Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/30/16-к Головуючий у 1 інстанції
Провадження № 11сс/778/38/16 ОСОБА_1
Категорія ст.193 Доповідач у 2 інстанції
КПК України ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції з приміщення Якимівського районного суду Запорізької області:

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури в Запорізькій області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 08 січня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 1 місяць, а саме до 08 лютого 2016 року, із зобов`язанням не покидати житло в період часу з 21-00 до 06-00 години, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Якимівка Запорізької області, громадянки України, одруженої, не працюючої, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 04 січня 2016 року, приблизно об 11 годині, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи, що дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жива, скориставшись відсутністю родичів за місцем мешкання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою заподіяння смерті ОСОБА_10 , взяла її з дитячого ліжка, віднесла і викинула до вигрібної ями туалету, який знаходиться на території двору вказаного домоволодіння, після чого, кинула на неї три цегли, спричинивши цим тілесні ушкодження: набряк головного мозку, крововилив під м`які мозкові оболонки головного мозку, закритий перелом кісток основ черепу, від яких настала смерть потерпілої на місці події, тим самим ОСОБА_7 умисно вбила малолітню ОСОБА_10

06 січня 2016 року відомості про злочин, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, внесені до ЄРДР за № 0000011.

08 січня 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

08 січня 2016 року слідчий СВ Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури в Запорізькій області ОСОБА_9 , про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання та обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що підозра у вчинені злочину ОСОБА_7 обґрунтована, однак остаточна кваліфікація дій підозрюваної можлива тільки після проведення всіх необхідних дій, крім того, прокурором не доведені обставини, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України застосував інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з зобов`язанням не покидати житло 21-00 години до 6-00 години

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала слідчого судді необґрунтована, посилається на тяжкість можливого покарання, вказує на наявність ризиків впливу на свідків, які мешкають разом підозрюваною, а також, враховуючи, що злочин вчинений за місцем проживання, вказує на ризик знищення підозрюваною речових доказів, на підставі чого просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою клопотання слідчого задовольнити.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, та надав лікарське свідоцтво про смерть дитини, яке свідчить про настання смерті від закритого перелому кісток основи черепу, підозрювану ОСОБА_7 та її захисника, за клопотанням яких судове засідання відбувається дистанційно, в режимі відеоконференції, і які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст. 110, 370-372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вказаним вимогам закону не відповідає.

Слідчий суддя не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст.ст. 94, 178 КПК України, не оцінив обставини, на які послався слідчий у клопотанні, та додані до клопотання документи у їх сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані порушення кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, є істотними, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, що не суперечить вимогам п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, колегія суддів враховує: вагомість наявних доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу останньої, на які послався слідчий в клопотанні, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, вік та стан її здоров`я, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 України підтверджуються наступними доказами:

-протоколом огляду місця події від 06.01.2016р.;

-протоколом допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

-лікарським свідоцтвом про смерть дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на підставі наданих матеріалів оцінюючи в сукупності всі обставини, колегія суддів вважає, що заявлені у клопотанні ризики на даний час існують. Такими ризиками є: можливість переховування від органів досудового розслідування; можливість незаконного впливу на свідків, які мешкають разом з обвинуваченою або є її сусідами; можливість спотворити, сховати або знищити речові докази, які знаходиться за місцем проживання обвинуваченої; можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що випливає з заяви ОСОБА_7 про викрадення її дитини невідомими особами (а.с. 2, 8).

Крім того, колегія суддів приймає до уваги й те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На підставі зазначеного, колегія суддів погоджується з доводами викладеними у клопотанні слідчого про необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.

У відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України колегія суддів не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 08 січня 2016 року , якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду від 08 січня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання слідчого СВ Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання.

Строк дії ухвали апеляційного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів з моменту фактичного затримання і закінчується 06 березня 2016 року.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий
Судді: