Справа № 381/3202/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1047/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 15.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
15 вересня 2015 р. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі : ОСОБА_5 ,
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,
обвинуваченої: ОСОБА_7 ,
та її захисника адвоката: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2015 року, якою обвинувальний акт з додатками щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Триліси Фастівського району Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст.125 КК України повернуто старшому прокурору Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_6 внаслідок невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.08.2015 року обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 125 КК України повернуто прокурору Фастівської міжрайонної прокуратури внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України.

Мотивуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що ч. 2 ст. 125 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Натомість формулювання обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_7 в цій частині, містить зайву вказівку на їх «нанесення», а тому таке посилання не відповідає слово в слово диспозиції інкримінованої статті, при тому, що навіть найменше відхилення від цієї вимоги є неприпустимим.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 направити в суд першої інстанції, для проведення підготовчого судового засідання.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, прокурор вказує що судом хибно та неправомірно зазначено у мотивувальній частині ухвали, що юридичне формулювання, тобто розшифрування та конкретизація формули кваліфікації за ч. 2 ст. 125 КК України, не ґрунтується на диспозиції її самої, оскільки жодним чином нормативно правовим актом, в тому числі КК та КПК України не передбачена необхідність розшифрування та конкретизація формули кваліфікації будь якого, передбаченого Кримінальним кодексом України суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом злочину, в тому числі і діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Апелянт вказує, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 у повній мірі ґрунтується та відповідає юридичному формулюванню обвинувачення, викладеного у нормі ч. 2 ст. 125 КК України а саме: не змінено, не замінено, не виключеного жодного слова з тексту норми ч. 2 ст. 125 КК України.

Тому, на думку прокурора, обвинувачення є конкретним, повним, послідовним і відповідає всім вимогам діючого кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційних вимог, обвинувачену та її захисника, котрі просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її підлягаючою до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Формулювання обвинувачення у обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 відповідає юридичному формулюванню обвинувачення викладеному у ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки в ньому не змінено, не замінено та не виключено жодного слова з названої норми кримінального закону, тобто обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Тому висновок суду першої інстанції про те, що вказівка в обвинувальному акті щодо легких тілесних ушкоджень слова: «нанесення» - унеможливлює здійснення судового розгляду, не ґрунтується на вищевказаних нормах закону, а тому, на думку колегії суддів, ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314,315 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2015 року про повернення обвинувального акту з додатками прокурору Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_6 щодо ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_7 повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.

Судді: