1-кс/638/1465/15
638/7518/15-к У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою
м. Харків 04 травня 2015 року
Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого (підозрюваного) ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 , а також захисника - ОСОБА_5
Прокурор звернувся з відповідним клопотанням.
В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 14 лютого 2015 року сержант ОСОБА_3 , на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14 січня 2015 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 призваний до лав Збройних Сил України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 (на даний час умовне найменування - військова частина польова пошта НОМЕР_1 ), яка дислокується у АДРЕСА_2 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №50 від 10 березня 2015 року сержант ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду майстра майстерні взводу регламенту та ремонту ремонтної роти вказаної військової частини.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №82 від 14 квітня 2015 року сержант ОСОБА_3 вибув із вказаної військової частини у відрядження та того ж дня прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , для відновлення озброєння та військової техніки.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію, а відповідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14 січня 2015 року оголошено її проведення протягом 2015 року із дня набуття чинності цього Указу.
Відповідно ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, сержант ОСОБА_3 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
У відповідності до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військовим майном являється державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.
Однак, 01 травня 2015 року сержант ОСОБА_3 , в порушення вказаних норм чинного законодавства України, будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , вирішив стати на злочинний шлях, привласнити та обернути на свою користь бойові припаси військової частини, які мав намір використати у подальшому на власний розсуд.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення бойових припасів, 01 травня 2015 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, сержант ОСОБА_3 , знаходячись в наметовому містечку, яке розташоване на військовому полігоні військової частини польова пошта НОМЕР_3 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знайшов та поклав до власної сумки та в кишені військової форми в яку був одягнутий бойові припаси військової частини, а саме: 1 гранату РГО із запалом до неї, 2 гранати РГД-5 із запалами до них, 1 граната Ф-1 із запалом до неї, 56 набоїв калібру 5,45 мм та 42 набої калібру 9 мм, привласнивши їх в такий спосіб. При цьому командуванню військової частини про це не доповів та до відповідного місця зберігання їх не здав, таким чином привласнивши зазначені бойові припаси, які в подальшому 02 травня 2015 року були виявлені та вилучені у сержанта ОСОБА_3 працівниками правоохоронного органу.
В наслідок вказаних протиправних дій сержанта ОСОБА_3 державі спричинено матеріальну шкоду розмір якої встановлюється.
Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про обрання стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в наступних матеріалах кримінального провадження: допити свідків, огляди місць подій, та інших матеріалах кримінального провадження.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
При цьому, 01 травня 2015 року, сержант ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді майстра майстерні взводу регламенту та ремонту ремонтної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , усвідомлюючи, що, знайшовши бойові припаси має доповісти відповідним командирам, здати вищевказані бойові припаси до відповідного місця зберігання, але умисно цього не зробив, тобто, своїми діями сержант ОСОБА_3 почав виконувати об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст. 410 КК України, тобто привласнення бойових припасів.
Крім того, сержант ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 в разі застосування у подальшому більш м`якого виду запобіжного заходу аніж тримання під вартою, має перебувати у військовій частині, де останній матиме змогу вчинити інкримінований йому злочин повторно, або інше кримінальне правопорушення
Крім того, відповідно до положень ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка перебуваючи на волі переховується від органу досудового розслідування.
Так, ОСОБА_3 підозрюється у привласненні бойових припасів в умовах особливого періоду, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про обрання стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в наступних матеріалах кримінального провадження: допити свідків, огляди місць подій, а також інших матеріалах кримінального провадження.
Оцінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_3 та відповідно до ст. 194 КПК України, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні вказаного клопотання.
Захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання.
При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місті його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини та утриманців, наявність у підозрюваного постійного міста роботи або навчання, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, розмір майнової шкоди у завданні якої підозрюється особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.
Беручи до уваги те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків передбачених п.1. п.5. ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчена можливість щодо не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1. п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що підозрюваний, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд обирає для ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
Відповідно до вимог ст.ст.199,182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України - в розмірі 80 (вісімдесяти) мінімальних заробітних плат, що відповідає 102400 гривен.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211,213, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання - задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02 травня 2015 року з 13.25 години.
Визначити суму застави у розмірі 102400 гривен (сто дві тисячі чотириста гривен ) , які необхідно внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_3 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого , прокурора, чи суду за першою вимогою; 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк, але з моменту вручення ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому ст.ст. 111,112 КПК України.
Слідчий суддя: