АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1708/15 Справа № 205/5447/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

представника інспекції ОСОБА_7

13 жовтня 2015 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2015 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, українця, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_1 ,

Засудженого: 06 серпня 2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину та своєю поведінкою виправдає надану йому довіру та виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст. 76 ч. 1 п.п.3,4 КК України, ОСОБА_8 зобов`язаний протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

якою подання кримінально-виконавчої інспекції Кіровського МВ КВІ в Ленінському районі УДПтСУ у Дніпропетровській області про скасування ОСОБА_8 іспитового строку і направлення його для відбування призначеного судом покарання-задоволено та ОСОБА_8 скасовано іспитовий строк і направлено його для відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, заступник начальника Кіровського МВ КВІ в Ленінському районі УДПтС України у Дніпропетровській області звернуся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з поданням про скасування засудженому ОСОБА_8 іспитового строку та направлення його в місця позбавлення волі строком на 2 роки для відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2013 року. Своє подання заступник інспекції мотивує тим, що 15 серпня 2013 року ОСОБА_8 був притягнутий до адміністративної відповідальності Ленінським РВ ДМУ ГУМВС в Дніпропетровській області за ч. 1 ст. 178 КУпАП, за що 07 листопада 2013 року до нього було застосоване застереження у виді письмового попередження. 25 квітня 2014 року ОСОБА_8 в період іспитового строку вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за що 11 червня 2014 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень. При цьому, заступник начальника зазначає, що вищезазначене дає підстави прийти до висновків що ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, схильний до скоєння нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2015 року зазначене подання було задоволено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в період іспитового строку ОСОБА_8 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, а також вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за який був засуджений вироком суду.

На зазначену ухвалу засудженим ОСОБА_8 було подано апеляційну скаргу в якій останній зазначає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині зміни покарання з іспитового строку на позбавлення волі. Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт посилається на те, що він усвідомлює всі обставини які обтяжують йому покарання, але згідно з вироком суду від 11 червня 2014 року, суд прийняв до уваги обставини пом`якшуючі покарання та призначив за скоєний злочин штраф, який було сплачено. З того часу не було зареєстровано ніяких нових правопорушень, які б він вчинив, потерпілим по справам відшкодував всі збитки, регулярно відвідував інспектора, працює, гарно характеризується на роботі та за місцем проживання, сприяв розкриттю двох попередніх злочинів, повністю визнав свою вину, щиро розкаюється та став на шлях виправлення. Також апелянт просить врахувати його молодий вік, те що він є сиротою, забезпечував себе сам, тому через важкий матеріальний стан скоїв попередні злочини, на динний момент має постійну роботу та хоче створити сім`ю.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор та представник інспекції просили апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, як таку що ухвалена з дотриманням норм чинного законодавства.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши матеріали за поданням та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину будь-якого за ступенем тяжкості і формою вини, необхідно розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи ОСОБА_8 , останньому вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2013 року призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком в 2 роки. Також на засудженого покладені обов`язки передбачені п.п.3,4 ч. 1 ст. 76 КК України. Однак ОСОБА_8 25 квітня 2014 року, тобто в період іспитового строку скоїв новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за яким вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2014 року був визнаний винним та йому призначено покарання у виді штрафу. Крім того, 15 серпня 2013 року ОСОБА_8 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення та порушення засудженим ОСОБА_8 умов застосування статті 75 КК України та вважає, що суд першої інстанції з дотриманням норм кримінального процесуального та кримінального закону прийняв законне рішення, яке належно мотивував, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 404,405,407 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2015 року, якою ОСОБА_8 скасовано іспитовий строк і направлено його для відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі, залишити без змін, а апеляцію засудженого - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4