Романівський районний суд Житомирської області
Справа № 1-10/ 2010 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року смт.Романів

Романівський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого судді: Васильчук О.В.

при секретарі: Лейченко О.Л.

з участю прокурора: Примака О.М.

захисника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

-23.08.2005 року Романівським районним судом Житомирської області за ч.З ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

-16.02.2006 року Романівським районним судом Житомирської області за ст.296 ч.І КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 04.01.2008 року умовно-достроково з ВК №4 на строк 1 рік 1 день, згідно

^ постанови Богунського райсуду м. Житомира від 28.12.2007 року,

в скоєнні злочинів передбачених ч.1.ст.187 КК України та ч.2 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2008 року, біля 19 години, в смт. Романів, ОСОБА_2 знаходячись в стані алкогольного сп»яніння, з метою вчинення розбійного нападу і заволодіння чужим майном, приїхав велосипедом на перехрестя доріг вул. Фрунзе та Шевченка в смт. Романів, де побачив ОСОБА_3, яка сама йшла по вул. Фрунзе. ОСОБА_2 почав спостерігати за нею, залишивши свій велосипед навпроти школи №2, наздогнав ОСОБА_3 на перехресті вулиць Фрунзе та ОСОБА_4, рукою схопив її за шию, а долонею другої руки закрив її рота і погрожував зарізати, тобто насильством, небезпечним для її життя та здоров»я, вимагав віддати вироби із золота, гроші та вирвав при цьому з її рук сумку. ОСОБА_3., яка реально сприйняла цю погрозу як небезпеку для її життя і здоров»я, вирвалася від ОСОБА_2 і втекла.

08 лютого 2008 року, біля 20 години 30 хв. ОСОБА_2 знаходячись в смт. Романів в стані алкогольного сп»яніння, з метою повторного заволодіння чужим майном громадян, перебуваючи на неосвітлюваній частині вулиці Котовського, в районі будинку №10, наздогнав ОСОБА_5 і приставивши їй до правого боку предмет схожий на викрутку чи ножа, погрожуючи їй насильством, набезпечним для її життя та здоров»я, став вимагати віддати мобільний телефон, вироби із золота та гроші. ОСОБА_5, яка реально сприйняла цю погрозу як небезпечну для її життя і здоров»я, на вимогу ОСОБА_2 віддала йому 50 гривень.

08 лютого 2008 року, біля 21 години в смт. Романів, ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння з метою повторного вчинення розбійного нападу і заволодіння чужим майном, приїхав велосипедом на вул.Леніна, де знаходячись на перехресті вул. Леніна та Кооперативної, побачив ОСОБА_6, яка підходила до банкомату «ПриватБанку». Виконуючи свій злочинний намір, ОСОБА_2 проїхав велосипедом в неосвітлений провулок Матросова і там перестрів ОСОБА_6 Утримуючи останню за шию та одяг, приставив їй під бік запальничку, імітуючи застосування ножа, та погрожуючи їй насильством, небезпечним для іі життя та здоров»я, вимагав віддати мобільний телефон, вироби із золота і гроші. ОСОБА_6, яка реально сприйняла цю погрозу, як небезпечну для її життя та здоров»я, на вимогу ОСОБА_2 пішла з ним до банкомату «ОСОБА_7 ОСОБА_5», щоб зняти з банкомату гроші. Біля будівлі банку, на вул. Кооперативній, при появі сторонніх громадян, ОСОБА_6 стала кричати та звати на допомогу, після чого ОСОБА_2 втік.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину в пред»явленому йому обвинуваченні визнав частково та показав, що він дійсно вчиняв розбійний напад на ОСОБА_5 і показання дані в судовому засіданні потерпілою правдиві, лише предмету схожого на ніж чи викрутку він не мав, коли вчиняв напад.

Щодо розбійного нападу на ОСОБА_3 та ОСОБА_6 винним себе не визнав.

В ході досудового слідства підсудний ОСОБА_2 вину у скоєнні розбійних нападів на ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнавав повністю.

Винуватість підсудного ОСОБА_2 крім його визнавальних показань на досудовому слідстві підтверджується показаннями в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_3,ОСОБА_5,ОСОБА_6, показаннями свідків та матеріалами справи.

Під час судового слідства судом було встановлено та досліджено слідуючі докази.

По факту розбійного нападу на ОСОБА_3:

- допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 показала, що 22 січня 2008 року біля 19-ї години поверталася з роботи додому, а коли проходила перехрестя доріг вулиці Фрунзе та вулиці Шевченка, біля памятника Хрест, то побачила, що на перехресті доріг, на вул. Шевченка стояв невідомий чоловік із велосипедом, одягнутий в темну куртку з червоними вставками. Вона на нього не звернула увагу і пішла далі в напрямку свого місця проживання по правій стороні вул. Фрунзе. Коли проходила перехрестя доріг з вул. ОСОБА_4, то почула, що ззаду хтось біг. Невідомий, як пізніше взнала, ОСОБА_2, догнавши її, закрив долонею своєї руки її рота, а другою рукою схопив за шию і сказав, щоб не кричала, а то заріже. При цьому він почав вимагати гроші та золоті вироби і повторював, щоб вона не кричала, бо буде гірше. В цей час у неї в сумці були гроші в сумі 200 грн., а на ній були золоті вироби, а саме : дві золоті каблучки, золотий ланцюжок та золоті сережки. Тоді вона дуже злякалась і розуміла, що ОСОБА_2 може завдати шкоди її життю та здоровю. Останній неодноразово повторював, що заріже і вона відчувала, що під її правий бік він щось натискав. ОСОБА_2 почав її відводити на проміжок дороги, що не освітлювався. На прохання відпустити він не реагував. Тоді вона почала вириватись, ОСОБА_2 схопив її сумочку, але вона вирвала її з його рук і забігла в подвіря до ОСОБА_8 В цей час ОСОБА_2 сказав, що ще її зловить і розбереться. Вона стала стукати до ОСОБА_8 у двері, а невідомий почав втікати. Вона зрозуміла, що це був той самий хлопець, що стояв біля Хреста. ОСОБА_2 був одягнутий в чорну куртку із червоними вставками на рукавах. Коли до неї вийшла ОСОБА_8, вона їй розповіла про те, що на неї напав невідомий, після чого ОСОБА_8 провела її додому.

-допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що 22 січня 2008 року біля 19 год. до неї хтось постукав. Коли вона відчинила, то побачила ОСОБА_3, яка була дуже налякана. ОСОБА_3 розповіла, що її переслідував невідомий чоловік, а тоді напав на неї і почав вимагати гроші та золоті вироби, при цьому погрожував їй, що заріже, якщо вона буде кричати. На прохання ОСОБА_3 відпустити її, невідомий не реагував. Після того, невідомий почав виривати у неї з рук сумочку, але ОСОБА_3 вирвалась від нього і забігла до неї в подвіря. Ще вона говорила, що нападник був одягнутий в чорну куртку з червоними вставками на рукавах. Після цього вона провела ОСОБА_3 додому.

-протоколом усної заяви про злочин ОСОБА_3, згідно якого 22 січня 2008 року близько 19 год. в смт. Романів по вул. Фрунзе невідомий хлопець вимагав у неї золоті вироби та гроші, погрожуючи вбивством. ( т.1 а.с. 4).

-протоколом огляду місця пригоди та план-схемою до нього згідно яких місцем пригоди являється перехрестя доріг вул. Фрунзе та вул. ОСОБА_4. (т.1 а.с. 5-7).

- протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_3 впізнала ОСОБА_2, а ОСОБА_2 повністю підтвердив показання ОСОБА_3, що саме він 22.01.2008 року скоїв на неї напад, (т.1 а.с. 66-67).

По факту розбійного нападу на ОСОБА_9:

- допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9, показала, що 8 лютого 2008 року біля 20-ї години 30 хв. поверталася з роботи додому. Коли проходила біля бібліотеки, що розташована біля приміщення райдержадміністрації, на повороті до Романівської центральної районної лікарні, побачила невідомого чоловіка із велосипедом, як пізніше їй стало відомо це був ОСОБА_2 Вона на нього не звернула уваги, пройшла біля нього і пішла по алеї парку Шевченка в напрямку Романівської ЦРЛ. Пройшовши лікарню на вулиці Котовського, зразу за лікарнею знову зустріла ОСОБА_10, який стояв із велосипедом. Вона знову пройшла біля нього і пішла прямо в напрямку свого місця проживання, а ОСОБА_2 сів на велосипед і обігнав її. Приблизно за 50-60 метрів зупинився, навпроти домогосподарства Шанюка, на не освітлюваній ділянці дороги. Коли проходила повз ОСОБА_2 почула, що останній почав за нею бігти. Вона також почала бігти і хотіла забігти в подвіря, де проживав ОСОБА_11, але ОСОБА_2 біг ззаду і кричав, щоб вона зупинилась, а то він її заріже. Коли останній її наздогнав, схопив рукою за плече і розвернув так, що вона стояла до нього лицем. Він тримав її лівою рукою за праве плече, а в правій руці в нього був якийсь предмет, робоча частина якого біля 15-ти см. Коли він схопив її, то погрожував, що заріже, якщо вона почне кричати. Даний предмет ОСОБА_2 приставив їй під ребра з лівої сторони і ним злегка натискав. Тоді вона почала його просити, щоб відпустив, але ОСОБА_2 не зважав і почав вимагати гроші, мобільний телефон та золото. При цьому вона віддала ОСОБА_2 50 гривень купюрами по 10 грн. і пояснила, що не має мобільного телефону та золота, окрім обручки, але ОСОБА_2 в це не вірив і наполягав, щоб вона віддала мобільний телефон та золото. Після того, як він забрав гроші, то почав приставати, хотів розстебнути її куртку і почав тягнути її в напрямку свого велосипеда. При цьому вона опиралась, але боялася кликати на допомогу, тому що ОСОБА_2 до цього часу тримав якийсь предмет схожий на викрутку. В цей час вона побачила, що по вулиці ішов ОСОБА_12 почала кликати на допомогу. ОСОБА_2 побачивши стороннього відпустив її і побіг. ОСОБА_12 вона розповіла що трапилось і разом з ним пішла додому. По дорозі вона зайшла до свого дядька ОСОБА_13 І, якому все розповіла. Тоді ОСОБА_13 викликав міліцію. Після того, як прибули працівники міліції, вона разом із дядьком поїхала автомобілем шукати ОСОБА_2, а коли проїжджали по вул. Леніна, то вона впізнала ОСОБА_2, який на неї напав. Вона одразу по телефону повідомила працівників, які приїхали і затримали ОСОБА_2

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 1.1., показав, що 8 лютого 2008 року біля 21 години, знаходився на дискотеці в районному будинку культури. В цей час до нього : зателефонував його батько ОСОБА_13 та повідомив про те, що невідомий напав на ОСОБА_9 і погрожуючи розправою, забрав гроші. Батько описав зі слів ОСОБА_9 нападника і тоді він з ОСОБА_14 пішли шукати нападника. Пізніше на площі Леніна вони побачили чоловіка, схожого на того, що описав ОСОБА_13 Цей невідомий чоловік велосипедом поїхав на вулицю Шевченка і в цей час міліція наздогнала цього чоловіка біля бару Експрес. Після цього приїхав ОСОБА_13 з ОСОБА_9, яка пояснила, що саме цей чоловік, якого затримали працівники міліції вчинив на неї напад і забрав гроші.

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14, показав, що 8 лютого 2008 року знаходився на дискотеці в районному будинку культури. Біля 21 год. ОСОБА_13 1.1, зателефонував батько і сказав, що на ОСОБА_9 напав невідомий і, погрожуючи розправою, забрав гроші.Тоді він разом з ОСОБА_13 пішли шукати нападника. Пізніше, коли вони були на площі Леніна, то побачили чоловіка, який їхав на велосипеді і за описанням був схожий на того, що здійснив напад на ОСОБА_9. Коли цей чоловік повернув на вул. Шевченка, його наздогнали працівники міліції і затримали. ОСОБА_9 впізнала цього чоловіка і пояснила, що саме він вчинив на неї напад та забрав гроші в сумі 50 грн.

