Справа № 11-947/11
Провадження №11/290/1372/11
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 рокум. Вінниця

колегія суддів судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Рупака А.А.

суддів Ляліної Л.М., Зайцева В.А.

з участю прокурора Миколайчука Д.Г.

при секретарі Маркіній Г.А.

засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за апеляцією прокурора, який затвердив обвинувальний висновок заступника прокурора міста Вінниці ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду міста Вінниці від 27 листопада 2009 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого менеджером ПП «Спецторг», раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та з застосуванням ст.69 КК України призначено покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку терміном на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України на нього покладені обовязок періодично зявлятись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.287 КК України та з застосуванням ст.69 КК України призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку терміном на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України на нього покладені обовязок періодично зявлятись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області 1276,7 гривень судових витрат за проведення експертизи.

Вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_4 02 серпня 2009 року біля 04 години 30 хвилин, будучи власником автомобіля НОМЕР_1, після спільного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_3, розуміючи та усвідомлюючи, що останній перебуває в стані алкогольного спяніння, допустив його до керування згаданим автомобілем. Під час здійснення посадки до автомобіляНОМЕР_1 та подальшого руху в якості пасажира ОСОБА_4, розуміючи те, що ОСОБА_3 не може безпечно керувати транспортним засобом, надав мовчазну згоду на такий рух та не відсторонив його від керування.

В свою чергу ОСОБА_3 02 серпня 2009 року близько 5 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи вищезгаданим транспортним засобом, рухаючись по вулиці Соборній в місті Вінниці, в районі перехрестя з вулицею Театральною в порушення вимог п.п.2.9а, 12.1, 12.4, 10.1 Правил дорожнього руху України не обрав безпечної швидкості руху з метою контролювання транспортного засобу та безпечного керування ним, рухаючись зі швидкістю понад 60 км/год, не переконавшись в безпечності маневру змінив напрям руху, виїхав на тротуар, де здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, заподіявши останнім тяжкі тілесні ушкодження, від яких обоє потерпілих померли на місці дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку та постановлення нового вироку через неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особам засуджених внаслідок мякості. На думку прокурора суд в мотивувальній частині вироку не зазначив, яка саме частина ст.69 КК України підлягає застосуванню і чому, за наявності обставини, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_3 (вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, порушення ряду пунктів ПДР України), відсутня необхідність призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами. Також погоджуючись з наявністю ряду обставин, які помякшують покарання засуджених, в сукупності з наслідками злочину та наявністю обставини, яка обтяжує покарання, на думку прокурора звільнення засуджених від відбування покарання з випробуванням є явно несправедливим внаслідок мякості.

Заслухавши доповідача, прокурора Миколайчука Д.Г., який підтримав апеляцію прокурора, пояснення засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає до часткового задоволення.

Суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляції не заперечуються.

Водночас наведені в апеляції прокурора доводи про порушення закону при призначенні засудженим покарання є обґрунтованими. Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Проте зазначені вимоги закону судом не дотримані, а звільнення засуджених від відбування основного покарання з призначенням іспитового строку відповідно до ст.75 КК України є явно несправедливим внаслідок мякості.

Звільняючи засуджених від відбування покарання з призначенням іспитового строку суд мотивував таке рішення тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 раніше не судимі, позитивно характеризуються, повністю визнали свою вину у вчиненні злочину, думку потерпілих про призначення покарання, а ОСОБА_3 крім цього позитивно характеризується за місцем роботи та на його утриманні перебуває батько інвалід 3-ї групи, мати хворіє інсультом. Також суд встановив обставини, які помякшують покарання щире каяття у вчиненому злочині, сприяння слідству в розкритті злочину, а у ОСОБА_3 також повне відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Проте наведені у вироку дані про особи винних не дають підстав для застосування ст.75 КК України та звільнення засуджених від відбування покарання. В даному випадку слід врахувати, що відповідно до ст.12 КК України вчинений злочин віднесених до тяжких, хоча і вчинений з необережності, наслідки злочину у вигляді загибелі двох осіб.

Крім цього, скасовуючи ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18.03.2010 року, Верховний Суд України в ухвалі від 12.05.2011 року вказав про незаконне звільнення засуджених від відбування покарання з випробуванням.

Однак з апеляції прокурора вбачається, що ним фактично не оспорено можливість застосування щодо ОСОБА_3 положень ст.69 КК України в частині призначення основного покарання, оскільки в апеляції вказано на неможливість непризначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами з огляду на наявність обтяжуючої обставини вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Також з ухвали Верховного Суду України від 12.05.2011 року вбачається, що виключення апеляційним судом застосування ст.69 КК України щодо ОСОБА_3 погіршує становище засудженого та таке виключення не вмотивовано.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, повністю визнав вину, розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував матеріальну та моральну шкоду, зявився з зізнанням, сприяв слідству в розкритті злочину. Також потерпілі просять не призначати суворого покарання. З урахуванням даних про обставини вчинення злочину, особи винного та наявності низки обставин, які помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочииу, суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування положень ч.1 ст.69 КК України, однак при винесенні вироку призначив покарання в межах санкції статті, а саме 5 років позбавлення волі.

З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_8 покарання з застосуванням ч.1 ст.69 КК України більш мякого виду, ніж передбачено санкцією статті, а саме обмеження волі.

Щодо ОСОБА_4, з урахуванням даних про особу засудженого та наявності обставин, які помякшують покарання, останньому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті, однак не на максимальний строк.

Такі покарання, на думку колегії суддів, будуть необхідними й достатніми для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.365, 366, 378, 379 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:

Апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок заступника прокурора міста Вінниці ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду міста Вінниці від 27 листопада 2009 року відносно ОСОБА_3 за ч.3 ст.286 КК України та ОСОБА_4 за ст.287 КК України скасувати в частині призначення покарання через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особам засуджених внаслідок мякості.

Призначити покарання ОСОБА_8 за ч.3 ст.286 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України у вигляді 5 (пяти) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд.

В строк відбування покарання ОСОБА_8 зарахувати термін перебування під вартою з 02 серпня 2009 року по 27 листопада 2009 року, перерахувавши на підставі ст.72 КК України один день перебування під вартою до двох днів обмеження волі.

Призначити покарання ОСОБА_4 за ст.287 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити підписку про невиїзд.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через апеляційний суд Вінницької області протягом одного місяця з моменту його проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: