АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/171/16 Справа № 185/4845/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року у кримінальному провадженні №0003478 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, в тому числі останній раз:
- 14 лютого 2012 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого 23 травня 2014 року з ВК 22 Луганської області в зв`язку з відбуттям строку покарання, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 309, ст. 290 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року:

- ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 289 ч.2 КК України, і йому призначено покарання з застосуванням ст. 70 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього належного йому майна;

- ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 289 ч.2, 309 ч.2, 290 КК України, і йому призначено покарання з застосуванням ст. 70 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього належного йому майна;

- стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно: на користь потерпілого ОСОБА_10 15 649,13 гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 2 000 гривень у відшкодування моральної шкоди; на користь потерпілого ОСОБА_11 - 20 941 гривню 687 коп..

Згідно з вироком їх засуджено за те, що вони за попередньою змовою між собою, заздалегідь розподіливши між собою ролі з метою крадіжки чужого майна:

- в період часу з 13 до 14 листопада 2014 року, в нічний час доби на території гаражного кооперативу «Мотор-2» по вул. Дніпровській м. Павлограда, шляхом підбору ключа відчинили замок воріт гаражу № НОМЕР_1 , проникли до нього, де незаконно заволоділи автомобілем марки «ВАЗ 21099» державний номер НОМЕР_2 коричневого кольору, який належить ОСОБА_12 , розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_12 згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 70/37-125 від 22.042015 року майнову шкоду на суму 38 416, 99 гривень;
- в період часу з 03 до 05 грудня 2014 року, в нічний час доби на території гаражного кооперативу «Шахтобудівник» по вул. Підгірна м. Павлограда, шляхом підбору ключа відчинили замок воріт гаражу № НОМЕР_3 , проникли до нього, де незаконно заволоділи автомобілем марки «Деу Нексіа» державний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_13 , розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_14 згідно висновку авто товарознавчої експертизи № 70/37-125 від 22.04.2015 року майнову шкоду на суму 54 461,42 гривень;
- в період часу з 12 до 15 грудня 2014 року, в нічний час на території гаражного кооперативу «Лада» по вул. Садовніченко м. Павлограда шляхом підбору ключа відчинили замок воріт гаражу № НОМЕР_5 , проникли до нього, де незаконно заволоділи мопедом «Вайпер-Спорт» синього кольору, номер рами НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_15 , розпорядившись мопедом на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_15 згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 70/37-125 від 22.042015 року заподіяно майнову шкоду на суму 5 194,62 гривень;
- в період часу з 22 по 24 грудня 2014 року, в нічний час на території гаражного кооперативу «Павлоградець» по вул. Новоросійська м. Павлограда шляхом підбору ключа відчинив регельний замок воріт гаражу № НОМЕР_7 , проникли до нього, де незаконно заволоділи мопедом «SOUL SL50QT-12» тимчасовий номерний знак НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_16 , розпорядившись мопедом на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_16 згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 70/37-125 від 22.04. 015 року заподіяно майнову шкоду на суму 5 198,08 гривень;
- в період часу з 28 по 29 грудня 2014 року, в нічний час доби, на території гаражного кооперативу «Південний» по вул. Сметаніна м. Павлограда за допомогою металевої фомки зірвав навісний замок воріт гаража № НОМЕР_9 , проникли до нього, де незаконно заволоділи автомобілем марки «Daewoo Lanos TF 69 Y» зеленого кольору, д/н НОМЕР_10 що належить ОСОБА_17 розпорядившись автомобілем на свій розсуд, чим заподіяли ОСОБА_17 згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 70/37-125 від 22.042015 року заподіяно майнову шкоду на суму 65 453,70 гривень;
- в період часу з 22 по 29 грудня 2014 року, в нічний час доби на території гаражного кооперативу «Жигулі» по вул. Садовніченко м. Павлограда, за допомогою викрутки відчинив два замки воріт гаражу № НОМЕР_11 , проникли до нього, де незаконно заволоділи мопедом марки «Вайпер-Актив», номер рами НОМЕР_12 , який належить ОСОБА_18 , розпорядившись мопедом на свій розсуд, чим заподіяли ОСОБА_18 згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 70/37-125 від 22.04.2015 року заподіяно майнову шкоду на суму 3 573,15 гривень, а також таємно викрали мотоблок марки «Кентавр 2061», який належить ОСОБА_18 ,з викраденим мотоблоком зникли з приміщення гаражу та розпорядилися ним на свій розсуд, чим заподіяли ОСОБА_18 згідно висновку товарознавчої експертизи № 355/38 від 19.042015 року заподіяно майнову шкоду на суму 8 235грн.30коп.;
