Справа № 362/5593/15-к
Провадження № 1-кп/362/29/16
ВИРОК
Іменем України
17.02.2016 Васильківский міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченої - ОСОБА_8 ,
В період із вересня 2007 року по лютий 2016 року ОСОБА_8 допусила умисне невиконання рішення суду, що набрало законої сили та перешкоджала його виконанню при наступних обставинах.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду від 11.07.2007р. задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування права власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 , 1/3 частини земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою, 1/3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою. Виділено в користування ОСОБА_5 кімнату 1-3 пл. 11.8 м. кв. в будинку АДРЕСА_1 . Залишено в користуванні ОСОБА_8 кімнату 1-2 пл. 17.8 м. кв., будинку АДРЕСА_1 . Інші приміщення в будинку АДРЕСА_1 , а саме: 1-1 пл. 5, 4 м. кв. 1-4 пл. 13 м.кв., а також сарай, вбиральню, огорожу, залишено в загальному користуванні співвласників.

Забов`язано ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_5 в користуванні виділеним йому приміщенням та приміщеннями загального користування.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 03.07.2007 рішення Васильківського міськрайонного суду від 11.04.2007 залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
У відповідності до ч. 2 ст. 13 до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Васильківським міськрайонним судом 13.09.2007р. видано виконавчий лист № 2-274/2007р. про зобов`язання ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_5 в користуванні виділеним йому приміщенням та приміщеннями загального користування, який в подальшому направлено до Державноївиконавчої служби Васильківського МРУЮ в Київській області.

24.09.2007р. року відділом Державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ в Київській області постановою відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-274/2007р, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області про зобов`язання ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_5 в користуванні виділеним йому приміщенням та приміщеннями загального користування. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження врученоОСОБА_8
24.09.2007 року державним виконавцем винесено вимогу державного виконавця № 970/5, якою зобов`язано ОСОБА_8 виконати рішення суду в самостійному порядку.
04.02.2008 року державним виконавцем винесено вимогу державного виконавця № 508/5, якою зобов`язано ОСОБА_8 виконати рішення суду в строк до 11.02.2008 року.
Однак, у встановлений державним виконавцем строк ОСОБА_8 зазначене рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області не виконала, про що складено акт державного виконавця від 12.02.2008 року.
14.02.2008 року державним виконавцем винесено повторну вимогу державного виконавця № 508/5, якою зобов`язано ОСОБА_8 виконати рішення суду в строк до 21.02.2008 року.
Також, державним виконавцем ВДВСВасильківського МРУЮ в Київській області ОСОБА_10 разом із потерпілим ОСОБА_5 при здійсненні виїздів 12.02.2008 р.та 21.02.2008 р.до будинку, де проживає ОСОБА_8 ,розташованого по АДРЕСА_1 ., остання повідомляла, що виконувати рішення Васильківського міськрайонного суду від 11.04.2007 року відмовляється та до будинку державного виконавця не пускала. Також при неодноразових спробах потерпілого ОСОБА_5 пройти в будинок до належної йому кімнати, ОСОБА_8 фізично не впускала його до кімнати та чинила перешкоди, шляхом закриття вхідних дверей будинку на замок та відмови надання йому ключів від замка, після чого державним виконавцем ОСОБА_10 . 14.02.2008 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_8 штрафу за невиконання рішення суду та вимоги державного виконавця.
21.02.2008 року державним виконавцем складено акт про невиконання рішення в строк до 21.02.2008 року.
22.04.2008 року ВДВС Васильківського МРУЮ направлено до Васильківського міськрайонного суду Київської області клопотання про притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за скоєння злочину,передбаченого ч.1 ст. 382 КК Ураїни,а постановою старшого державного виконавця ОСОБА_10 від 25.04. 2008 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню рішення Васильківського міськрайонного суду від 11.04.2007 року за виконавчим листом № 2-274/2007р.

Ці умисні дії обвинуваченої ОСОБА_8 ,які виразилися в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили та перешкоджання його виконанню, органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України,

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст. 382 КК України визнала повністю та показала,що їй відомо про рішення Васильківського міськрайонного суду від 11.04.2007 року,яким її зобов`язано не чинити перешкод ОСОБА_5 в користуванні виділеним йому приміщенням та приміщеннями загального користування в будинку АДРЕСА_1 ,де вона проживає із своєю сім`єю . Для виконання цього рішення до неї додому приїзджав державний виконавець. В той час в неї був піврічний син 2007 року народження. Її не влаштовувало те,що для того,щоб зайти в свою кімнату ОСОБА_5 повинен був проходити через кімнату, в якій проживали діти,а тому, вона не виконала рішення суду. Державним виконавцем на неї було накладено штраф,який вона не сплатила. Чи надходили їй листи від ОСОБА_5 і коли саме вона не пам`ятає. Після 2011 року ОСОБА_5 не намагався користуватися будинком, в якому вона проживає, хоч інколи приїздив в с. Саливонки. Вона не проти того,щоб ОСОБА_5 користувався будинком і сараєм та згодна передати йому ключ від замка до вхідних дверей в будинку.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду від 11.07.2007 року за чим було визнано право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , та виділено йому в користування кімнату 1-3 площею 11,8 м.кв..Прихожу, кухню будинку,а також підсобні приміщення домоволодіння залишено в загальному користуванні. Суд також зобов`язав ОСОБА_11 не чинити йому перешкод в користуванні житлом та підсобними приміщеннями. На виконання рішення суду йому було видано виконавчий лист № 2-274/07,який він пред`явив для виконання до відділу державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ. Не дивлячись на вжиті державним виконавцем заходи, накладення на співвласника будинку ОСОБА_11 штрафу рішення суду залишається невиконаним до нинішнього часу. Він також направляв ОСОБА_11 листи із проханням виконати рішення суду. Деякі із листів вона одержала, а деякі відмовилася одержувати. Проте, на одержані листи відповіді вона не надала і рішення суду не виконала. В травні 2014 року він разом із державним виконавцем відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції їздили до ОСОБА_11 ,але вона відмовилася їх допустити до будинку і написала заяву на адресу начальника ВДВС про те, що вона не допустить його в будинок. Невиконання рішення суду із боку ОСОБА_11 продовжується до нинішнього часу. Діями ОСОБА_11 йому заподіяно матеріальну шкоду на суму 7 111грн. 97 коп. ,що складається із вартості ліків,придбаних для його лікування, і вартості проїзду в автобусі із м.Києва до м. Василькова в даній справі та моральну шкоду 97052 грн. 26 коп.,а всього 104164 грн. 23коп.,які він просить стягнути із ОСОБА_11 .. Завдану моральну шкоду він обґрунтовує тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_11 починаючи із 2007 року в нього погіршився стан здоров`я,а тому він періодично проходить курс лікування,змушений постійно звертатися за захистом своїх прав в різні інстанції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що в 2007 році він працював державним виконавцем ВДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції.18.09.2007 року до ВДВС надійшов виконавчий лист, виданий Васильківським міськрайонним судом боржником по якому являється ОСОБА_8 і яка була зобов`язана не чинити перешкод ОСОБА_5 в користуванні виділеним йому приміщенням та приміщенням загального користування в домоволодінні по АДРЕСА_1 . Ним було направлено на адресу ОСОБА_11 вимогу про добровільне виконання рішення суду, яке вона не виконала. Тому, ним повторно було направлено на адресу ОСОБА_11 вимогу про виконання рішення суду,яке вона добровільно не виконала. Тому, він разом із стягувачем ОСОБА_5 виїхав до ОСОБА_11 в с. Саливінки. Проте, в будинок вони не були допущені хоч ОСОБА_11 було попереджено про їхній приїзд. Після цього він знову направив ОСОБА_11 вимоги про виконання рішення суду. Проте,воно знову було не виконано. Тому,разом із стягувачем він знову поїхав с. Саливінки, але будинок був закритий. За невиконання рішення суду ним було двічі накладено штраф на ОСОБА_11 , після чого 22.04.2008 року ним було направлено подання до суду про притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду та 25.04.2008 року винесено постанову про закриття виконавчого провадження.

Як вбачається із наданого прокурором та дослідженого в судовому засіданні рішення Васильківського міськрайонного суду від 11.04.2007 року ОСОБА_8 була зобов`язана не чинити перешкод ОСОБА_13 в користуванні виділеним йому приміщенням та приміщенням загального користування в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 115-118).

Як вбачається із зобов`язань в порядку ст. 76 ЗУ «Про виконавче провадження» датованих 24.09.2007 року ,04.02.2008 року та 14.02.2008 року направлених державним виконавцем ОСОБА_12 на адресу обвинуваченої ОСОБА_8 їй було запропоновано добровільно виконати рішення Васильківського міськрайонного суду від 11.04.2008 року (а.с. 121-122,125).

Як вбачається із акту державного виконавця ОСОБА_12 від 12.02.2008 року 14.02.2008 року та 21.02.2008 року ним разом із стягувачем ОСОБА_5 було здійснено виїзд в с. Саливонки до будинку АДРЕСА_1 ,але будинок був закритий,хоч боржник ОСОБА_8 по телефону була попереджена про приїзд державного виконавця (а.с. 123-124,126,129).

Як вбачається із листів - пропозицій, наданих суду потерпілим від 20.09.2011 року,06.04.2012 року,10.02.2014 року ним направлялися пропозиції ОСОБА_8 щодо виконання рішення суду від 11.04.2008 року (а.с. 72-73).

Із копії звернення ОСОБА_8 до начальника ВДВС Васильківського МРУЮ від 25.05.2014 року, наданого представником потерпілого вбачається, що обвинувачена відмовляється допускати потерпілого у виділену йому кімнату (а.с. 196).

Надані суду покази обвинуваченою,потерпілим,державним виконавцем свідком ОСОБА_10 ,дослідженні судом докази свідчать про те, що не дивлячись на неодноразові вимоги та пропозиції із боку державного виконавця і потерпілого ОСОБА_8 не вжила будь яких заходів на виконання рішення Васильківського міськрайонного суду від 11.04.2007 року. Посилання ОСОБА_8 на те, що потерпілий ОСОБА_5 із 2011 року не намагався користуватися належною йому частиною будинку суд не бере до уваги,оскільки обвинувачена проігнорувала законні вимоги державного виконавця і ніяким чином не відреагувала на неодноразові пропозиції ОСОБА_5 на забезпечення його доступу до будинку АДРЕСА_1 , а в своїй заяві начальнику ВДВС Васильківського МРУЮ від 15.05.2014 року висловила своє небажання допускати ОСОБА_5 в належне йому приміщення.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що починаючи із вересня 2007 року,коли державним виконавцем відділу ДВС Васильківського МРУЮ було зобов`язано ОСОБА_8 виконати рішення Васильківського міськрайонного суду від 11.04.2007 року та не чинити перешкод ОСОБА_5 в користуванні виділеним йому приміщенням загального користування будинку АДРЕСА_1 , обвинувачена проігнорувала вимогу і не дивлячись на повторну вимогу державного виконавця,накладення двічі на ОСОБА_8 державним виконавцем штрафу за невиконання його вимог та неодноразові письмові звернення до неї потерпілого із проханням виконати вищевказане рішення суду, невиконала його і на час розгляду кримінального провадження в суді,що свідчать про те, що своїми умисними діями,які виразилися в умисному невиконанні рішення суду,що набрало законної сили та перешкоджання його виконанню ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України. Дане правопорушення є триваючим.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, береться до уваги обставина, пом`якшуюча відповідальність обвинуваченої ОСОБА_8 щире каяття.

Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченої ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання повинне відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину вчиненого обвинуваченою, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу винної,яка характеризується посередньо,наявність однієї пом`якшуючої обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі.

Одночасно, суд вважає за можливе виправлення засудженої без відбування покарання ,а тому застосовує до неї вимоги ст.ст. 75-76 КК України, та приймає рішення про звільнення її від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї певних обов`язків.

Оскільки кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_8 на день набрання чинності ЗУ «Про амністію в 2014 році» тривало,а тому цей закон не може бути застосований відносно неї.

Виходячи із вимог ст. 61-62 КПК України цивільний позивач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди,яку йому завдано кримінальним правопорушенням,а саме діями,що випливають із пред`явленого обвинувачення. ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення в умисному невиконанні рішення суду та перешкоджання його виконанню. При цьому їй не вмінено те, що вона завдала шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_5 .

У відповідності до вимог п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 03.12.1997 року, стягнення із засудженого безпосередньо на користь потерпілого витрат, пов`язаних з його явкою за викликом є неприпустимим. Тому, позовні вимоги потерпілого в частині стягнення на його користь із обвинуваченої матеріальної шкоди,яка складається із витрат пов`язаних придбанням ліків на його лікування та проїзд на виклики до правоохоронних органів та суду задоволенню не підлягають.

Що стосується моральної шкоди завданої потерпілому,то керуючись вимогами ст..ст. 1167 1168 ЦК України,поважний вік потерпілого,його стан здоров`я,душевні страждання,які він переніс внаслідок вчинення обвинуваченою протиправних дій,яка не допускала його до батьківського будинку,де він виріс та приймав участь в його будівництві, керуючись принципом розумності,виваженості та справедливості, матеріальний стан обвинуваченої, суд визначає її в розмірі 17 000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. ст. 75-76 КК України ОСОБА_14 від відбування покарання звільнити із випробуванням,встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік 6(шість) місяців та покласти на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк ОСОБА_8 відраховувати із 17.02.2016 року.
В задоволенні клопотання ОСОБА_8 про звільнення її від відбування покарання на підставі ст. 1 ЗУ «Про амністію в 2014 році» - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_14 на користь ОСОБА_5 завдану йому моральну шкоду в розмірі 17 000(сімнадцять)тисяч гривень.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій ОСОБА_8 і прокурору.

Суддя ОСОБА_1