Справа № 1-312/10
Провадження № 1-312/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2010 року Жовківський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Зеліско Р. Й., при секретарі Мамедовій Г.І. з участю прокурора Сворень І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2»ятир, Жовківського району, Львівської області, українця , громадянина України , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не одруженого , проживає в с. Дев»ятир, Жовківського району, Львівської області, не працює , не військовозобовязаного , не судимого заст.296 ч. 1 , 122 ч. 1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 01 травня 2010 року біля 13.00 години зайшов на подвір»я потерпілого ОСОБА_2, що в с.Дев»ятир , Жовківського району де з хуліганських спонукань грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю безпричинно умисно побив потерпілого ОСОБА_2 наносячи йому удари руками по тілу заподіявши ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив , що 01 травня 2010 року біля 13.00 години він зайшов на подвір»я потерпілого ОСОБА_2, що в с.Дев»ятир , Жовківського району де з хуліганських спонукань грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю безпричинно умисно побив потерпілого ОСОБА_2 наносячи йому удари руками по тілу заподіявши ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесні ушкодження. Розкаюється у вчиненому.

Крім повного визнання підсудним своєї вини у вчиненні злочину його вина в скоєному в судовому засіданні є доведеною повністю показами потерпілих, свідків , протоколами слідчих та судових дій , іншими матеріалами справи.

Так , потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні показав , що ОСОБА_3 зробив йому зауваження і з приводу цього між ним виникла сварка , яка переросла в бійку. ОСОБА_1 вдарив його рукою в обличчя і він впав . В даний час вони не примирились з підсудним. Просить суворо його не карати.

З заяв ОСОБА_2 в органи міліції вбачається , що він з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень звертався в органи міліції за допомогою.

А.с.4

З протоколу огляду місця події та план-схеми до нього вбачається, що місцем події є господарство ОСОБА_2 в с.Дев»ятир , Жовківського району, Львівської області.

А.с.5,6

З висновку судово-медичної експертизи вбачається, що в потерпілого ОСОБА_2 при звертанні за медичною допомогою , огляді виявлено ушкодження: крововиливи на обличчі, грудях , плечі зліва, вивих та розходження ключично- акроміальногоз»єднання зліва, які могли утворитись 01.05.2010 року від дії тупих предметів, викликали тривалий розлад функції лівої руки і по цій ознаці відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

А.с.59,60

Аналізуючи усі докази в їх сукупності суд вважає , що вина підсудного у вчиненні злочину в судовому засіданні є доведеною повністю.

Вина підсудного ОСОБА_1 полягає в тому , що він вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю , тобто хуліганство і тому суд такі його дії кваліфікує за ст. 296 ч.1 КК України.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_1 полягає в тому , що він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження , тобто умисне ушкодження , яке не є небезпечне для життя і не потягнуло за собою наслідків , передбачених у ст. 121 ККУ, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя і тому суд такі його дії кваліфікує за ст.122 ч.1КК України .

Обираючи вид та міру покарання підсудному , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який позитивно характеризується , не працює, вперше судиться .

Обставин , що обтяжували б покарання підсудного не вбачається.

Щире розкаяння підсудного у вчиненні злочину суд вважає обставинами , що помякшує його відповідальність.

Враховуючи вищенаведене , характер скоєного злочину та особу винного ,а також думку потерпілих суворо не карати підсудного, суд вважає за необхідне обрати щодо підсудного покарання у виді обмеження волі в межах санкцій статей за якими він судиться.

Враховуючи характер та суспільну небезпеку скоєного злочину і його тяжкість та особу винного, який не працює , позитивно характеризується , вперше судиться, а також можливість виправлення підсудного без відбуття покарання, думку потерпілих суворо не карати підсудного ,суд вважає за необхідне , звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України , суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 296 ч. 1 КК України і засудити на 2 (два) роки обмеження волі;

Визнати винним за ст.. 122 ч.1 КК України і засудити на 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням , встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 15 діб з часу проголошення.

Суддя: Зеліско Р. Й.