- в період часу з 04 до 06 січня 2015 року, в нічний час доби на території гаражного кооперативу «Ветеран» по вул. Шутя м. Павлограда, шляхом пошкодження зламали замки воріт гаражу № НОМЕР_13 , де незаконно заволоділи автомобілем марки «Mersedes- Вenz 230» сірого кольору, д/н НОМЕР_14 , який належить ОСОБА_19 , розпорядились автомобілем на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_19 згідно висновку авто товарознавчої експертизи № 70/37-125 від 22.04.2015 року майнову шкоду на суму 57 210,39 гривень;
- 24.12.2014 близько 01:00 год. на території гаражного кооперативу № 1 в смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, за допомогою металевого лому зірвали навісний замок з кріплення гаражу № НОМЕР_15 , проникли до нього, де незаконно заволоділи автомобілем «ЗАЗ-110206» д/н НОМЕР_16 та моторолером Bullet 50, які належать ОСОБА_10 , розпорядились ними, чим спричинили ОСОБА_10 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 1788-15 від 29.04.2015 на суму 15 649, 13 грн.;
- 29.12.2014 близько 01:00 год. на території гаражного кооперативу «Фаетон» в смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області шляхом підбору ключа відкрили гораж № 168, проникли до нього, де незаконно заволоділи автомобілем «ВАЗ 21061» д/н НОМЕР_17 , що належить ОСОБА_20 , розпорядились ним на свій розсуд, чим заподіяли ОСОБА_20 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 1734-15 від 27.04.2015 на суму 20 951,68 грн.;
- 16.01.2015 близько 01:00 год. на території гаражного кооперативу «Фаетон» в смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області за допомогою металевого лому зірвали навісний замок воріт гаражу № НОМЕР_18 , проникли до нього, де незаконно заволоділи автомобілем «ВАЗ 2108» д/н НОМЕР_19 , що належить ОСОБА_21 , розпорядившись автомоблем на свій розсуд,чим спричинили потерпілому ОСОБА_21 матеріальну шкоду, згідно висновку судово- автотоварознавчої експертизи № 1384-15 від 27.04.2015 на суму 27 298,96 грн.;
- 08.02.2015 близько 01:00 год. на території гаражного кооперативу «Фаетон» розташованого в смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області за допомогою підбору ключавідкрили замок гаражу № НОМЕР_20 , проникли до нього, де незаконно заволоділи автомобілем «ЗАЗ-110206» д/н НОМЕР_21 , який належить ОСОБА_22 , розпорядившись автомобілем на свій розсуд, чим спричинили ОСОБА_22 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 1735-15 від 29.04.2015 на суму 25 253,96 грн.;
- 18.02.2015 близько 01:00 год. на території гаражного кооперативу № 1 в смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області за допомогою підбору ключа відчинили замок воріт гаражу № НОМЕР_22 , проникли до нього, де незаконно заволоділи автомобілем «ВАЗ 21104» д/н НОМЕР_23 , що належить ОСОБА_23 , розпрядились автомобілем на свій розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_23 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 1962-15 від 14.05.2015 на суму 91 414 грн.;
- в середині грудня 2014 року, в нічний час доби на території гаражного кооперативу «Лада» по вул. Зарічній м. Павлограда, шляхом підбору ключа відчинили гвинтовий замок гаражу № НОМЕР_5 , проникли до нього, звідки таємно, повторно, викрали велосипед марки «Wsnner Rinetics» модель «Profi» синього кольору, який належить ОСОБА_15 , з викраденим велосипедом зникли з гаражу та розпорядилися ним на свій розсуд, чим заподіяли ОСОБА_15 згідно висновку товарознавчої експертизи № 355/38 від 19.04.2015 року заподіяно майнову шкоду на суму 2728,55 гривень.
Крім того, в середині листопада 2014 року, ОСОБА_8 , після незаконного заволодіння автомобілем марки «ВАЗ 21099» державний номер НОМЕР_2 коричневого кольору номер кузова НОМЕР_24 , який належить ОСОБА_24 , знаходячись в приміщенні гаражу на території домоволодіння АДРЕСА_3 , маючи намір на знищення номеру кузова вказаного автомобіля з метою приховання вчиненого злочину, за допомогою електроболгарки знищив номер кузова автомобіля марки «ВАЗ 21099» державний номер НОМЕР_2 коричневого кольору, який належить ОСОБА_12 . Згідно висновку експерта № 70/09-98 від 29.04.2015 первинний номер кузова представленого на дослідження автомобіля марки «ВАЗ 21099» державний номер НОМЕР_2 є - « НОМЕР_24 ». Частина номера кузова знищена механічним способом, шляхом видалення шару метала з номерного майданчика.
Крім того, ОСОБА_8 наприкінці лютого місяця 2015 року, приблизно о 12 год. 00 хв. знаходячись біля магазину «Продукти» по вул. Котовського у м. Павлограді Дніпропетровської області, знайшов паперовий згорток з наркотичним засобом «канабіс» у кількості 9,980 гр., який маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, незаконно, повторно, придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.
Не погодившись з даним вироком суду, прокурор Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.09.2015 року скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, за яким визнати винними:

