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2011 р., біля 2100 год. ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись в будинку №105А по вулиці 30 років Перемоги, що в с. Старий Білоус, Чернігівського району, Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, умисно наніс три удари обухом сокири по лівій нозі ОСОБА_2, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого косого перелому верхньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоровя, строком понад 21 день.

У судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, заявлений прокурором та потерпілим цивільні позови, у відшкодування витрат повязаних зі стаціонарним лікуванням потерпілого та відшкодуванням завданої матеріальної шкоди - визнав, підтримав показання дані обвинуваченим на досудовому слідстві та по суті предявленого обвинувачення пояснив, що 22 жовтня 2011 року протягом всього дня вживав спиртне, випив біля трьох пляшок горілки. Десь близько 21 години він та його знайомі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 розпивали горілку в його будинку. Після випитого між останніми двома чоловіками виник конфлікт і вони почали битися. Його це дуже розлютило, він взяв сокиру і обухом вдарив три рази по лівій нозі ОСОБА_2. Потім його відтягнули до дому, а наступного дня йому викликали карету швидкої медичної допомоги і відвезли в лікарню.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, бо за станом здоровя він не може прийняти участь в судовому засіданні, заявлений цивільний позов та раніше дані свідчення підтримує повністю.

Зясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільних позовів, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками процесу не оспорюється доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення предявлене ОСОБА_1, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, наявність цивільного позову прокурора та потерпілого, особу винного - його вік, сімейний стан, освіту, стан здоровя, задовільну характеристику за місцем проживання, той факт, що підсудний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка помякшує покарання підсудному, суд вважає - щире каяття, а обставиною, що обтяжує покарання, суд рахує вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на певний строк у межах санкції частини статті, якою передбачена відповідальність за вчинений підсудним злочин, що є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочину, при конкретних обставинах справи, особу винного, помякшуючі покарання обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У звязку зі звільненням ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України.

Відповідно до медичного висновку від 24.11.2011 р., ОСОБА_1 страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, має синдром залежності, потребує лікування від алкоголізму, медичних протипоказань для лікування не має.

Враховуючи матеріали справи, суд вважає що хвороба підсудного не становить небезпеку для здоровя інших людей, а тому не має підстав застосовувати примусове лікування до підсудного, відповідно до ст.96 КК України.

Вирішуючи питання про цивільний позов прокурора Чернігівського району Чернігівської області до підсудного про відшкодування витрат в сумі 2805,88 грн. по стаціонарному лікуванню потерпілого від злочину ОСОБА_2, суд вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки доведений у судовому засіданні і визнаний підсудним. Згідно довідки головного лікаря КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня»вартість лікування ОСОБА_2, який лікувався у ортопедо-травматологічному відділені з 23.10.11 р. по 07.12.11 р., складає 2805,88 грн. /а.с.29/

Розвязуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 до підсудного про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2094,14 грн, суд враховуючи ту обставину, що він повністю визнаний підсудним та підтверджений документально вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню у повному обсязі. /а.с.24-26/

Враховуючи, що заподіяна шкода не відшкодована, а на телевізор, що належить підсудному і який зберігається у нього ж /а.с.49-50/, накладено арешт, з метою забезпечення цивільного позову, то на телевізор слід звернути стягнення, з метою часткового відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Речовий доказ сокиру, що зберігається в камері речових доказів Чернігівського РВ УМВС області, необхідно знищити. /а.с.17/

Судові витрати по справі відсутні.

Міру запобіжного заходу підсудному до набрання вироком законної сили слід залишити без змін підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323 - 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обовязку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили, залишити без змін - підписка про невиїзд.

Цивільний позов прокурора Чернігівського району Чернігівської області в інтересах КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня»до ОСОБА_1 про відшкодування витрат по стаціонарному лікуванню потерпілого від злочину ОСОБА_2 - задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_1 2805,88 грн. на користь КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня».

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2094,14 грн, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Звернути стягнення на телевізор, що належать на праві власності ОСОБА_1 для часткового відшкодування цивільного позову ОСОБА_2.

Речовий доказ: сокиру знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий Криворученко Д. П.