11 лютого 2016 року
Справа № 199/8872/14-к
У Х В А Л А
11 лютого 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченого - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченому за ч.2 ст.194 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст.194 КК України.
Прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що. є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин за який відповідно до ч. 2 ст. 194 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою запобігання ОСОБА_8 , переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання у кримінальному провадженню іншим чином та можливості вчинення іншого кримінального правопорушення.
Доказами наявності цих ризиків якими є: ОСОБА_8 , під час досудового розслідування неодноразово не з`являвся до слідчого за викликом, не має постійного джерела доходу, адже офіційно ніде не працює, скоїв злочин на ґрунті ревнощів; обвинувачений ОСОБА_8 з метою тиску на свідка гр. ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні звертався до Індустріального відділення міліції (наразі Індустріальний ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області) з заявою про вчинення відносно нього злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, необґрунтовано підозрюючи у його вчиненні свідка гр. ОСОБА_9 , що є прямим тиском на зазначеного свідка та підтвердженням ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України; свідок ОСОБА_10 під час допиту в судовому засіданні в Амур-Нижньодніпровському суді під звукозапис, який наявний у матеріалах кримінального провадження заявив, що до нього додому приїжджав ОСОБА_8 і просив дати свідчення, що начебто він не бачив, хто спалив автомобіль потерпілого, а в подальшому приїжджав також батько ОСОБА_8 і просив його поміняти свідчення, пропонував йому гроші за відмову від показань, але він йому відмовив.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_8 не має постійного доходу, адже офіційно ніде не працює, хронічних або тяжких захворювань не має, під час досудового розслідування неодноразово не з`являвся до слідчого за викликом, наявні обґрунтовані ризики, а саме: незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також зважаючи на те, що до ОСОБА_8 не може бути застосовано інші менш суворі запобіжні заходи згідно п.1-4 ч.1 ст.176 КПК України, бо вони не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбаченим чинним законодавством та забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується матеріалами досудового слідства.
Просив суд задовольнити заявлене клопотання.
Потерпілий та його представник підтримали клопотання прокурора, просили суд його задовольнити.
Обвинувачений та його захисники проти заявленого прокурором клопотання заперечували, просили суд його задоволенні відмовити.
Заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України для обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Натомість прокурором при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, тому суд має право має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Застосовуючи до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, суд врахував та оцінив сукупність всіх обставин кримінального провадження, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним останнього у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців, репутацію обвинуваченого, майновий стан обвинуваченого.

Таким чином на підставі вищевикладеного, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4,8 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 194, 314, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 11.04.2016, включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_4 ,, свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;
- здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1