ОСОБА_7 - за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком шість років з конфіскацією всього належного йому майна;

- ОСОБА_8 - за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ст.290 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

- за ст.290 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70, ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком шість років шість місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

Обгрунтовуючи свою апеляцію, прокурор зазначає, що згідно ст.65 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд зобов`язаний врахувати в першу чергу ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Обставини справи свідчать про неможливість виправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із застосуванням до них мінімальної міри покарання передбаченої у вигляді позбавлення волі ч.2 ст.289 КК України. Незважаючи на зазначені роз`яснення Постанови Пленуму, суд при постановці вироку в частині визначення виду та міри покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не в достатній мірі врахував той факт, що останніми добровільно матеріальну шкоду потерпілим у кримінальних провадженнях відшкодовано не було. Декільком потерпілим було відшкодовано матеріальну шкоду вжитими заходами правоохоронних органів в ході досудового розслідування кримінальних правопорушень. Вважає, що суд при визначенні міри покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, їх велику кількість, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини та призначив покарання, яке є явно несправедливим через м`якість. Судом у ході судового розгляду даного кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_8 , 1991 р.н. раніше судимий 14.02.2012 Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Але судом першої інстанції його було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ст.290 КК України. Однак, у порушення п.2 ч.3 ст.374 КПК України, при ухваленні вироку суд не визнав обтяжуючою обставиною в діях ОСОБА_8 рецидив злочину, не вказав її у вироку та не врахував при призначенні покарання останньому.

Суд визначив обом обвинуваченим однакову міру покарання, проігнорувавши той факт, що ОСОБА_8 при призначенні покарання необхідно врахувати обтяжуючу обставину у вигляді рецидиву злочинів, а також те, що було доведено його вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.309, ст.290 КК України, що підвищує ступінь його суспільної небезпеки.

Окрім вищезазначеного, в мотивувальній частині вироку, а саме у визначенні необхідної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2. ст.309 КК України - як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів, без мети збуту, судом не зазначено кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення «повторність», яку було встановлено в ході судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинувачених, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували - перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів визнає за необхідне задовольнити апеляцію прокурора в частині доповнення кваліфікації судом першої інстанції скоєного ОСОБА_8 незаконного придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту такою кваліфікуючою ознакою, як повторність, оскільки вона знайшла своє підтвердження в ході як досудового слідства, так і в судовому засіданні, але не була вказана у вироку суду першої інстанції.

Таким чином, дії обвинувачених необхідно кваліфікувати:

- ОСОБА_25 за ст. 289 ч.2 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб з проникненням в приміщення;

- за ст. 185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення;

- ОСОБА_8 за ст. 289 ч.2 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб з проникненням в приміщення;

- за ст. 185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення;

- за ст. 309 ч.2 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно;

- за ст. 290 КК України як знищення номеру кузова транспортного засобу.

