1-кп/357/667/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.08.2014 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки м. Черкаси, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1 , запобіжний захід не застосовувався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На початку квітня 2014 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою особистого збагачення забезпечувала надала послуг інтимного характеру ОСОБА_6 . При цьому вона зобов`язала ОСОБА_6 приймати чоловіків, з якими ОСОБА_4 завчасно домовлялася про надання послуг інтимного характеру, брати в них оплату частину з яких, віддавати ОСОБА_4 , а вона при цьому буде забезпечувати ОСОБА_6 клієнтами , житлом та супутніми умовами.

З цією метою ОСОБА_4 на сайті оголошень в мережі «Інтернет» розмістила оголошення про надання дівчиною послуг інтимного характеру чоловікам, до якого прикріпила оголені фотографії ОСОБА_6 та номер мобільного телефону , яким користувалася самостійно та розробила графік прийому чоловіків, а також систему оплати 500 грн. за годину надання послуг, з яких ОСОБА_6 250 грн. залишала собі, а 250 грн. віддавала ОСОБА_4 в якості оплати за виконання дій по забезпеченню її проституцією. При надходженні телефонних дзвінків за вказаним номером телефону ОСОБА_4 здійснювала відбір клієнтів та відправляла за адресою знаходження ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій умисел ОСОБА_4 в період з 19.06. 2014 року по 26.06.2014 року вчиняла дії, які виразилися у сутенерстві, а саме орендувала щодобово квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , встановила схему прийому чоловіків та умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, нехтуючи моральними засадами суспільства, в частині підстав задоволення статевих потреб та правил шлюбних відносин надавала клієнтів для надання послуг інтимного характеру, а саме відповідаючи на дзвінки за номером телефону, вказаним в оголошенні, спрямовувала чоловіків до вказаної квартири, де ОСОБА_6 надавала послуги інтимного характеру.

Продовжуючи, реалізовувати свій умисел, ОСОБА_4 10 липня 2014 року вчинила дії, які виразилися у сутенерстві, вчинені повторно, а саме орендувала подобово квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , встановила схему прийому чоловіків та умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, нехтуючи моральними засадами суспільства, в частині підстав задоволення статевих потреб та правил шлюбних відносин надавала клієнтів для надання послуг інтимного характеру, а саме відповідаючи на дзвінки за номером телефону, вказаним в оголошенні, спрямовувала чоловіків до вказаної квартири, де ОСОБА_6 надавала послуги інтимного характеру.

Вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 303 КК України як сутенерство, вчинене повторно.

Крім того, в період з 19.06.2014 року по 26.06.2014 року ОСОБА_4 , маючи намір, спрямований на утримання місць розпусти, орендувала щодобово квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , з метою надання послуг ОСОБА_6 , попередньо розмістивши на сайті оголошень в мережі «Інтернет» оголошення про надання дівчиною послуг інтимного характеру чоловікам, до якого прикріпила оголені фотографії ОСОБА_6 та номер мобільного телефону, яким користувалася самостійно.

10 липня 2014 року ОСОБА_4 , маючи намір, спрямований на утримання місць розпусти, орендувала щодобово квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , з метою надання послуг ОСОБА_6 , попередньо розмістивши на сайті оголошень в мережі Інтернет оголошення про надання дівчиною послуг інтимного характеру чоловікам, до якого прикріпила оголені фотографії ОСОБА_6 та номер мобільного телефону, яким користувалася самостійно.

Після надходження телефонних дзвінків на зазначений в оголошенні номер телефону, ОСОБА_4 спрямовувала чоловіків до орендованих квартир з метою надання ОСОБА_6 вказаним чоловікам послуг інтимного характеру, внаслідок чого умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині підстав задоволення статевих потреб та правил шлюбних відносин, використовувала вказані квартири для розпусти ( безладних статевих зв`язків), здійснювала підбір бажаючих скористатися вказаними квартирами для розпусти та фактично надавала приміщення для розпусти. Крім того заключала домовленість про подобову оренду квартир та здійснювала оплату оренди квартир.

Вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 302 КК України як утримання місць розпусти.

Під час судового провадження між старшим прокурором прокуратури м. Біла Церква Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 27 серпня 2014 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, в обсязі повідомленої їй підозри, за кваліфікацією за ч. 2 ст. 303 КК України як сутенерство, вчинене повторно, та з кваліфікацією ч. 1 ст. 302 КК України утримання місць розпусти.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.302 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. за ч. 2 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України , а саме:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На підставі ст. 70, 72 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосування ст. 75 КК України за якою обвинувачену звільнити від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 роки виконувати окремо.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, віднесені до злочинів невеликої та середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4,5 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 53, 63 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 27 серпня 2014 року про визнання винуватості, укладену між старшим прокурором прокуратури м. Біла Церква Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.302, ч. 2 ст. 303 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.302 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн.,

- за ч. 2 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України , а саме:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На підставі ст. 70, 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. та покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосування ст. 75 КК України, за якою обвинувачену звільнити від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України виконувати окремо.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по справі: аркуш паперу з рукописним текстом М 20Х60, дві упаковки презервативів, сім презервативів, використаний презерватив, металевий ключ, блокнот з рукописним текстом та пошкоджений портативний комп`ютер «Тошиба», предмет зовні схожий на біту, поліетиленовий пакунок з постільною білизною та рушниками, які знаходяться на зберіганні в Білоцерківському МВ ГУ МВС України в Київській області знищити.

Купюру номіналом 500 грн. залишити ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1