Справа №560/784/15-к
Провадження №1-кп/560/80/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2015 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000143 від 17 березня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
16 березня 2015 року біля 21 години, ОСОБА_4 , знаходячись на вулиці с. Озерськ Дубровицького району, а саме поблизу автобусної зупинки, під час сварки з ОСОБА_5 , що виникла на побутовому грунті, шляхом завдання удару головою в область носу та ударів кулаком правої руки в область лиця, умисно спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді гематоми перенісся, спинки носу, навколо орбітальних ділянок, забійної рани спинки носа, забійної рани слизової оболонки верхньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 69 від 18.03.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 16 березня 2015 року, близько 20-ї, прийшовши додому в с.Озерськ Дубровицького району побачив, що його батько весь у синцях і не може підвестися. На запитання, хто його побив, батько відповів, що це зробив ОСОБА_5 з іншими хлопцями на ім`я ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 вийшов з будинку та пішов шукати ОСОБА_5 , а коли знайшов, то підійшов до нього і штовхнув рукою в груди, від чого останній впав на землю. Жалкує, що так сталось, кається, обіцяв більше такого не вчиняти. При обранні міри покарання погоджується з прокурором.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ввечері 16 березня 2015 року, близько 21-ї год. йшов із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та дівчатами додому. Підійшовши до магазину, що в центрі с.Озерськ побачив там ОСОБА_4 та інших хлопців, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Коли ОСОБА_5 підійшов ближче до них, то ОСОБА_4 відразу його вдарив головою в ділянку носа, від чого він впав на землю, а далі почав бити його кулаками по обличчю. На запитання ОСОБА_5 , за що він його вдарив, ОСОБА_4 відповів, що за батька. З приводу міри покарання погоджується з прокурором.

Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.125 КК України, доведена сукупністю доказів, зібраних по кримінальному провадженню, перевірених і досліджених в судовому засіданні, зокрема показаннями наступних свідків:

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 16 березня 2015 року, близько 21-ї години, разом із ОСОБА_5 та двома дівчатами на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пішов в центр с.Озерськ Дубровицького району Рівненської області. Коли вони йшли по дорозі, то ОСОБА_5 вирішив поговорити по телефону та йшов попереду. Згодом ОСОБА_8 почув крики. Виглянувши з вулички побачив, як ОСОБА_4 вдарив головою ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю, а після того продовжив бити його руками по обличчю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що 16 березня 2015 року він разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 знаходився біля магазину в с.Озерськ Дубровицького району Рівненської області. Згодом побачили ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , які стояли біля зупинки і вирішили до них підійти привітатись. Підійшовши до них, ОСОБА_4 відразу штовхнув ОСОБА_5 в груди, від чого той впав на землю. Коли ОСОБА_5 підвівся, то запитав, чому він його штовхнув, на що ОСОБА_4 відповів, що так потрібно, після чого наніс два удари кулаками по обличчю. Коли ОСОБА_5 знову підвівся, то відійшов із ОСОБА_4 в сторону та про щось розмовляли.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що в 16 березня 2015 року відпочивав біля озера в с.Озерськ Дубровицького району разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Згодом до них підійшов батько ОСОБА_4 і у нього із ОСОБА_8 виник конфлікт. Про те, що того вечора ОСОБА_4 побив ОСОБА_5 дізнався на наступний день.

Показання свідків допитаних в судовому засіданні не викликають жодних сумнівів в їхній об`єктивності, оскільки узгоджуються з іншими письмовими доказами вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, які були досліджені судом та містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

З висновку судово-медичної експертизи №69 від 18.03.2015 року вбачається, що у ОСОБА_5 виявлені ушкодження у вигляді гематоми перенісся, спинки носу, навколо орбітальних ділянок, забійної ранки спинки носа, забою та синця тім`яно-потиличної ділянки волосистої частини голови зліва, забійної рани слизової оболонки верхньої губи. Вказані ушкодження виникли внаслідок не менше як чотирьох травматичних (ударних) дій тупим, твердим предметом (предметами) із обмеженою контактуючою поверхнею та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (а.п.13-14).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиць до нього від 05 травня 2015 року, потерпілий ОСОБА_5 вказав, яким чином та при яких обставинах ОСОБА_4 заподіяв йому тілесні ушкодження (а.п. 35-37).

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, які у суду не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена, а його умисні дії, які виразились в спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання(з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного, з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Тому при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий (а.п.32), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п. 31), на Д обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 33).

Незважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у скоєному ним кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, так як встановлені обставини справи підтверджуються показаннями свідків, які узгоджуються із іншими письмовими доказами, зібраними по справі, а тому позицію обвинуваченого суд розцінює як спробу пом`якшити свою участь.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, що передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, суд приймає до уваги також конкретні вищезазначені обставини вчинення кримінального правопорушення та відношення обвинуваченого до вчиненого. Тому, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання про обрання відносно ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувались.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-374, 394, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1 .