Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/2475/15-к
Провадження № 1-кп/483/29/2016
ВИРОК
Іменем України
02 лютого 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001245 від 16 листопада 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Горинка Кременецького району, Тернопільської області, є громадянкою України, має повну загальну середню освіту, не працює, не судима, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
14 листопада 2015 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні кафе «Іжачок» по вулиці Ювілейній в селі Рівне, Очаківського району Миколаївської області, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , під час виниклого конфлікту, тримаючи лівою рукою за волосся, долонею правої руки нанесла чотири удари по голові ОСОБА_4 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку. Згідно з висновком судово-медичного експерта Очаківського відділення МОБ СМЕ № 80 від 18.11.2015 року виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження за класифікацією ступенів тяжкості відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні винною себе визнала повністю та показала, що 14 листопада 2015 року вона разом із сестрою ОСОБА_6 , приїхала до бару в с. Рівне Очаківського району Миколаївської області. Між ОСОБА_6 та потерпілою виникла суперечка, під час якої остання образливо висловилася на адресу ОСОБА_7 . Обвинувачена, почувши це, схопила лівою рукою потерпілу за волосся, а правою долонею нанесла 3-4 удари по голові ОСОБА_4 . Також, обвинувачена нанесла 3-4 удари ногою по тулубу потерпілої. У вчиненому ОСОБА_5 розкаялася, цивільний позов визнала в частині завданої злочином матеріальної шкоди.
Допитана в судовому засіданні потерпіла підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснила, що 14 листопада приблизно о 19.30 вона разом із друзями прийшла до бару «Іжачок» в с. Рівне Очаківського району Миколаївської області. Там вже перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Остання підійшла до столика, де сиділа потерпіла, та почала звинувачувати її в тому, що у 2006 році ОСОБА_4 сприяла тому, щоб в ОСОБА_6 відібрали дітей. Потерпіла також пояснила, що дійсно з 2003 року вона працює в службі у справах дітей і у 2006 році начальником служби було прийнято рішення про відібрання дітей у громадянки ОСОБА_7 . При цьому, потерпіла жодним чином на рішення не впливала, оскільки не займала керівну посаду, а працювала спеціалістом служби у справах дітей. Також, потерпіла не мала відношення до виконання цього рішення, а тому мотиви, з яких ОСОБА_6 постійно звинувачує її, є незрозумілими. Під час бесіди в кафе ОСОБА_4 звинуватила ОСОБА_6 у вживанні спиртних напоїв, після чого ззаду підійшла ОСОБА_5 та схопила потерпілу за волосся. Під час бійки обвинувачена нанесла потерпілій приблизно чотири удари рукою та чотири удари ногою. 16 листопада 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Очаківської центральної районної лікарні зі скаргами на головний біль та втрату свідомості і тоді ж написала заяву про вчинення злочину. Протягом 10 днів ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні, витративши 895 грн 63 коп. на придбання ліків та рентген. Крім того, завдану їй моральну шкоду потерпіла оцінює у 2000 гривень, оскільки вчинення злочину супроводжувалося образливими криками про те, що потерпіла не може мати дітей.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності її позиції немає; їй роз`яснено, що у такому випадку, вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченої, стосуються експертного висновку та обґрунтування цивільного позову.

Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину і кваліфікує її дії - за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дослідивши дані про особистість обвинуваченої, суд встановив, що за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особистість винної, а саме те, що вона не судима, не працює, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження суд приходить до висновку, що обвинуваченій має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та перевиховання в межах санкції частини статті кримінального закону.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачена не працевлаштована, суд дійшов висновку про необхідність призначити їй покарання у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченої 895 грн 63 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що підтверджені чеками на придбання ліків, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої в частині стягнення суми моральної шкоди, суд виходить з такого.
Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.
У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України та роз`яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Розмір відшкодування моральної шкоди, на думку суду, не повинен призводити до збагачення особи.

Враховуючи обставини вчинення злочину, характер нанесених потерпілій тілесних ушкоджень, тривалість втрати працездатності та, відповідно, стаціонарного лікування, фізичних і душевних страждань потерпілої, виходячи із засад виваженості та розумності, суд дійшов висновку, що задоволення позову в частині стягнення з обвинуваченої 1000 грн моральної шкоди відповідатиме принципу справедливості по відношенню, як до обвинуваченої, так і до потерпілої.
Речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти ) годин громадських робіт за місцем проживання.

Міра запобіжного заходу до ОСОБА_5 не обиралась.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченої матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 895 (вісімсот дев`яносто п`ять) грн 63 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій, потерпілій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий: