Справа № 583/259/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" лютого 2016 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000140 від 17.11.2015 року по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Диканька, Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, неодруженого, призваного під час мобілізації на особливий період на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 28.08.2014, робітника підсобника 3 інженерно-будівельного відділення 4 інженерно-будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата,

за ч. 4 ст. 407 КК України,-

встановив:

Робітник підсобник 3 інженерно-будівельного відділення 4 інженерно-будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , без дозволу командування військової частини та поважних причин, в період з 11 травня 2015 року по 09 грудня 2015 року включно, самовільно залишив місце служби - розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав повністю, викладені в обвинувальному акті обставини не оспорював. Пояснив, що причиною самовільного залишення військової частини стали сімейні обставини. Просив врахувати, що до військової частини з`явився самостійно та приступив до виконання обов`язків.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні пред`явленого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військовослужбовцем військової частини, вчинене в умовах особливого періоду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік, визнання вини, посередню характеристику обвинуваченого, участь обвинуваченого в бойових діях при проведенні антитерористичної операції на сході країни.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття, відсутність шкоди, з`явлення із зізнанням.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд дійшов висновку про застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого виду покарання, ніж передбачене санкцією ч. 4 ст. 407 КК України, а саме арешту, як покарання необхідного й достатнього для виправлення обвинуваченого і запобігання скоєння нових злочинів.
Клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили не надходили.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України , суд -
ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (два) місяців арешту.
Відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України відбування арешту здійснювати на гауптвахті.
Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного поміщення на гауптвахту.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1