Справа № 682/3177/15-к
Провадження № 1-кп/682/151/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника

малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000566 від 30 серпня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Славута Хмельницької області, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

29 серпня 2015 року близько 21 години 30 хвилин, в темну пору доби, ОСОБА_6 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Opel Omega», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на шляхопроводі через залізничні колії з вулиці Приміська в напрямку вулиці Привокзальна в місті Славута Хмельницької області, перевищуючи дозволену швидкість руху в населеному пункті, рухаючись зі швидкістю 75-80 км/год, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної для руху швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, в результаті чого, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», яку забороняється перетинати, виїхав на смугу зустрічного руху, де не дотримався безпечного інтервалу та при зустрічному роз`їзді допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався назустріч, під керуванням потерпілого ОСОБА_8 , пасажиром якого була малолітня потерпіла ОСОБА_9 , чим порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3(б); 2.9(а); 10.1; 11.1; 12.1; 12.4; 13.1; 34.1.1 Правил дорожнього руху України.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю водія ОСОБА_6 , потерпілі отримали такі тілесні ушкодження:

потерпілий ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток тазу та шийки лівої стегнової кістки, які за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, та тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини та осаднення на поверхні рук та ніг, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості;

малолітня потерпіла ОСОБА_9 - тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струс головного мозку, забійної рани лобної ділянки голови зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Opel Omega», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме вимоги:

п.1.5 ПДР України «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.3(б) ПДР України «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.2.9(а) ПДР України «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;
п.10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
п.11.1 ПДР України «Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними»;
п.12.1 ПДР України «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
п. 12.4 ПДР України «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год»;
п. 13.1 ПДР України «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»;
п.34.1.1 ПДР України «Дорожня розмітка. Горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1(вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію дорожньої розмітки 1.1 перетинати забороняється.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а отримані потерпілим ОСОБА_8 тілесні ушкодження є наслідками ДТП.

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України.

По справі заявлено цивільні позови прокурора Славутської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Славутської районної державної адміністрації, Центральної районної лікарні ім. Михайлова про стягнення з ОСОБА_6 коштів витрачених на лікування ОСОБА_8 в розмірі 2978,98 гривень та коштів витрачених на лікування малолітньої ОСОБА_9 в розмірі 1705,26 гривень.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 та СК «Провідна» про стягнення у відшкодування матеріальної шкоди 27737,25 гривень та 300000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Законним представником ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 та СК «Провідна» про стягнення у відшкодування матеріальної шкоди 2849,66 гривень та 400000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2015 року до участі в справі в якості цивільного співвідповідача залучено ПрАТ «СК «Провідна».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся, позови потерпілих про стягнення моральної шкоди визнав частково і дав показання, що після вживання спиртних напоїв в кафе «Бастіон», керуючи своїм автомобілем, відволікшись на переключення музики в автомобілі, не побачивши зустрічну машину потерпілого, допустив зіткнення з зустрічним автомобілем.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала цивільний позов, заявлений в інтересах дитини, вказавши про те, що була свідком ДТП, знаходилася в автомобілі потерпілого. Після зіткнення травмовану у ДТП дитину вивела з автомобіля та повезла в лікарню. На даний час потерпілі продовжують амбулаторне лікування.

Обвинувачений вину у порушенні Правил дорожнього руху України, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, визнає повністю, щиро кається, просить пробачення в потерпілих. Цивільні позови прокурора визнає в повному обсязі, цивільні позови потерпілих про стягнення моральної шкоди визнає частково, вказуючи на скрутне матеріальне становище, в якому перебуває.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєні злочину об`єктивно підтверджується зібраними у справі доказами, які ніким з учасників судового процесу не оспорені.

Враховуючи, що учасниками судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд ухвалив проводити судовий розгляд у порядку, встановленому ч.3 ст. 349 КПК України.

В судовому засіданні з`ясовано усвідомлення та розуміння учасниками судового розгляду змісту зазначених обставин. У суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також в усвідомленні обмеження права оскаржити в апеляційному порядку обставини справи, які не досліджувалися у судовому засіданні.

Виходячи з наведеного і вважаючи доведеною вину ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, суд кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання, суд враховує, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику за місцем проживання, перебування на утриманні малолітньої дитини, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд не вважає обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину щодо малолітньої особи, оскільки обов`язковою умовою застосування такої обставини при призначенні покарання є те, що вона повинна усвідомлюватися обвинуваченим при вчиненні злочину, а вчинене ОСОБА_6 діяння є необережним, тому усвідомлювати те, що він вчиняє злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, щодо малолітньої особи він змоги не мав, крім того, вказана обставина не випливає з пред`явленого обвинувачення. Таким чином вказана обтяжуюча обставина повинна бути виключена з обвинувачення.

ОСОБА_6 вчинив необережний злочин. Злочин скоєно завдяки грубому ігноруванню вимог Правил дорожнього руху України, керуванню транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При з`ясуванні даних про стан здоров`я обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_6 на обліку у лікарів психіатра, нарколога та невропатолога не перебуває.

За наведених обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження нових злочинів, враховуючи думку потерпілого призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції інкримінованого злочину у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами, із застосуванням інституту звільнення від відбування основного покарання з випробуванням.