Крім того, відповідно до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з вироку суду, цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не повністю. Так, призначаючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 досить м`яке покарання, суд посилався на те, що він враховує обставини і тяжкість скоєних злочинів, які відносяться до категорії тяжких, а також особи обвинувачених, кожного окремо: ОСОБА_7 вважається раніше не судимим, а ОСОБА_8 , який раніше був судимий, та звільнений з місць позбавлення волі тільки в травні 2014 року, крім того, також вчинив злочини середньої та невеликої тяжкості; обидва мають позитивні характеристики. Пом`якшувальними обставинами суд визнав щире каяття обвинувачених, повне визнання своєї вини, активну співпрацю з досудовим розслідуванням щодо встановлення істини у справі та сприяння швидкому розгляду справи судом.
За думкою колегії суддів доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції принципу індивідуалізації покарання необхідно прийняти до уваги, а саме:
- суд при ухваленні вироку в частині визначення виду та міри покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не в достатній мірі врахував той факт, що останніми не було добровільно відшкодовано матеріальну та моральну шкоду потерпілим; декільком потерпілим було відшкодовано матеріальну шкоду вжитими заходами правоохоронних органів в ході досудового розслідування кримінальних правопорушень;

- формально враховано характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, не дано належної оцінки їх великій кількості, а саме: за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року (3 місяці) ними скоєно 13 єпізодів незаконного заволодіння транспортними засобами та крадіжки чужого майна, що свідчить про їх стійку антисоціальну направленність та схильність до скоєння тяжких злочинів; а ОСОБА_8 , крім того, ще й самостійно два кримінальний правопорушення, передбачених ч.2 ст.309, ст.290 КК України, що підвищує ступінь його суспільної небезпеки та підтверджує правильність доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення більш суворого покарання.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність визнання обтяжуючою обставиною ОСОБА_8 рецидиву злочину не може бути прийнято до уваги, оскільки, як уже вказано вище, судом першої інстанції при кваліфікації злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, повторність не була вказана як кваліфікуюча ознака і це виправлено вироком суду апеляційної інстанції, а згідно з ч.4 ст. 67 КК України якщо якась із обставин, наведених у ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 67 КК, передбачена в статті особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд при призначенні покарання не може ще раз ураховувати її як пом`якшуючу або обтяжуючу покарання обставину.
За таких обставин зважаючи на характер кримінальних правопорушень, тяжкість їх наслідків, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання - колегія суддів визнала, що суд першої інстанції фактично не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, та дані про осіб обвинувачених, у зв`язку з чим обрав їм надто м`яке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені законом, але за своїм видом і розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості. Це покарання є недостатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів. Тому апеляція прокурора про необхідність скасування вироку щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 внаслідок м`якості призначеного їм покарання підлягає задоволенню.
Таким чином, судом першої інстанції у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неправильно застосований Закон України про кримінальну відповідальність, що привело до необґрунтованого пом`якшення покарання.
В силу ст. 407 ч.1 п.3 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок, а відповідно до ст. 409 ч.1 п.4 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, відповідно до вимог ст. 418 ч.1 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 407 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції ухвалює вирок, а згідно зі ст. 420 ч.1 п.п. 2, 4 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Тому колегія суддів вважає, що необхідно вирок суду першої інстанції в частині неправильного призначення обвинуваченим покарання скасувати та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш тяжке покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкцій статей, за якими вони обвинувачуються, з застосуванням за статтею 289 ч.2 КК України додаткового покарання у виді конфіскації всього особисто належного їм майна, та застосуванням ст. 70 ч.1 КК України, - залишивши в решті вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року без змін.
Керуючись ст. 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині призначення їм покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6(шість) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Призначити ОСОБА_8 покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України у вигляді 6(шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.309 КК України у вигляді 2(двох) років позбавлення волі;

- за ст.290 КК України у вигляді 2(двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком (шість) років 6(шість) місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

В решті вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Згідно зі ст. 426 КПК України на рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана сторонами касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення, а засудженими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - в той же срок з моменту вручення йому копії вироку.

Судді:

--------------- ------------------ ---------------

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3