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15, показав, що 8.02.2008 року перебував в складі слідчо-оперативної групи. Приблизно біля 21 години вечора по вказівці чергового по РВ УMB С він в складі СОГ виїхав в смт. Романів. Черговий повідомив, що на вул. Котовського відбувся розбійний напад на жінку. При цьому черговий дав орієнтування нападника, що він був із велосипедом, одягнений в чорну куртку із червоними вставками та в спортивну чорну шапочку. Спочатку він, дізнавач ОСОБА_16 та ОСОБА_17 поїхали додому до протерпілої, прийняли від неї заяву та пояснення, зробили огляд місця пригоди і розпочали прошуки нападника. Коли вони проїжджали по вул. Леніна в сторону вулиці Фрунзе, то на проти бару «Бомонд» побачили чоловіка, який їхав на велосипеді, схожого по орієнтуванні на нападника. Коли вони почали його доганяти автомобілем, то цей чоловік почав від них втікати і на проти будинку Романівського центру зайнятості вони його наздогнали, затримали та доставили в Романівський РВ УМВС. При затриманні цього чоловіка до них під»їхала потерпіла ОСОБА_9 і впізнала його, пояснивши, що саме він на неї напав і з погрозою застосовання насильства забрав гроші. В Романівському РВ УМВС було встановлено, що це був ОСОБА_2 і при його огляді в нього було виявлено та вилучено гроші купюрами по 10 грн на суму 50 грн, мобільний телефон, запальничку та велосипед. Після цього він відбирав в ОСОБА_2 пояснення в ході якого ОСОБА_2 пояснив, що він з метою заволодіння грошима, телефоном, золотими виробами вчинив напад на жінку на вул. Котовського.

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 підтвердив, що 8 лютого 2008 року перебував на чергуванні в складі слідчо-оперативної групи помічником чергового та черговим водієм. Біля 21 години вечора по вказівці чергового по РВ УМВС черговим автомобілем вивіз слідчо-оперативну групу в смт. Романів. Черговий повідомив, що на вул. Котовського відбувся розбійний напад на жінку і при цьому нападник забрав гроші. Черговий дав орієнтування нападника, що він був із велосипедом, одягнений в чорну куртку із червоними вставками та в спортивну чорну шапочку. Спочатку дізнавач ОСОБА_16, та ОСОБА_15 поїхали додому до потерпілої, прийняли від неї заяву та пояснення, зробили огляд місця пригоди і розпочали пошуки нападника. Проїжджаючи по вул. Леніна в сторону вулиці Фрунзе, на проти бару «Бомонд» побачили чоловіка, який їхав на велосипеді, схожого по орієнтуванні на нападника. Коли вони почали його доганяти, то цей чоловік почав від них втікати і на проти будинку Романівського районного центру зайнятості його наздогнали і затримали. Після затримування до них підїхала потерпіла ОСОБА_5В.і впізнала цього чоловіка, пояснивши, що саме він на неї напав і забрав гроші. В Романівському РВ УМВС було встановлено, що це є ОСОБА_2 і при огляді в нього було виявлено та вилучено гроші купюрами по 10 грн. на суму 50 грн., мобільний телефон, запальничку та велосипед.

-протокол усної заяви про злочин ОСОБА_9, з якого видно, що 8.02.2008 року о 20 год.30 хв. в смт. Романів невідомий, застосовуючи предмет для нанесення тілесних ушкоджень та погрожуючи розправою, відкрито заволодів її грошима в сумі 50 грн. (т.1 а.с. 13).

-протокол огляду місця події та план-схемою до нього, згідно яких місцем пригоди являється відрізок вулиці Котовського, що розташований в смт. Романів, де ОСОБА_2 вчинив напад на потерпілу ОСОБА_9 (т.1.а.с. 14-15).

-протокол огляду місця пригоди, згідно якого при огляді ОСОБА_2 було виявлено та вилучено гроші в сумі 50 грн. купюрами по 10 грн. та запальничку, (т.1 а.с. 16).

