АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/5788/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/46/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 05 січня 2016 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001672 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, разом з додатками - повернуто прокурору Тернівського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для усунення виявлених недоліків.

Учасники судового провадження:

прокурор- ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8

потерпіла ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.12.2015 про повернення прокурору обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні № 0001672 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України у зв`язку з істотним порушенням судом 1 інстанції вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, у новому складі суддів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001672 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, разом з додатками - повернуто прокурору Тернівського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для усунення виявлених недоліків.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Так, відповідно обвинувального акта відносно ОСОБА_10 , який своїми діями заподіяв майнову шкоду потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 9300 гривень. Однак, з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, що по кримінальному провадженню проводилася експертиза для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, проведення якої, відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України є обов`язковим і не проведення якої є порушенням вимог ст. ст. 91, 92 та 242 КПК України та порушує право на захист обвинуваченого через не конкретизацію обвинувачення.

Також, згідно до положень п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити дату і місце його складення та затвердження.

Як вбачається із наданого до суду обвинувального акту, його було складено 15 вересня 2015 року в приміщенні Тернівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Бірюзова, 2 (а.с. 4 останній абз.), про те, подія злочину відбулась 17 вересня 2015 року, та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 вересня 2015 року. Також із реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що повідомлення про підозру було пред`явлено 18 вересня 2015 року.

Крім того у датах затвердження вказаного обвинувального акту маються виправлення, які унеможливлюють встановлення дати його затвердження та які не засвідченні належним чином, що унеможливлює достовірно встановити дату затвердження обвинувального акту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається , що дана ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону. Так, ч.3 ст.314 КПК України передбачає, що повернення обвинувального акту прокурору є можливим за умови його невідповідності вимогам КПК України, тобто вимогам, які передбачені безпосередньо ст.291 КПК України. Такі вимоги при складанні обвинувального акту дотримано.

Відповідно до підпункту 3 пункту б частини 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 за №223-1430/0/4-12 "Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291,292 К ПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки. Жодного з порушень, передбачених листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які є підставою для повернення обвинувального акту прокурору під час проведення підготовчого судового засідання, не встановлено.

Крім того, в ухвалі суду І інстанції зазначено, що не надається можливим достовірно встановити дату затвердження обвинувального акту, що не відповідає дійсності, оскільки в обвинувальному акті тричі зазначено дату затвердження та погодження прокурором обвинувального акту, а саме 27.10.2015. Аналогічну дату зазначено і в розписці обвинуваченого ОСОБА_6 про отримання ним копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_6 дійсно повідомлено про підозру 18.09.2015, що відповідає даті, зазначеній в обвинувальному акті.Разом з тим, в обвинувальному акті помилково зазначено дату його складання, однак дана обставина не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора .

Обвинувачений та його захисник кожен окремо, заперечували проти апеляційної скарги прокурора.

Потерпіла підтримала апеляційну скаргу прокурора.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є не тільки забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду, а й повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Повертаючи, обвинувачений акт прокурору, суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, що по кримінальному провадженню проводилась експертиза для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, проведення якої, відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України, є обов`язковим.

Доводи апеляції прокурора про незаконність ухвали суду, якою обвинувальний акт був повернутий прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України для усунення недоліків, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити… розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Вказана обставина, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

В силу п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, в порушення вказаних вимог закону, в обвинувальному акті та в доданих до нього матеріалах відсутні відомості про проведення відповідної експертизи з метою визначення розміру матеріальних збитків, яка є обов`язковою відповідно до вимог вказаної статті КПК України.

Суд першої інстанції, в підготовчому судовому засіданні, беручи до уваги обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, на думку колегії суддів, зробив об`єктивний висновок щодо невідповідності вказаного процесуального документу вимогам ст. 291 КПК України, в зв`язку з чим, відповідно до своїх повноважень, передбачених ст. 314 КПК України, прийняв обґрунтоване рішення про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами закону, саме на слідчого та прокурора покладено обов`язок звернутися до експерта для визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру. Перекладення цих обов`язків на суд, суперечить засадам кримінального провадження, визначеним в Главі 2 КПК України і є недопустимим, оскільки, згідно чинного КПК України, власна ініціатива суду щодо збирання додаткових доказів є суттєво обмеженою і суперечить процесуальному статусу суду з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та наявності у сторони обвинувачення обов`язку доказування.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади (в тому числі і органи прокуратури) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Враховуючи вищевикладене, доводи прокурора, що суд з формальних підстав повернув обвинувальний акт, колегія суддів розцінює як надумані, оскільки невиконання прокурором імперативної норми щодо обов`язкового проведення експертизи для встановлення розміру матеріальних збитків є істотним порушенням і суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону і правильно повернув його прокурору, в тому числі і з цих підстав.

В ході досудового розслідування, прокурору слід звернути увагу і вжити заходів до усунення й інших недоліків, про які зазначив суд в своїй ухвалі, зокрема щодо невідповідностей обвинувальному акті дати його складання.

Крім того, посилання прокурора на роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, наданих в інформаційному листі «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» № 223-1430/0/4/12 від 03 жовтня 2012 року, не може бути прийняте до уваги, бо суд в своїй діяльності керується не інформаційними листами, а Законами.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону, позбавляють можливості суд прийняти законне та обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню по суті, а тому суд першої інстанції правильно прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність з вимогами КПК України у зв`язку з чим відповідні доводи прокурора задоволенню не підлягають, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Жовтневого райнного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2015року запобіжний захід обраний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжено до 14 січня 2016 включно. (а.кп.39-40)

Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження,згідно з якими обвинуваченому пред`явлене обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину та які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового слідства, колегія суддів не знайшла підстав для скасування або зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тому приходить до висновку, про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам , передбаченим ст.. 177 КПК України останній може продовжити злочинну діяльність , ухилитись від судового слідства, виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі, переховуватись від суду, впливати на потерпілу і свідків, які можуть підлягати допиту у тому числі і за клопотанням обвинуваченого.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 до11 березня 2016 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331,405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П ОС Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення,

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року, якою повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001672 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, разом з додатками - прокурору Тернівського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для усунення виявлених недоліків залишити без змін.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України до 11 березня 2016року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3