Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 1-188/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО вересня 2011 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді - Мельника І.І.

секретаря - Матейко О.С.

прокурора - Головашкіна В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Галичі справу про обвинувачення ОСОБА_1, 08 вересня 1991 року

народження, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобовязаного, несудимого, громадянина України, за ст. 185 ч. 1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2 вчинив крадіжку чужого майна при слідуючих обставинах:

В період часу з 25 по 28 серпня 2011 року, перебуваючи в квартирі своєї тітки ОСОБА_3, яка одиноко проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що тітка періодично залишала його в квартирі одного та знаючи про те, що вона зберігає в квартирі грошові заощадження, шляхом вільного доступу таємно викрав 12500 грн., викрадаючи гроші частинами, а саме, 25.08.2011 року викрав 4500 грн., 27.08.2011 року викрав 4000 грн., а 28.08.2011 року викрав решту 4000 грн. , заподіявши ОСОБА_3 збитків на загальну суму 12500 грн. Гроші в сумі 11800 грн. підсудний потратив на власні потреби, а решту 700 грн. 30 серпня 2011 року в нього були вилучені працівниками міліції.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою винність в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю і суду пояснив, що в м. Бурштині по вул. Калуській, 9/31 проживає його рідна тітка - ОСОБА_3. Вона проживає одна і в серпні 2008 року він близько місяця проживав в її квартирі. За цей період часу дізнався, де тітка зберігає гроші і в кінці проживання вирішив їх викрасти. Так, 25 серпня 2011 року, коли тітка пішла до сусідки, залишивши його одного, він викрав частину грошей в сумі 4500 грн. Через два дні, тобто 27.08.20011 року він знову залишився в квартирі сам і викрав ще 4000 гр., а наступного дня викрав решту 4000 грн. Більшу частину грошей він повернув як борг своєму знайомому та потратив на власні потреби, а 700 грн. 30 серпня 2011 року в нього виявили та вилучили працівники міліції.

В даний час він повернув тітці частину грошей в сумі 4000 грн., а решту грошей зобоязується їй повернути протягом шести місяців, з чим тітка погодилась. У вчиненосу розкаюється, просив не застосовувати щодо нього надто суворої міри покарання.

Вважає за недоцільне досліджувати інші докази, оскільки вину визнає повністю і не оспорює фактичних обставин справи.

Потерпіла ОСОБА_3 звернулася до суду з письмовою заявою, із змісту якої вбачається, що підсудний повернув їй частину грошей в сумі 4000 грн., а решту грошей зобовязався повернути їй протягом шести місяців. На суворості покарання підсудному вона не наполягає.

Заслухавши пояснення підсудного та потерпілої, міркування прокурора, який теж вважає за недоцільне досліджувати інші докази суд вважає, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК України, оскільки він вчинив крадіжку чужого майна і вину свою у скоєному злочині визнав повністю.

Призначаючи підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який судиться вперше, у вчиненому розкаюється, потерпіла не наполягає на суворості покарання підсудному.

Як особа, за місцем проживання підсудний характеризується позитивно.

З врахуванням вищенаведених обставин, які помякшують покарання і в сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину суд вважає за можливе призначити підсудному покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з часу проголошення вироку через Галицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_5