-протокол огляду речових доказів від 14.02.2008 року з якого видно, що було оглянуто запальничку білого кольору з написом Football, гроші в сумі 50 грн. купюрами по 10 грн., (т.1 а.с.77)

- протокол огляду предметів від 25.03.2008 року з якого видно, що оглядом встановлено велосипед зеленого кольору з маркувальним написом „В- 126 (.т.1 а.с. 136) .

- оголошений в судовому засіданні протокол допиту свідка ОСОБА_13,від 12.02.2008 року, підтверджує показання потерпілої ОСОБА_9, а саме те, що 8 лютого 2008 року біля 21 години до ОСОБА_13 додому зайшла ОСОБА_5, яка була дуже налякана. Вона розповіла, що невідомий чоловік її наздогнав на вулиці Котовського, погрожував розправою і при цьому забрав в неї гроші в сумі 50 гривень та хотів зґвалтувати. Тоді вони зателефонували в міліцію. Після того, як були працівники міліції він своїм автомобілем разом із ОСОБА_5 поїхали в центр смт. Романів шукати невідомого, що вчинив напад, а коли проїжджали по вулиці Леніна, то ОСОБА_5 впізнала невідомого і пояснила, що саме цей чоловік її пограбував і хотів зґвалтувати.

Вона зразу зателефонувала до міліції, які приїхали і затримали невідомого, (т.1 а.с. 71)

-оголошений в судовому засіданні протокол допиту свідка ОСОБА_12, підтверджує, показання дані в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_9 про те, що 8 лютого 2008 року біля 20-ї години 30 хв. коли останній повертався додому та проходив біля лікарні, то побачив попереду себе на вулиці чоловіка та жінку. їх розмови не чув, тому що вони були приблизно за 50 м., але зрозумів, що можливо чоловік та дружина між собою сперечаються. Коли він підійшов до них приблизно за 10 м., то невідомий чоловік залишив жінку і пішов в протилежному напрямку. Будучи близько впізнав свою сусідку ОСОБА_9, яка почала кричати та кликати на допомогу. Вона говорила нерозбірливо тому, що була сильно налякана і просила її провести додому. По дорозі коли він проводив ОСОБА_9, то вона розповіла, що невідомий напав на неї і погрожував вбити. Також вона пояснювала, що невідомий приставляв їй ножа до боку (т.1 а.с.74).

По факту розбійного нападу на ОСОБА_6 :

- допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6, показала, що 8.02.2008 року по закінченню в Романівській гімназії КВНу біля 21-ї години вона сама пішла додому по вул.Леніна. На перехресті вулиць Леніна-Кооперативна, перейшла на ліву сторону дороги і біля Романівського райсуду направилась до банкомату Приватбанку, так як їй потрібно було зняти гроші з картки. Коли проходила біля райсуду, побачила, що на протилежній стороні вулиці на велосипеді сидить невідомий чоловік на зріст приблизно 170 см. худорлявої статури, який був одягнений в чорну куртку з червоними вставками, спортивну чорну шапку. Коли підійшла до банкомату то побачила, що даний чоловік з велосипедом вже стояв на алеї, яка веде до музичної школи. Біля банкомату вона вирішила гроші з картки не знімати і направилась додому по провулку Матросова, за магазином Макс та магазином ПП Коцюбинського (фотоательє). Коли йшла по провулку Матросова за магазином ПП Коцюбинського, то цей невідомий чоловік, як пізніше взнала, що це був ОСОБА_2, обігнав її на велосипеді. Коли вона повернула з провулку Матросова на вул. ОСОБА_18, то побачила ОСОБА_2, а його велосипед лежав в канаві. Коли вона його обійшла, то почала бігти і ОСОБА_2 побіг за нею. Тоді ОСОБА_2 наздогнав її і схопив спочатку за комір куртки, а потім за шию і сказав, якщо буде кричати, то заріже. Він почав вимагати у неї картку банкомату, але вона сказала, що у неї її немає, після цього почав штовхати її до паркану і вимагати мобільний телефон. Тоді вона сказала, що не має мобільного телефону і не помітно для ОСОБА_2 вийняла мобільний телефон і викинула його за паркан. Після цього ОСОБА_2 почав вимагати гроші. Вона сказала, що гроші є і почала шукати гаманець в сумці, але від хвилювання не могла його знайти. Через декілька хвилин вона вийняла із сумки біля 9-ти гривень дрібними купюрами і віддавала їх ОСОБА_2, але він їх не брав і сказав, щоб вона йшла за ним. На прохання відпустити ОСОБА_2 не реагував. Коли проходили біля його велосипеду, який лежав в канаві, останній заставив її взяти велосипед і вести поруч з ним. Коли вони підходили до банкомату Приватбанку, то підсудний наказав іти до банкомату банку Аваль. Біля банку Аваль до нього зателефонували, але він не піднявши трубки повідомив їй, що за ним вже їдуть. Після цього вона побачила попереду себе людей і почала кликати на допомогу. ОСОБА_2 також помітивши людей відштовхнув її, вихопив велосипед і поїхав в напрямку дитсадка №1 по вул. Коцюбинського. Коли вона підійшла до людей, то попросила, щоб вони провели її додому і пояснила, що на неї напав невідомий чоловік.

