Справа № 1-113/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2011 року Рівненський міський суд

в особі головуючого

судді Кухарця В.М.

при секретарі судового засідання Андрійчук І.М.

за участі прокурора Незнамова В.В.

захисника - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово не працює, не одружений, раніше не судимий, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює каменярем у ТзОВ ІБК Регіон, не одружений, раніше не судимий в силу п.1 ст.89 КК України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2010 року близько 17 год. ОСОБА_2, за попередньою змовою зі ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння на території станції Рівне Львівської залізниці, з умислом на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю працівників станції біля підвищення вантажної рамки №15, яка не охоронялася, таємно викрали металеву драбину вартістю 148 грн. (частину металевої конструкції, призначеної для зїзду автомобілів з другого ярусу залізничної платформи, що знаходиться на балансі ВП Рівненська дирекція залізничних перевезень), однак з незалежних від них причин не довели до кінця свої дії щодо остаточного заволодіння чужим майном, оскільки відразу ж були затримані працівниками міліції неподалік від території ВП станції Рівне ТДГО Львівська залізниця.

Підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і дав суду показання про те, що увечері 19 квітня 2010 року він, повертаючись в стані алкогольного спяніння з роботи додому, зустрів свого знайомого ОСОБА_3, з яким домовилися викрасти неподалік залізничного вокзалу станції Рівне металеву драбину, оскільки він тоді не мав постійної роботи та, відповідно, заробітку, і таким чином хотів покращити свій матеріальний стан. ОСОБА_3 підтримав його пропозицію й вони разом викрали цю драбину з метою подальшої її здачі у пункт прийому металобрухту, однак через деякий час того дня були затримані працівниками міліції. Про вчинене жалкує і просить суд не призначити йому покарання, повязаного з позбавленням чи обмеженням волі.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і дав суду показання про те, що увечері 19 квітня 2010 року він, повертаючись в стані алкогольного спяніння з роботи додому, зустрів свого знайомого ОСОБА_2, з яким домовилися викрасти неподалік залізничного вокзалу станції Рівне металеву драбину, оскільки він тоді не мав постійної роботи та, відповідно, заробітку, і таким чином хотів покращити свій матеріальний стан. ОСОБА_2 підтримав його пропозицію й вони разом викрали цю драбину з метою подальшої її здачі у пункт прийому металобрухту, однак через деякий час того дня були затримані працівниками міліції. Про вчинене жалкує і просить суд не призначити йому покарання, повязаного з позбавленням чи обмеженням волі.

Суд, з`ясувавши думку прокурора та інших учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясував, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, особу ОСОБА_2, який за місцем навчання у Рівненській ЗОШ №26 та за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.71, 72), раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.65), а також обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, обставини, що помякшують покарання щире каяття.

Враховуючи наведені обставини справи, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_2 найбільш мякого покарання з переліку основних альтернативних покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, тобто покарання у виді арешту, оскільки під час розгляду цієї кримінальної справи підсудний ухилився від суду, перебуваючи у розшуку (а.с.92 - 107).

Дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, особу ОСОБА_3, який за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.64), раніше не судимий, оскільки судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у нього погашена (а.с.55, 59 - 61), а також обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, обставини, що помякшують покарання щире каяття.

Враховуючи наведені обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання.

Керуючись ст.ст.299, 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання під час розшуку (а.с.113) - з 01 лютого 2011 року.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід засудженому залишити попередній тримання під вартою.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю у 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Після набрання вироком законної сили, обраний ОСОБА_3 запобіжний захід: підписка про невиїзд (а.с.23) скасувати.

Речовий доказ: металеву драбину - залишити на балансі ВП станції Рівне ТДГО Львівська залізниця.

Судових витрат по справі немає.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_2, - в той же строк з моменту одержання ним копії вироку.

Головуючий - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Рівненського міського суду В.М.Кухарець