Справа № -
Провадження № 1-52/10
В И Р О К

іменем України

01 квітня 2010 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого- судді Лошак О.О.

з участю секретаря Макар С.В.

прокурора Романовського І.О.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рогатині кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, в порядку п.1 ст.89 КК України не судимого, військовозобов`язаного, працює на посаді інструктора Бурштинського молодіжно-спортивного клубу карате-до «Тайфун», у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна у великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло.

Злочин вчинено при таких обставинах.

24 вересня 2002 року ОСОБА_3 організував вчинення злочину. А саме, 24 вересня 2002 року біля 10 години зустрівся з своїм знайомим ОСОБА_4, якому розповів про те, що в смт.Букачівці Рогатинського району є будинок в якому не живуть господарі, а тому з цього будинку можна викрасти речі, гроші, золоті вироби. ОСОБА_4 на його пропозицію погодився. З метою вчинення крадіжки вони 24 вересня 2002 року приїхали в смт.Букачівці, де ОСОБА_3 показав ОСОБА_4 житловий будинок ОСОБА_5, розповів про місце розташування кімнат в будинку. Цього ж дня біля 22 години ОСОБА_4 прийшов до будинку ОСОБА_5, де через вікно проник всередину житлового будинку. З будинку таємно викрав відеомагнітофон марки «Панасонік» вартістю 260 гривень, музичний центр «Техвуд» вартістю 550 гривень, чоловічу шкіряну куртку чорного кольору вартістю 660 гривень, дитячу куртку з шкіряного замінника вартістю 50 гривень, чоловічий спортивний костюм вартістю 150 гривень, рюкзак вартістю 15 гривень, золотий ланцюжок вартістю 810 гривень, золотий ланцюжок вартістю 135 гривень, золотий ланцюжок вартістю 100 гривень, золотий перстень з синім каменем вартістю 180 гривень, перстень золотий вартістю 135 гривень, перстень золотий вартістю 120 гривень, перстень золотий вартістю 55 гривень, золоті сережки вартістю 105 гривень та 620 доларів США, вартість яких в перерахунку за курсом Національного банку становила 3 304 гривні 29 копійок, всього майна на загальну суму 6 764 гривні 29 копійок. Частину викраденого, а саме 310 доларів США та золотий ланцюжок вартістю 135 гривень, 25 вересня 2002 року передав ОСОБА_3.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину щодо предявленого йому обвинувачення визнав повністю та пояснив, що в 2002 році він був кілька разів в гостях в смт.Букачівці в знайомого ОСОБА_6. Знав про те, що в будинку фактично ніхто не проживає, оскільки батьки ОСОБА_7 на роботі за межами України, а він не ночує вдома. Цього ж дня він повернувся в м.Бурштин, де зустрів знайомого ОСОБА_4. Він розповів ОСОБА_4 про те, що знає будинок звідки можна викрасти речі та гроші. ОСОБА_4 зацікавила його пропозиція, а тому вони цього ж дня поїхали в смт.Букачівці. Він показав ОСОБА_4 житловий будинок, де ніхто не проживає та повернувся додому в м.Бурштин. 25 вересня 2002 року в м.Бурштині зустрів ОСОБА_4, який передав йому 310 доларів США та золотий ланцюжок. У вчиненому щиро розкаюється, повністю усвідомив скоєне, засуджує свою поведінку. Збитки потерпілій відшкодовано повністю одразу після скоєння крадіжки в вересні 2002 року. На час скоєння злочину був особою молодого віку, йому тільки виповнилося 18 років, не в повній мірі усвідомлював, що робить. Не розумів, що немає права виїжджати з місця проживання, будучи на підписці про невиїзд. В даний час повернувся в Україну, працевлаштувався на посаду інструктора молодіжно-спортивного клубу карате-до «Тайфун». Просить суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим підсудним, його вина у вчиненні злочину доведена також сукупністю зібраних та перевірених в судовому засіданні доказів: показаннями потерпілого, свідка, протоколами слідчих дій та іншими доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. Перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, яка в 2008 році померла. В 2002 році він та дружина періодично виїжджали на роботу в Польщу, в житловому будинку ніхто не проживав. В вересні 2002 року ними було виявлено крадіжку речей, грошей та золотих виробів із житлового будинку. Слідчими органами були встановлені особи, які скоїли крадіжку. Частину викраденого їм було повернуто, за решту сплачено кошти ще в 2002 році. В 2002 році органами досудового слідства було визнано потерпілою його дружину, як власника будинковолодіння. В 2008 році дружина померла. В 2010 році потерпілим визнаний він. Матеріальних претензій до ОСОБА_3 не має, оскільки збитки повністю відшкодовані. Просить суворо ОСОБА_3 не карати, не позбавляти його волі.