- допитана в судовому засідані свідок ОСОБА_19, підтвердила, що 08.02.2008 року ввечері її дочка ОСОБА_6 пішла в школу на вечір КВН . Приблизно біля 22 години ОСОБА_6 прийшла додому. Вона була сильно перелякана, тремтіла і плакала. На запитання що сталось вона розповіла, що коли йшла додому, то її наздогнав невідомий, схопив рукою за шию і погрожуючи зарізати вимагав гроші та мобільний телефон. Після чого повів її в напрямку банку Аваль і продовжував погрожувати, що заріже, якщо вона буде кричати. Біля банку Аваль йшли люди, яких дочка покликала на допомогу тоді нападник залишивши її та втік.

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20, показав, що 8.02.2008 року приблизно о 21 год 40хв він разом зі своєю матірю та братом ОСОБА_21 йшли додому по вул. Кооперативній в напрямку райсуду. Коли вони були біля перехрестя вул.Коцюбинського, то він побачив чоловіка в темній куртці, чорній спортивній шапці. Біля нього йшла дівчина, яка вела в руках велосипед, а цей чоловік тримав її за одяг в районі плеча. Коли дівчина їх побачила, то почала кликати на допомогу, при цьому вириваючись від чоловіка, який її тримав. Коли вона змогла вирватись, то підбігла до них і пояснила, що невідомий чоловік переслідував її, а в провулку Матросова напав і вимагав гроші, мобільний телефон, вироби із золота, банківську картку та при цьому погрожував, що заріже. Потім нападник змусив її вести його велосипед і йти до банку Аваль. На всі прохання дівчини відпустити її, нападник не реагував і продовжував погрожувати розправою. Тоді він, ОСОБА_20 JI. та ОСОБА_21, на прохання ОСОБА_6 повели її додому, так як вона боялася, що невідомий буде знову її переслідувати. Коли йшли в напрямку пров. Матросова, то бачили невідомого чоловіка, який здійснив напад на Хмільовську. Він стояв в районі будівлі райсуду, а коли побачив, що його помітили, сів на велосипед і поїхав в напрямку магазину Універмаг. Коли вони йшли між провулком Матросова і вул. ОСОБА_18, ОСОБА_6 показала місце, де на неї напав невідомий чоловік. Також вона показала куди викинула мобільний телефон, злякавшись, що нападник може його забрати. На прохання Хмільовської він переліз через паркан, знайшов мобільний телефон і віддав їй. Також неподалік цього місця вони знайшли шапку, яку Хмільовська загубила, коли намагалася вирватись та втекти від нападника.

