У Х В А Л А

Справа №377/9/14-к

Провадження №1-кс/377/2/14

14 січня 2014 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

заявниці ОСОБА_3 ,

старшого слідчого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Славутичі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

У С Т А Н О В И В:

8 січня 2014 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області від 31 травня 2013 року про закриття кримінального провадження за результатами досудового розслідування, внесеного в ЄРДР за № 0000090 від 28.02.2013 року за її заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за фактом спричинення їй легких тілесних ушкоджень.

Заявниця вважає оскаржувану постанову незаконною і необґрунтованою, оскільки дії ОСОБА_6 свідчать про умисне вчинення їй легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та в завідому залишенні її без допомоги, в той час коли вона перебувала в небезпечному для життя стані після ДТП, коли ОСОБА_6 сам поставив її, як потерпілу, в небезпечний для життя стан.

Вислухавши пояснення заявниці, старшого слідчого, думку прокурора, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, вважаю на необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.

28.02.2013 року були внесені до ЄРДР за № 0000090 відомості на підставі заяви ОСОБА_3 від 27.02.2013 року про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Під час досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_3 , яка показала, що 26 жовтня 2012 року, перебуваючи біля будинку № 6 Талліннського кварталу м. Славутича Київської області, вона побачила автомобіль її чоловіка, з яким на той час у неї склалися неприязнені відносини. Вона вирішила поговорити із своїм чоловіком і підійшла до автомобіля, в якому сидів її чоловік. На її думку чоловік побачив її, що вона підходить до автомобіля, оскільки він сидів за кермом автомобіля, двигун автомобіля не працював. Підійшовши до автомобіля, вона відкрила праві задні пасажирські двері автомобіля та збиралася присісти в салон автомобіля на заднє пасажирське сидіння. Вона поставила в салон автомобіля ліву ногу і в цей час ОСОБА_6 різко з`їхав з місця, а вона в свою чергу встигла лише сховатися за відчинені двері автомобіля і не відпускала їх. Внаслідок чого, вона тримаючись за двері автомобіля, проїхала декілька метрів, а потім не маючи сил відпустила двері та впала на асфальтобетонне покриття і вдарилася головою об бардюрний камінь. Від падіння отримала тілесні ушкодження.

Згідно акту судово-медичного дослідження № 48 від 21.12.2012 року у ОСОБА_3 мало місце струс головного мозку, забиття м`яких тканин і садно теменної ділянки, садна на колінних суглобах. Ці тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, можливо в строк і при обставинах, зазначених в направленні Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, допитана як свідок ОСОБА_7 , підтвердила показання ОСОБА_3 в частині того, що дійсно бачила, як автомобіль чорного кольору рухався в Талліннському кварталі, а ОСОБА_3 трималась за ручку дверцят. Допитаний свідок ОСОБА_6 показав, що 26 жовтня 2012 року о 22 годині він перебував біля будинку № 4 Талліннського кварталу, але своєї дружини він не бачив, до автомобіля вона не підходила і до салону автомобіля не сідала. Допитані як свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 показали, що 26 жовтня 2012 року близько 22 години, коли ОСОБА_6 від`їхав від будинку № 4 Талліннського кварталу, то вони побачили, як з парку, який знаходиться в середині Талліннського кварталу, вибігла ОСОБА_3 та побігла за автомобілем, на якому поїхав ОСОБА_6 .. Коли ОСОБА_3 бігла, то вона впала. Після падіння вона піднялася і пішла за ними, висловлюючи в їх сторону образливі слова.

Постановою старшого слідчого від 31 травня 2013 року кримінальне провадження за результатами досудового розслідування, внесеного в ЄРДР за № 0000090 від 28.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрито за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 К України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зазначене завдання кримінального провадження при здійсненні спірного досудового розслідування та винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження в повному обсязі не виконано.

Так, незважаючи на те, що існують суперечності між показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 і потерпілою ОСОБА_3 , одночасні їх допити з метою усунення суперечностей , які мають важливе значення для правильного розслідування, слідчим не проведено.

В матеріалах кримінального провадження відсутній висновок судово-медичної експертизи.

Наявний в матеріалах кримінального провадження акт судово-медичного дослідження згідно ч.2 ст. 84 КПК України не є процесуальним джерелом доказів.

Під час досудового розслідування необхідно провести судово-медичну експертизу для визначення ступеня тяжкості виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, їх локалізації та механізму спричинення тілесних ушкоджень, оскільки ОСОБА_3 показала, що тілесні ушкодження, зазначені в акті судово - медичного дослідження, вона отримала, коли висіла на дверях автомобіля під час його руху та під час падіння на асфальтобетонне покриття та удару головою об бордюрний камінь. Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що ОСОБА_3 на дверях автомобіля не висіла, а бігла за автомобілем і впала сама. Таким чином, необхідно встановити при яких обставинах ОСОБА_3 отримала вищезазначені тілесні ушкодження.

Проведення судово-медичної експертизи слід доручити Київському обласному бюро СМЕ.

Без проведення зазначених процесуальних дій та інших дій, необхідність у проведенні яких може виникнути після їх виконання, досудове розслідування є неповним, що впливає на законність та обґрунтованість кінцевого рішення у справі.

Відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України до ЄРДР не вносились за відсутності заяви потерпілої, тому відповідно рішення про закриття кримінального провадження за даним фактом не приймалося.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подала заяву про поновлення пропущеного строку оскарження постанови про закриття кримінального провадження, яка підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як зазначено у п.3 ч.2 цієї статті, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

В заяві про поновлення строку на оскарження постанови старшого слідчого про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 вказує на поважну причину пропуску строку - оскарження нею постанови про закриття кримінального провадження до прокурора.

Як встановлено в судовому засіданні, оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 отримала 12 грудня 2013 року. Не погодившись із даною постановою, вона оскаржила її до прокурора м. Славутича Київської області. Лист прокурора м.Славутича Київської області про відмову у задоволенні скарги вона отримала 30 грудня 2013 року. 6 січня 2014 року ОСОБА_3 поштою відправила скаргу на постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження до суду, пропустивши десятиденний строк оскарження до суду зазначеної постанови.

Таким чином, вважаю, що строк оскарження постанови старшого слідчого про закриття кримінального провадження до суду пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

За таких обставин скарга потерпілої у відповідній частині є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303 - 307 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови старшого слідчого про закриття кримінального провадження .

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області від 31 травня 2013 року про закриття кримінального провадження за результатами досудового розслідування, внесеного в ЄРДР за № 0000090 від 28.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскар

Слідчий суддя ОСОБА_1