Справа №480/1944/15-к
Вирок
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при ссекретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь АР Крим, росіянина, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, до засудження офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.05.2013 року Гагаринським районним судом М.Севастополя АР Крим за ч.З ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.2 ст.189, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, яке відбував у Ольшанській виправній колонії УДПтС України в Миколаївській області (№53),
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.391 КК України,
В с т а н о в и в:
ОСОБА_5 відбуваючи покарання в Ольшанській виправній колонії № 53 УДПтС України в Миколаївській області за вироком Гагаринського районного суду М.Севастополя АР Крим від 27.05.2013 за ч.З ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.2 ст.189, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, неодноразово порушував установлений режим відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та вчинив нове кримінальне правопорушення, пов`язане зі злісною непокорою законним вимогам адміністрації виправної установи за наступних обставин.
Згідно до вимог ст. 9 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб, виконувати законні вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених, з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань. Невиконання засудженими своїх обов`язків і законних вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.
Згідно ст.107 КВК України засуджені до позбавлення волі зобов`язані: суворо дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи, правомірних взаємовідносин з персоналом установи, виконувати всі законні вимоги персоналу установи.
Засудженому ОСОБА_5 було роз`яснено вимоги статті 391 КК України та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України.
Так, під час відбування покарання в Ольшанській виправній колонії № 53 УДПтС України в Миколаївській області, розташованої за адресою: Миколаївська область Миколаївський район, смт. Ольшанське, вул. Промислова, 1, ОСОБА_5 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення порядку відбування покарання.
25.07.2014 року за порушення розпорядку дня та нетактовну поведінку по відношенню до представників адміністрації, правами начальника Ольшанської виправної колонії № 53 УДПтС України в Миколаївській області, засудженого ОСОБА_5 було обґрунтовано піддано дисциплінарному стягненню у вигляді переведення до дисциплінарного ізолятору строком на 15 діб.
Крім цього, 29.08.2014 року за зберігання забороненого предмета та нетактовну поведінку по відношенню до персоналу установи, правами начальника Ольшанської виправної колонії № 53 УДПтС України в Миколаївській області, засудженого ОСОБА_5 було обґрунтовано піддано дисциплінарному стягненню у вигляді переведення до дисциплінарного ізолятору строком на 15 діб.
24.09.2014 року за зберігання хлібної закваски, правами начальника Ольшанської виправної колонії № 53 УДПтС України в Миколаївській області, засудженого ОСОБА_5 було обґрунтовано піддано дисциплінарному стягненню у вигляді переведення до дисциплінарного ізолятору строком на 3 доби.
Зокрема, 07.03.2015 року за зберігання заборонених предметів, правами начальника Ольшанської виправної колонії № 53 УДПтС України в Миколаївській області, засудженого ОСОБА_5 було обґрунтовано піддано дисциплінарному стягненню у вигляді переведення до дисциплінарного ізолятору строком на 10 діб.
Також, 06.04.2015 року за зберігання заборонених предметів, правами начальника Ольшанської виправної колонії № 53 УДПтС України в Миколаївській області, засудженого ОСОБА_5 було обґрунтовано піддано дисциплінарному стягненню у вигляді переведення до дисциплінарного ізолятору строком на 15 діб.
Крім цього, 07.05.2015 року за невиконання законних вимог персоналу установи, недотримання правомірних взаємовідносин по відношенню до персоналу установи та вживання спиртних напоїв, правами начальника Ольшанської виправної колонії № 53 УДПтС України в Миколаївській області, засудженого ОСОБА_5 було обґрунтовано піддано дисциплінарному стягненню у вигляді переведення до дисциплінарного ізолятору строком на 15 діб.
Крім цього, 19.05.2015 року за порушення розпорядку дня в камері ДІЗО, правами начальника Ольшанської виправної колонії № 53 УДПтС України в Миколаївській області, засудженого ОСОБА_5 було обгрунтовано піддано дисциплінарному стягненню у вигляді переведення до ПКТ строком на 3 місяці.
Відповідно до вимог ст. 118 КВК України особи засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею».
06.07.2015 року згідно графіка чергування засудженими в ПКТ, засуджений ОСОБА_5 повинен був залучатися до чергових робіт по прибиранню камери № 25 приміщення камерного типу.
Приблизно о 09 годин 15 хвилин, 06.07.2015 року під час проведення обходу сектору максимального рівня безпеки у приміщенні камерного типу камери № 25, адміністрацією установи у складі: начальника сектору максимального рівня безпеки ОСОБА_6 , в.о. начальника першого заступника начальника установи ОСОБА_7 , заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_8 , в.о. начальника ВНіБ ОСОБА_9 , начальника відділення СПС №2 ОСОБА_10 , начальника ВПО ОСОБА_11 , о/у оперативного відділу ОСОБА_12 , о/у оперативного відділу ОСОБА_13 в супроводі чергового помічника начальника установи ОСОБА_14 та з фельдшером медичної частини ОСОБА_15 було виявлено, що у камері № 25 ПКТ, куди було переведено засудженого ОСОБА_5 було не прибрано, а саме: віконні грати були брудні, спальні місця були в пилу та в столі знаходилось сміття.
Так, 06.07.2015 року, приблизно о 09:20 год., начальником сектору максимального рівня безпеки ОСОБА_6 , було поставлено засудженому ОСОБА_5 законну вимогу - приступити до виконання робіт по прибиранню камери, згідно до вимог ч.5 ст. 118 Кримінально-виконавчого кодексу України та п.2, ч.З Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 29.12.2014 року №2186/5.
Незважаючи на вищезазначену вимогу представників адміністрації Ольшанської ВК № 53 приступити до робіт, засуджений ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився від її виконання і заявив, що прибирати в кімнаті не буде, при цьому скарг на стан здоров`я з його боку не надходило.
Працівниками адміністрації установи, а саме в.о. першого заступника начальника установи ОСОБА_7 знову було запропоновано засудженому ОСОБА_5 приступити до виконання робіт пов`язаних з прибиранням камери ПКТ, на що останній належним чином не відреагував і продовжував ухилятися від проведення прибирання у зазначеній камері.
Отже, органом досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 оголошено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань.
28.12.2015 року між прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 391 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. При цьому, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 має понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме: позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гагаринського районного суду м. Симферополя Автономної Республіки Крим від 27.05.2013 року і остаточно призначити покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст. ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та прокурору.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.
Розглядаючи в порядку ч. ч. 3, 4 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у звязку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Так, злочин передбачений ст.. 391 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, визначена в межах санкції ст. 391 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено
Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 повністю усвідомлюють зміст угоди про визнання винуватості, цілком розуміють свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України та КК України суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
За вчинення злочину передбаченого ст. 391 КК України обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 469, 472, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 28 грудня 2015 року між прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гагаринського районного суду м. Симферополя Автономної Республіки Крим від 27.05.2013 року та остаточно визначити ОСОБА_5 до відбуття два роки і три місяці позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню до набрання вироком законної сили обрати в виді взяття під варту, обчислюючи строк відбування покарання з 28 грудня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. прокурору.
Суддя ОСОБА_1