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21, підтвердив, що 08.02.2008 року приблизно о 21 год 40хв він разом із ОСОБА_22 та ОСОБА_23 йшли додому по вул. Кооперативній в напрямку райсуду. Коли вони були біля перехрестя вул. Коцюбинського, то побачили чоловіка середнього зросту в темній куртці, чорній спортивній шапці. Біля нього йшла дівчина, яка вела в руках велосипед, а чоловік тримав її за одяг в районі плеча. Коли дівчина їх побачила, то почала кликати на допомогу, при цьому виривалась від чоловіка, який її тримав. Коли вона змогла вирватись, то підбігла до них і пояснила, що невідомий чоловік переслідував її, а в провулку Матросова напав і вимагав гроші, мобільний телефон, вироби із золота, банківську картку, при цьому погрожуючи, що заріже. Тоді він змусив її вести його велосипед і йти до банку Аваль. На всі прохання дівчини відпустити, невідомий не реагував і продовжував погрожувати розправою. Тоді дівчина попросила його, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 провести її додому, так як боялася, що невідомий буде знову її переслідувати, на що вони погодились. Коли йшли в напрямку пров. Матросова, то бачили невідомого чоловіка, який здійснив напад на Хмільовську. Він стояв в районі будівлі райсуду, а коли побачив, що його помітили, сів на велосипед і поїхав в напрямку магазину Універмаг.А коли вони йшли між провулком Матросова і вул. ОСОБА_18, дівчина показала місце, де на неї напав невідомий чоловік. Також вона показала куди викинула мобільний телефон, злякавшись, що нападник може його забрати. На прохання Хмільовської, ОСОБА_20 переліз через паркан, знайшов мобільний телефон і віддав їй. Також неподалік цього місця вони знайшли шапку, яку Хмільовська загубила, коли намагалася вирватись та втекти від нападника.

-дипитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23, показала, що 8.02.2008 року приблизно о 21 год 40хв вона разом зі своїм сином ОСОБА_22 та ОСОБА_21 йшли додому по вул. Кооперативній. Тоді ми побачили дівчину, яка вела в руках велосипед, а за плече чи за шию її тримав чоловік приблизно 170 см. зросту в темній куртці, чорній спортивній шапці. Коли дівчина їх побачила, то почала кликати на допомогу, при цьому виривалась від чоловіка, який її тримав. Коли вона вирвалась, то підбігла до них. Вона була сильно налякана і просила провести її додому тому, що боялася, що невідомий знову на нього нападе. Тоді вона розповіла, що невідомий напав на неї і при цьому вимагав гроші, банківські картки, мобільний телефон, золоті вироби та погрожував вбити, якщо вона не буде виконувати його вказівки. Коли йшли в напрямку пров. Матросова, то бачили невідомого чоловіка, який здійснив напад на Хмільовську. Він стояв в районі будівлі райсуду, а коли побачив, що його помітили, сів на велосипед і поїхав в напрямку магазину Універмаг. А коли вони йшли між провулком Матросова і вул. ОСОБА_18, ОСОБА_6 попросила, щоб хлопці дістали телефон, який вона викинула, коли на неї напав нападник, а також вона показала місце де на неї нападав нападник. Після цього вони провели дівчину додому.

- протокол усної заяви про злочин ОСОБА_6, про те, що 08.02.2008 року близько 21 год. в смт. Романів по вул. Леніна невідомий напав на неї і погрожуючи вбивством вимагав гроші та мобільний телефон.(т.1 а.с. 30).

-протокол огляду місця пригоди,від 16.02.2008 року з якого видно, що місцем пригоди являється вул. Івана Чепіля в смт. Романів.(т.1 а.с.31).

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 підтвердив, що 08 лютого 2008 року він разом з ОСОБА_2 пиляли дрова в лісі та вживали спиртні напої, після цього десь о 18 год., останній допоміг йому привезти дрова додому. На слідуючий день він дізнався, що ОСОБА_2 вчинив розбійний напад на жінку і його було затримано.

-висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 119-2008 від 04.03.2008 року, підтверджує, що ОСОБА_2 в минулому психісними захворюваннями не страждав та не страждає ними на даний час. ОСОБА_2 в період часу до якого відносяться інкриміновані йому вчинки, психічними захворюваннями не страждав та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би полишав його можливості давати звіт своїм діям та керувати ними, не перебував. ОСОБА_2 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними .

За таких обставин, вивчивши та проаналізувавши у сукупності матеріали кримінальної справи, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_2 у інкримінованих йому діяннях знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і кваліфікує дії підсудного ОСОБА_2:

-за ч.І ст. 187 КК України, як розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу;

-за ч.2 ст.187 КК України, як розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій.

Заперечення підсудного у його розбійному нападі на ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не грунтуються на матеріалах справи, спрямовані на ухилення підсудного від кримінальної відповідальності і повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи, зокрема, показаннями потерпілих ОСОБА_3та ОСОБА_6, які прямо вказали в судовому засіданні на ОСОБА_2, як на особу, що вчинила на них напад. Показання свідків ОСОБА_8 ОСОБА_22 ОСОБА_21 ОСОБА_23, які узгоджуються з показаннями потерпілих, а також узгоджуються з визнавальними показаннями ОСОБА_2, які останній давав на досудовому слідстві в присутності захисника, якими підсудний визнав себе винним у вчиненні розбійних нападів на ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Посилання підсудного ОСОБА_2 на його побиття працівниками міліції на досудовому слідстві з метою примусити останнього дати показання проти власної волі не знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки за дорученням суду було проведено перевірки прокураторою Романівського району за фактами заявленими ОСОБА_2 та в порушенні кримінальної справи відносно працівників Романівського РВ УМВС України було відмовлено, (т.2 а.с.76, т.З а.с.127).

Досудове слідство в обвинуваченні вказує, що при розбійному нападі на ОСОБА_3. ОСОБА_2 вимагав у потерпілої мобільний телефон. Вказавна обставина про вимагання мобільного телефону в діях підсудного відсутня, оскільки в судовому засіданні було доведено, що підсудний не вимагав його, що підтвердила своїми показаннями потерпіла ОСОБА_25 та підтверджується протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т.1 а.с. 66-67), тому суд дану обставину виключає з обвинувачення.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України підсудний вчинив злочини які є тяжкими.

Обставиною, що помякшує вину підсудному в судовому засіданні не встановлено. Обставинами, які обтяжують покарання підсудному- вчинення ним рецидиву злочинів, та вчинення злочинів в стані алкогольного спяніння.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем відбування покарання має позитивну характеристику. Раніше судимий, вчинив тяжкий злочин під час умовно-достроково звільнення, що підтверджує його не бажання стати на шлях виправлення. Потерпілі в судовому засіданні наполягали на призначенні суворого покарання.

За таких обставин, суд вважає, необхідним обрати покарання в межах санкції ч.І ст.187 КК України та ч.2 ст. 187 КК України, повязаного з позбавленням волі.

Враховуючи, що підсудний вчинив декілька злочинів слід застосувати ст. 70 КК України і остаточне покарання визначити за правилами ст.71 ч.І КК України, оскільки підсудний вчинив зличини під час умовно-дострокового звільнення.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Речові докази по справі: гроші в сумі 50 грн. - залишити потерпілій ОСОБА_5ВІ. запальничку - знищити, велосипед, як знаріддя злочину -звернути в дохід держави, оскільки ОСОБА_2 використовував даний велосипед для вчинення розбійних нападів на громадян.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинні злочинів передбачених ч.І ст.187 та ч.2 ст.187 КК України та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 187 КК України - 4( чотири роки позбавлення волі);

-за ч.2 ст.187 КК України 7( сім років ) та шість місяців позбавлення волі, із конфіскацією

всього особистого належного йому майна.

На підставі ч.І ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 7 (сім) років та шість місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого належного йому майна.

Згідно ч.І ст.71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_2 визначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 16.02.2006 року 8 (вісім) років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого належного йому майна.

Строк покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з моменту затримання - з 13 лютого 2008 року.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередній- утримання під вартою.

Речові докази по справі:

-гроші в сумі 50 грн., що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити потерпілій ОСОБА_5ВІ.

-запальничку пластмасову білого кольору, що знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Романівського РВ УМВС - знищити;

-велосипед, бувший в користуванні марки „В-126, що знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Романівського РВ УМВС- звернути в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в цей же строк з моменту отримання копії вироку.

Головуючий: О.В. Васильчук