Справа №11/2190/598/2012 Головуючий у 1-й інстанції Скригун В.В.
Категорія: ч.1 ст.164 КК України Доповідач Черства Є.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2012 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі :

Головуючої судді: Черствої Є.О.,

Суддів: Литвиненко І.І., Красновського І.В.

За участю прокурора: Булах Д.С.

Засудженого: ОСОБА_1

Адвоката: ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 15 лютого 2012 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком: ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий: - 10.03.2005 року

Каланчацьким районним судом Херсонської

області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки

позбавлення волі, на підставі ст.75 КК

України, звільнений від відбування

призначеного покарання з

випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

та покладенням на нього обовязків,

передбачених ст. 76 КК України,-

засуджений за ч.1 ст.164 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.72 КК України, за правилами складання покарань, 2 рокам обмеження волі відповідає 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Каланчацького районного суду від 10.03.2005 року 2 роки 6 місяців, і остаточно призначене покарання, згідно до ст. 72 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 змінено з підписки про невиїзд на тримання під вартою, взятий під варту в залі суду. Строк відбування покарання рахується з 15 лютого 2012 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено.

ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за скоєння слідуючого злочину.

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 30 вересня 2004 року його було зобовязано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки Альони, ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак, з січня 2006 року він не працює, матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, аліменти не сплачує, на неодноразові виклики державного виконавця не зявлявся, тобто злісно ухилявся від сплати аліментів, в результаті чого станом на 01 грудня 2011 року має заборгованість по аліментам у сумі 18 433,69 гривен.

У апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації його дій, вказує, що призначене йому покарання є занадто суворим, у звязку з тим, що судом безпідставно була приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком, оскільки у 2007 році він відбув призначене йому покарання. Просить призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Від інших учасників процесу апеляції не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, думку прокурора, який заперечував проти апеляції засудженого ОСОБА_1 і просив апеляцію залишити без задоволення, а вирок суду залишити без зміни, засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію і просив вирок змінити, застосувати до нього ст.75 КК України, адвоката ОСОБА_2, яка підтримала апеляцію, просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Справа судом першої інстанції слухалася за правилами ч.3 ст.299 КПК України, тому фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій засудженого, не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує покарання, яке було призначено засудженому за попереднім вироком, і від якого він був звільнений з випробуванням, або призначає покарання за сукупністю вироків за іншими правилами, визначеними у статтях 71 і 72 КК України.

Аналіз матеріалів даної кримінальної справи свідчить, що призначене засудженому ОСОБА_1 покарання, повністю відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України. При його обранні суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого, а також всі інші обставини справи. Призначене ОСОБА_1 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Будь-яких істотних порушень кримінального та кримінально-процесуального законодавства, які б тягли безумовне скасування вироку, суд першої інстанції не допустив, а тому апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 15 лютого 2012 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: