Справа № 372/3600/15-к
№1кп-174/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2015 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000357 від 20.05.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Онацьки Кагарлицького району Київської області, громадянина України, українця, освіта середня-технічна, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
20 травня 2014 року, близько 17 год. 30 хв., в світлий час доби, при сприятливих погодних умовах, ОСОБА_5 , керуючи власним, технічно справним автомобілем «ВАЗ-2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався із швидкістю близько 40-45 км/год., по вулиці Шевченка, в с. Трипілля Обухівського району, Київської області, в напрямку с. Халеп`я Обухівського району Київської області. Наближаючись до будинку № 124 по вул. Шевченка в с. Трипілля, був не уважний до дорожньої обстановки, та не стежив за дорожніми обставинами, своєчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину автодороги, з права на ліво, відносно напрямку руху його автомобіля, чим порушив вимоги п.п.2.3.б), 12.3., Правил дорожнього руху, введених в дію з 01.01.02р., затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.01р., а саме: п. 2.3., де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.3., де зазначено, що в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно повинен виявити, він повинен негайно прийняти міри для зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди.

В результаті даної дорожньої пригоди, потерпіла ОСОБА_6 померла в кареті швидкої медичної допомоги. Згідно висновку судово-медичної експертизи №157 від 19.06.2014 на тілі трупа ОСОБА_6 , виявлені пошкодження у вигляді: крововиливів на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки на висоті 15-35см від підошви, на передньо-внутрішній поверхні правого стегна; саден на висоті 34 см від підошви, на зовнішній поверхні на висоті 19-25см від підошви, на передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу по зовнішній поверхні правого стегна в середній та нижній третинах рани на передньо-внутрішній поверхні правого стегна на висоті 65см від підошви та в обласні пахової зморшки; перелом правого стегна на висоті 53см від підошви; крововиливів на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна в середній та нижній третинах; саден на правій боковій поверхні грудної клітки крововиливів на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, ран на задній поверхні лівого передпліччя, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу; перелому ліктьової кістки у верхній третині; розриви селезінки; ЧМТ: крововиливи на верхній губі справа, під правим оком; рана правій тім`яній області; крововилив в м`які покриви голови з боку їх внутрішньої поверхні в проекції рани в правій тім`яній області; перелом кісток основи черепу; крововилив під м`яку мозкову оболонку. Комплекси ушкоджень виявлені в області голови та живота потерпілої відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя з момент заподіяння, комплекс тілесних ушкоджень в області нижніх кінцівок до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 добу за звичайного перебігу, інші окремо взяті тілесні ушкодження - до легких тілесних ушкоджень. В момент первинного контакту потерпіла ймовірніше за все стояла, була повернута передньою поверхнею до травмуючого засобу. Смерть ОСОБА_6 , настала в результаті множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розвитку шоку. Виявлені у потерпілої тілесні ушкодження могли утворитися в результаті ДТП вказаної в постанові і знаходяться в зв`язку з настанням її смерті.
Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи № 5-02/36 від 26.01.2015 року, при заданій дорожній обстановці, водій автомобіля ВАЗ-2103 реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3. Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля ВАЗ-2І03 реєстраційний номер НОМЕР_1 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди. В причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди є несвоєчасне прийняття мір до зупинки транспортного засобу водієм автомобіля ВАЗ-2103 реєстраційний номер НОМЕР_1 , в момент виходу пішохода на проїзну частину, тобто у момент виникнення небезпеки для руху. Таким чином порушення водієм ОСОБА_5 вимог пункту 2.3.б), 12.3. Правил дорожнього руху, перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та настанням наслідків смертю потерпілої ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю та показав, що він керував автомобілем «ВАЗ-2103», та рухався із швидкістю близькій 40-45 км/год., в с. Трипілля, перед ним стояло маршрутне таксі із-за нього вибігла раптово жінка на дорогу він не встиг загальмувати і жінка вдарилась об його автомобіль. Просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі, у вчиненому щиро кається в добровільному порядку шкоду не відшкодував, домовились з потерпілим що він буде відшкодовувати після вироку суду.

Потерпілий ОСОБА_4 , суду показав, що ОСОБА_6 була його матір`ю, йому зателефонували родичі та повідомили, що його мати загинула. Обвинувачений шкоди йому не відшкодував, на похорони гроші не надавав, хоча вони домовились, що останній сплатить йому близько 6000 грн. на пам`ятник, але обвинувачений їх не віддав, щодо міри покарання просить не позбавляти волі.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , тобто вчинив злочин передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості учиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставину, що пом`якшує покарання щире каяття. Обтяжуючі, відповідно до ст.67 КК України, покарання обставини суд в діях обвинуваченого не вбачає.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_5 , пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, та те що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, думку потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання в мінімальних межах передбачених санкцією ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі. Суд вважає що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, та запобігання вчинення ним нових злочинів. Враховуючи, що скоєний ОСОБА_5 , злочин є тяжким, внаслідок порушених останнім правил безпеки дорожнього руху та необоротність наслідків винного діяння смерть людини, підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає.

Суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого і додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати автотранспортними засобами, оскільки даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та порушенням обвинуваченим ПДР України. Витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , рахувати з дня його затримання в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 884 грн. 52 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя