Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 05 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2015 року ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні його заяви про роз`яснення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2013 року.

24 вересня 2015 року засуджений звернувся до Апеляційного суду Дніпропетровської області зі скаргою на зазначене судове рішення та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та повернуто апеляційну скаргу.
У касаційній скарзі засуджений просить переглянути вказані судові рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Положеннями ч. 2 ст. 428 КПК визначено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Так, згідно з п. 2 ч. 2 ст. ст. 395 КПК апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, при цьому на підставі ч. 3 ст. 395 цього Кодексу для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку на апеляційне оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк. Наявність цих обставин має бути підтверджено.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду, ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою з пропуском передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК семиденного строку на апеляційне оскарження та з клопотанням про його поновлення. Пропуск строку обґрунтував тим, що копію технічного запису судового засідання від 19 серпня 2015 року він отримав лише 15 вересня 2015 року, крім того, не мав паперу для написання апеляційної скарги.
Апеляційний суд належним чином перевірив доводи, вказані у клопотанні засудженого та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони не є поважними, навівши в ухвалі мотиви, з яких виходив при постановленні рішення. Так, ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2015 року ОСОБА_4 отримав у Дніпропетровському слідчому ізоляторі 27 серпня 2015 року, а із апеляційною скаргою звернувся лише 24 вересня 2015 року. Крім того, посилання засудженого на відсутність у нього паперу для написання скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та спростовані цим судом на підставі матеріалів кримінального провадження, згідно яких із часу отримання копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції ОСОБА_4 звертався до місцевого суду з іншим клопотанням. Крім того, згідно ухвали апеляційному суду, з приводу відсутності у засудженого паперу для написання апеляційної скарги ОСОБА_4 до адміністрації Дніпропетровського слідчого ізолятора не звертався.

На підставі наведеного апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що зазначені ОСОБА_4 причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2015 року не є поважними, а тому не знайшов підстав для поновлення цього строку.
У касаційній скарзі засуджений наводить аналогічні доводи на обґрунтування поважності пропуску строку апеляційного оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2015 року, які вже були належним чином перевірені судом апеляційної інстанції.

Таким чином, ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити.

Що стосується вимоги ОСОБА_4 у касаційній скарзі про скасування ухвали місцевого суду, то вона є безпідставною, оскільки це рішення в силу ч. 2 ст. 424 КПК не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції, оскільки не було переглянуте в апеляційному порядку.
Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3