Справа № 473/4283/15-к
ВИРОК
іменем України
"24" листопада 2015 р. м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0002357 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Ст.Шепелиці, Чорнобильського району, Київської області, не працює, не одружений, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого: 13.05.1998 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.17, ч.3 ст.81, 42, 44 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ст.45 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

12.07.2001 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.141, ч.2 ст.17, ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.2 ст.17, ч.3 ст.140, 42, 43 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі був звільнений 23.03.2006 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

05.09.2006 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, був звільнений 04.03.2010 року за постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 12 днів;

17.06.2010 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, був звільнений 11.09.2013 року за постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області умовно-достроково на 1 рік 13 днів,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.09.2015 року о 13-00 годині ОСОБА_4 прибув до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_5 . Знаходячись на території вказаного домоволодіння, під час спільного розпиття спиртних напоїв, скориставшись довірою ОСОБА_5 та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно викрав ноутбук «ASUS X55A» вартістю 2800 грн., мобільний телефон «Samsung SGH-D900і» вартістю 400 грн., що належать ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3200 гривень.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та суду пояснив, що коли шукав будинок для проживання в с.Мартинівка познайомився із чоловіком на ім`я ОСОБА_6 , який показав йому будинок, який обіцяв надати безоплатно обвинуваченому для проживання із сім`єю. Разом вони вживали спиртні напої, там же була і сестра ОСОБА_7 . Коли обвинувачений виявив зникнення грошей із власного гаванця. Він вирішив, поки ОСОБА_6 спав, забрати із тумбочки ноутбук та телефон. Забрав ці речі додому, а коли приїхали співробітники міліції добровільно їх повернув. Просив не призначати покарання, пов`язане із позбавлення волі, оскільки має сім`ю, роботу та плани на майбутнє.

Потерпіла ОСОБА_5 до суду не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила здійснювати судовий розгляд в її відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого вона не має, покарання просить визначити на розсуд суду. З врахуванням позицій учасників процесу судом було прийнято рішення з огляду на положення ч.1 ст.325 КПК України про можливість з`ясування обставин справи та розгляд провадження за відсутності потерпілої.

Окрім власного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, також підтверджується фактичними даними, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Так, на підставі заяви ОСОБА_5 від 20.09.2015 року встановлено, що вона просить притягнути до відповідальності невідомих громадян, які представилися під іменами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які з домоволодіння потерпілої викрали ноутбук «ASUS», телефон «Самсунг».

Згідно із протоколом огляду місця події від 20.09.2015 року оглядалося домоволодіння потерпілої, де було виявлено лише зарядний пристрій від телефону «Самсунг».

Із протоколів огляду місця події від 20.09.2015 та 30.09.2015 року у Вознесенському МВ УМВС ОСОБА_4 добровільно видав ноутбук «ASUS» та телефон «Самсунг».

Як вбачається із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2015 року потерпіла ОСОБА_5 на фотознімку №4 впізнала чоловіка, який 19.09.2015 року знаходився в її будинку в АДРЕСА_4 , яким згідно із довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками є ОСОБА_4 .

Вартість викрадених у потерпілої речей підтверджено довідкою ФОП « ОСОБА_9 », а факт їх повернення потерпілій наданими зберігальними розписками.

Суд, дослідивши всі зібрані та надані докази та оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, вважає, що у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами з точки зору їх достатності та взаємозв`язку доведена вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за яким йому пред`явлено обвинувачення, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та визнання ним своєї вини. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочинів.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий за злочини проти власності, має не погашену і не зняту у встановленому порядку судимість за вчинення злочину проти власності; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, має сім`ю, відсутність претензій матеріального характеру з боку потерпілої, а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_4 в силу ст.12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості, але вчинений ним повторно, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у межах мінімальної санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді арешту.

Цивільний позов та процесуальні витрати - відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_4 та доставки його до Миколаївського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області доручити Вознесенському відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області після вступу вироку з законну силу.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді арешту обчислювати з моменту взяття його під варту після вступу вироку в законну силу.

Речові докази, а саме ноутбук «ASUS X55A», мобільний телефон «Samsung SGH-D900і», що передані під розписку потерпілій ОСОБА_5 , - залишити останній, як власнику.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1

згідно оригіналу

Суддя: