Справа № 182/4565/15-к
Провадження № 1-кп/0182/579/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.03.2015 р. за № 0000003 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл.., українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , пенсіонера, з середньою освітою, одруженого, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 самоправно, всупереч установленого порядку вчинив самовільне будівництво нежитлової будівлі при наступних обставинах.
ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 14.02.2001 р. належить 21/56 частин нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2001 р. - 18/112 частин цієї ж будівлі, а на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2001 р. ще 19/112 частин зазначеної будівлі.
30 квітня 2004 року між ОСОБА_5 , з однієї сторони, в особі Орендодавця та ОСОБА_3 , з іншої сторони, в особі Орендаря було укладено договір оренди нерухомого майна 79/112 частини нежитлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 терміном дії до 28.04.2005 року. Відповідно п.4.2. вказаного договору «орендар зобов`язаний використовувати об`єкт за цільовим призначенням та має право проводити реконструкцію об`єкта та будівельні роботи на ньому лише після отримання необхідних дозвільних документів в уповноважених державою органів та з чітким дотримання вимог чинного законодавства», а згідно п.6.2 - «при порушенні орендарем при використанні об`єкта вимог чинного законодавства та умов даного договору, відповідальність за такі порушення лежать виключно на орендарі».
Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.
Ст. 125 Земельного кодексу України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про трубопровідний транспорт» уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об`єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України».
Згідно п. б ч.І ст. 112 Земельного кодексу України охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.
Ст. 1 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» передбачає, що до охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів відноситься територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх аліментів конструкції магістральних трубопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності.
Відповідно до пункту 1.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджених Наказом № 273 від 05.12.2000 року Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об`єктів, розширення і технічного переоснащення, є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд, та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт», а п.5.1 вищезазначеного Положення зазначає, що виконання будівельних робіт на об`єктах без одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт вважаються самовільним та тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.
Згідно з п.4.3.7 Правил безпеки систем газопостачання затверджених наказом Держнаглядохоронпраці від 01.10.1997 року №254 при обході підземних газопроводів (у т.ч. з поліетиленових труб) повинен перевірятися стан газопроводів і виявлятися витікання газу за зовнішніми ознаками; перевірятися за допомогою приладів (газоаналізатором або газошукачем) на наявність всі колодязі і контрольні трубки, а також колодязі, камери інших підземних комунікацій, підвали будинків, шахти, колектори, підземні переходи, розташовані на відстані до 15м по обидва боки від осі газопроводу; перевірятися стан настінних вказівників і орієнтирів газових споруд; очищатися кришки газових колодязів і конвертів від снігу, льоду і забруднень; оглядатися стан місцевості вздовж траси газопроводу з метою виявлення обвалу ґрунту, розмиву його талими або дощовими водами; контролюватися умови виконання земельних і будівельних робіт, які проводяться в смузі 15м по обидва боки від осі газопроводу з метою попередження і усунення його пошкодження; виявлятися випадки будівництва будинків і споруд на відстані від газопроводу меншій, ніж це передбачено будівельними нормами та правилами. Водночас обхідник повинен перевірити зовнішнім оглядом стан установок ЕХЗ».
Відповідно до п.4.3.15 Правил безпеки систем газопостачання - уздовж траси підземного газопроводу повинні бути виділені смуги завширшки 2м з обох боків від осі газопроводу, в межах яких не допускаються складання матеріалів і обладнання, садіння дерев, влаштування стоянок автотранспорту, гаражів, кіосків та інших споруд.
При цьому, ОСОБА_3 , в порушення зазначених вище вимог законодавства України, в період часу з березня 2005 року по квітень 2005 року (більш конкретної дати під час проведення досудового розслідування не встановлено), самовільно, умисно, всупереч установленому законом порядку, достовірно знаючи про відсутність у нього передбачених Законом підстав, а саме: права власності на землю чи права користування землею та за відсутності дозволу на початок проведення будівельних робіт, здійснив самовільне будівництво нежитлової будівлі загальною площею 100,63 квадратних метрів, за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом прибудови до основного об`єкту нерухомості, забудувавши таким чином внутриквартальний газопровід низького тиску, чим створив реальну загрозу безпечній експлуатації всього об`єкту нерухомості, у зв`язку з чим державним та громадським інтересам заподіяно істотну шкоду у вигляді порушення встановленого порядку користування земельними ділянками в охоронних зонах, порушенням прав та інтересів громади на користування та охорону земель.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 356 КК України як самоправство, тобто самовільне всупереч установленого законом порядку вчинення будь-яких дій, якщо такими діями була заподіяна істотна шкода державним та громадським інтересам.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 виннуватим себе визнав повністю і пояснив, що, будучи приватним підприємцем, у 2004 р. він узяв в оренду нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 і самовільно, без будь-яких дозволів добудував прибудову. Про те, що там проходить внутриквартальний газопровід, не знав. У вчиненому він щиро кається.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумніві у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого мають вірну правову кваліфікацію за ст. 356 КК України як самоправство, тобто самовільне всупереч установленого законом порядку вчинення будь-яких дій, якщо такими діями була заподіяна істотна шкода державним та громадським інтересам.
У судовому засіданні від обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності по зазначеному кримінальному провадженню та закриття провадження по справі, мотивоване тим, що злочин, передбачений ст. 356 КК України віднесений до невеликої тяжкості, його було вчинено у 2005 році, тобто з моменту вчинення злочину минуло понад 10 років, перебіг строків давності не переривався та не зупинявся.
Вислухавши прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, а згідно ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості минуло два роки та за вказаний злочин передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України, який відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості і санкція якого передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до трьох місяців
Злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, був вчинений у 2005 році, з цього часу минуло понад десять років, перебіг строків давності не переривався і не зупинявся, тобто є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.. 49 КК України. Про звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав ОСОБА_3 заявив клопотання. Також ОСОБА_3 роз`яснено і він вірно розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з вказаних нереабілітуючих підстав.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись п.1 ч.1 ст.. 49 КК України, ч.2, ч.6 ст. 284 КПК України, - суд
П О С Т А Н О В И В :
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2015 р. за № 0000028 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Запобіжний захід не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської обл.. шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1