УХВАЛА
Іменем України
13 жовтня 2015 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову слідчого слідчого управління УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 від 07 вересня 2015 року про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій,

В С Т А Н О В И В :

19.06.2015 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №0000787 від 23 квітня 2015 року, винесену слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 29 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Заявник ОСОБА_4 в судові засідання, призначені на 01.10.2015 та 13.10.2015 року не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду поданої нею скарги, про що є докази в матеріалах справи, причин своєї неявки суду не повідомила, будь-яких клопотань до суду не подала.

Слідчий в судовому засіданні не заперечував щодо залишення скарги без розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема, рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування.

Основними засадами судочинства є, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 4 ч 3 ст. 129 Основного Закону України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене та враховуючи, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбачене ч. 1 ст. 303 КПК України базується на загальному принципі диспозитивності судового розгляду, зважаючи, що особа, яка подала скаргу в судові засідання тричі не з`явилась, причин своєї неявки не повідомила, подану скаргу не підтримала, що є диспозитивним правом особи, та розцінюється судом як втрату інтересу до предмету оскарження, а також враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ, слідчий суддя вважає, що подана скарга підлягає залишенню без розгляду.

Разом з тим, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини (у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 р. та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 р.) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого слідчого управління УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 від 07 вересня 2015 року про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1