З показань свідка ОСОБА_4, оголошених в судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.306 КПК України вбачається, що 24 вересня 2002 року біля 10 години в м.Бурштині він зустрів свого знайомого ОСОБА_3Є, який розповів йому про те, що в смт.Букачівцях є будинок звідки можна викрасти речі та гроші. Його зацікавила пропозиція ОСОБА_3, а тому вони вдвох цього ж дня поїхали в смт.Букачівці. ОСОБА_3 показав йому житловий будинок, де ніхто не проживає, пояснив розміщення кімнат в будинку та повернувся додому в м.Бурштин. Він залишився в Букачівцях, дочекався сутінків та між 21 та 22 годинами вчинив крадіжку майна. 25 вересня 2002 року в м.Бурштині він зустрів ОСОБА_3 та передав йому 310 доларів США та золотий ланцюжок. За кілька днів їх затримали працівники міліції, яким вони розповіли про скоєне. Викрадені речі, гроші, золоті вироби повернули потерпілим. За викрадений відеомагнітофон компенсували його вартість, оскільки він при викраденні вийшов з ладу.

З протоколу огляду місця події від 28 вересня 2002 року та схеми, яка долучена до протоколу, вбачається, що при огляді житлового будинку громадянки ОСОБА_5 в смт.Букачівцях виявлено порушення обстановки, розкидані речі. (а.с.5-7).

Відповідно до протоколу огляду речових доказів від 15 жовтня 2002 року встановлено викрадені речі чотири персні, куртку з шкіряного замінника (а.с.35).

Відповідно до протоколу виїмки від 09 жовтня 2002 року в ОСОБА_4 був виявлений та вилучений відеомагнітофон марки «Панасонік».

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, про доведеність вини підсудного в організації вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Відповідно до ч.2 ст.29 КК України організатор підлягає відповідальності за відповідною частиною статті 27 КК України і тією статтею (частиною статті) Особливої частини КК України, яка передбачає злочин, вчинений виконавцем. ОСОБА_3 сам безпосередньо не виконував обєктивної сторони злочину. Особливістю правової оцінки діянь співучасника є те, що вона потребує ще й обовязкової вказівки на відповідну частину ст.27 КК України, що передбачено ч.2 ст.29 КК України, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику про злочини проти власності». За таких обставин та доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.3 ст.27 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна у великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в житло.

Обираючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином; особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.с.115), по місцю навчання, проживання та місцю роботи характеризуються позитивно (а.с. 71,72,131), одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, молодий вік підсудного на час скоєння злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання підсудному, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання ним вини; повне добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди під час досудового слідства (а.с.13).

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

З врахуванням наведених судом обставин, що пом`якшують покарання підсудного, які суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням особи винного, обставин справи, позиції прокурора в судовому засіданні, який в судових дебатах просив застосувати до підсудного правила ч.1 ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.4 ст.185 КК України, суд приходить до висновку, що при призначені покарання підсудному необхідно застосувати ч.1 ст.69 КК України, тобто призначити покарання ОСОБА_3 нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.4 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

З врахуванням тяжкості вчиненого злочину та обставин його вчинення, особи винного, щирого каяття у вчиненому та активного сприяння у розкритті злочину, тієї обставини, що в ОСОБА_3 на утриманні є малолітня дитина, позитивних характеристик, наявності місця роботи, повного добровільного відшкодування збитків потерпілому на досудовому слідстві, позиції потерпілого у судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування призначеного покарання, а тому на підставі ст.75 КК України його слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази по справі: музичний центр, чоловічу шкіряну куртку, чоловічу куртку з шкіряного замінника, чоловічий спортивний костюм, рюкзак, чотири золотих ланцюжки, чотири золотих персні, золоті сережки, 620 доларів США, які були передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5, слід повернути потерпілому ОСОБА_8 (а.с.37).

Керуючись ст.ст.323,324, 327 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27 КК України, ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання з застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обовязку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід для засудженого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з під варти в залі суду.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання термін тримання під вартою з 02 березня 2010 року по 01 квітня 2010 року включно.

Речові докази, які були передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5, музичний центр, чоловічу шкіряну куртку, чоловічу куртку з шкіряного замінника, чоловічий спортивний костюм, рюкзак, чотири золотих ланцюжки, чотири золотих персні, золоті сережки, 620 доларів США повернути потерпілому ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: Лошак О.О.