АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
1 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 4 серпня 2015 року,
за участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7 ,
у с т а н о в и л а:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Григорівка Гребінківського району Полтавської області, з середньою спеціальною освітою, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , несудима,
підозрювана у вчиненні кримінального правопорушення, злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою до чотирьох місяців, слідчий суддя місцевого суду врахував обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, в зв`язку із чим у кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, та необхідність дотримання положень ст. ст. 177, 178 КПК України й практики Європейського Суду з прав людини, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у вчиненні діяння, у вчиненні якого вона підозрюється, за яке передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі, характер і обставини вчинення злочину, так яким чином вони встановлені та сформульовані за змістом у повідомлені про підозру, наявність необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваної, прийшов висновку про наявність підстав вважати, раніше заявлені у кримінальному провадженні ризики не зменшились, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 в подальшому при здійсненні досудового розслідування її належить утримувати під вартою.
В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 4.08.2015 р. скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На обгрунтування апеляційних вимог підозрювана ОСОБА_5 зазначає на неповноту судового розгляду клопотання про продовження її строку тримання під вартою, оскільки слідчим суддею не враховано дані про її особу. Вказую, що не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування, крім того вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі забезпечить виконання покладених на неї обов`язків.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваної та її захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу; доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши та обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу підозрюваної такою, що задоволенню не підлягає з таких підстав.
Так, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
10.06.2015 р. о 01:45 годині ОСОБА_5 була затримана в порядку ст. 208 КПК України про що в той же день був складений протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.
11.06.2015 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.06.2015 року щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб з моменту затримання, а саме до 01:45 години 9 серпня 2015 року.
За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 209 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Між тим, строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні продовжено заступником прокурора м. Києва ОСОБА_9 до чотирьох місяців, тобто до 11.10.2015 року.
Згідно з вимогами статтей 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання особи під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що наведені ним доводи є обґрунтованими, та існують на даний час. Такими ризиками суд визнав можливість підозрюваної ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спроби незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому наявні обставини виправдовують подальше утримання підозрюваної під вартою
Також слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою. При цьому для завершення розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати необхідні й достатні слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, без яких неможливо завершити досудове розслідування.
Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_5 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки їй повідомлено про підозру в особливо тяжкому злочині, який вчинено із застосуванням насильства.
Колегія суддів вважає, що враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у злочині, у вчиненні якого вона обґрунтовано підозрюється, дані про її особу, відсутні достатні стримуючі фактори, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_5 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді відповідно до ст. 370 КПК України є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, натомість доводи й твердження підозрюваної про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
ОСОБА_10 н Д. М а с е н к о О. П р и с я ж н ю к