У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5 і ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 19 січня 2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17 липня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотання про зміну йому запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м'який.

Ухвалою судді апеляційного суду Львівської області від 18 серпня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3, оскільки прийняте судом першої інстанції рішення відповідно до частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) не підлягає оскарженню в апеляційному порядку

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2015 року відмовлено ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вказані судові рішення з огляду на те, що зазначені судові рішення не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

ОСОБА_3 30 грудня 2015 року звернувся із заявою про перегляд Верховним Судом України наведених судових рішень, посилаючись на те, що вони суперечать вимогам статті 392 КПК, Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву ОСОБА_3, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до вимог статті 445 КПК України (в редакції Закону України № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року) підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є:

1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання);

2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень;

3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України;

4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Визначений перелік підстав для перегляду справ Верховним Судом України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Проте, як убачається зі змісту заяви та наданої ОСОБА_3 копії судового рішення касаційної інстанції, заявник не наводить жодної із зазначених вище підстав для перегляду справи Верховним Судом України та конкретної норми законодавства, яка неоднаково застосована судом касаційної інстанції у різних справах, не долучає різних за змістом судових рішень, а фактично зазначає про незаконність оскаржуваних ним судових рішень, що само по собі не є підставою для перегляду справи щодо нього Верховним Судом України.

Отже, зазначені ОСОБА_3 у заяві твердження не стосуються предмета перегляду судових рішень Верховним Судом України.

Окрім того, відповідно до частини першої статті 446 КПК заява про перегляд судового рішення до Верховного Суду України подається після його перегляду в касаційному порядку.

З огляду на те, що ОСОБА_3 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на судові рішення нижчестоящих судів, вона не є рішенням касаційного суду, постановленим за результатами касаційного перегляду, оскільки такий не відбувся і в ньому не міститься правовий висновок щодо правозастосування норми права, а відтак зазначені судові рішення не можуть бути предметом перегляду Верховним Судом України.

Таким чином, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що подана ОСОБА_3 заява про перегляд постановлених щодо нього судових рішень є необґрунтованою, і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 444, 445, 446, 450, 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити ОСОБА_3 у допуску до провадження Верховного Суду України справи щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ________________

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6