Заявлений прокурором цивільний позов в інтересах держави в особі Славутської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Славутської районної державної адміністрації, Центральної районної лікарні ім. Михайлова до обвинуваченого про відшкодування витрат понесених на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_8 в розмірі 2978,98 гривень підлягає задоволенню на підставі ст. 1206 ЦК України.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено до обвинуваченого ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 300000 гривень та до ПрАТ «СК «Провідна» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 27737,25 гривень, яка складається з 4578,89 гривень витрат на лікування та медичне обстеження, 22158,36 гривень матеріального збитку за пошкодження автомобіля та 1000 гривень витрат на оплату автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_6 йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в перенесених душевних стражданнях, фізичному болю в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, перебуванні на тривалому лікуванні, позбавленням можливості жити повноцінним життям, порушенні звичних умов життя, необхідності продовжувати лікування.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При визначенні розміру на відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд враховує моральні страждання потерпілого, що мали місце внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, їх тяжкість, перенесений фізичний біль та негативні наслідки, що настали у зв`язку з тривалим лікуванням, порушенням звичних життєвих зв`язків, докладанням додаткових зусиль до нормалізації свого життя, необхідності в подальшому відновлювати стан здоров`я.

Враховуючи викладені обставини, суд визнає обґрунтованою суму, що підлягає стягненню з обвинуваченого у відшкодування потерпілому ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень.

Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна» ПрАТ «СК «Провідна») та ОСОБА_6 уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2383611, строком дії з 07 жовтня 2014 року до 06 жовтня 2015 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом марки «Opel Omega», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Ліміт відповідальності на одного потерпілого за вказаним полісом становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 100000 гривень, шкоду, заподіяну майну 50000 гривень, розмір франшизи не встановлений.

Обвинувачений ОСОБА_6 керував вказаним автомобілем з посвідченням водія та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Представник співвідповідача ПрАТ «СК «Провідна» надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив цивільні позови залишити без розгляду та надати можливість потерпілим отримати відшкодування в досудовому порядку, а в разі відмови в рамках цивільного судочинства. При цьому послався на те, що виплати страхового відшкодування будуть здійснені страховою компанією після закриття кримінального провадження та набрання вироку у кримінальному провадженні законної сили.

Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Документально підтверджені витрати на лікування ОСОБА_8 становлять 4578,84 гривень та підлягають стягненню з ПрАТ «СК «Провідна», як сума, що не перевищує ліміту відповідальності страховика за шкоду, завдану здоров`ю потерпілого.

Заявлені вимоги потерпілого ОСОБА_8 до страхової компанії про відшкодування 22158,36 гривень матеріального збитку за пошкодження автомобіля та 1000 гривень витрат на оплату автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Виходячи з роз`яснень, які містяться в п.п. 5, 6, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», розгляду в кримінальній справі підлягають лише позови про відшкодування матеріальної шкоди, які випливають з пред`явленого обвинувачення.

Суд приймає до уваги те, що об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, становлять наслідки дій ОСОБА_6 у виді спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Пошкодження автомобіля не охоплювалося складом злочину, а тому позовні вимоги про відшкодування такої шкоди не випливають із пред`явленого обвинувачення. Питання правовідносин, які випливають з договірних стосунків із страховими компаніями носять цивільно-правовий характер. У даному випадку, правовідносини між потерпілим та страховою компанією є цивільно-правовими і не випливають з обвинувачення, за яким обвинувачується ОСОБА_6 . Позови про відшкодування шкоди, що не випливають з пред`явленого обвинувачення, не підлягають розгляду у кримінальній справі. Такі позови повинні розглядатись у порядку цивільного судочинства. В зв`язку з чим потерпілому рекомендовано, в разі невідшкодування страховою компанією матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля та витрат на оплату автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, звернутись до суду з позовними заявами в порядку цивільного судочинства.

З вказаних підстав слід також залишити без розгляду заявлений прокурором цивільний позов в інтересах держави в особі Славутської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Славутської районної державної адміністрації, Центральної районної лікарні ім. Михайлова до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування витрат понесених на лікування малолітньої ОСОБА_9 в розмірі 1705,26 гривень, та заявлений цивільний позов законним представником ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди у розмірі 400000 гривень та до ПрАТ «СК «Провідна» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2849,66 гривень, оскільки заподіяні внаслідок ДТП малолітній ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, не охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а тому позовні вимоги про відшкодування такої шкоди не випливають із пред`явленого обвинувачення, та підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до статті 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст. ст..1167, 1187, 1206 ЦК України, ст.ст. 100, 124, 373, 374 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на строк три роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 736,56 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Славутської центральної районної лікарні на рахунок Славутського районного бюджету 2978,98 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 50 000 гривень відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_8 4578,84 гривень витрат на лікування та медичне обстеження.

В решті позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 до ПрАТ «СК «Провідна» залишити без розгляду.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Славутської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Славутської районної державної адміністрації, Центральної районної лікарні ім. Михайлова до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування витрат понесених на лікування малолітньої ОСОБА_9 в розмірі 1705,26 гривень, та цивільний позов законного представника ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди у розмірі 400000 гривень та до ПрАТ «СК «Провідна» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2849,66 гривень залишити без розгляду.

Речові докази: Речові докази: автомобілі повернути їх власникам.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів після його проголошення через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1