Справа № 524/7191/15-к
У Х В А Л А
01.09.2015 року. Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника заявниці - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У скарзі ОСОБА_3 просить визнати протиправною бездіяльність начальника слідчого відділу Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 щодо невнесення відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_4 від 11.08.2015 року про вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, в скарзі ставиться питання про зобов`язання начальника слідчого відділу Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_4 від 11.08.2015 року про вчинення кримінального правопорушення.
Представник СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду даної скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
На підставі зазначеної вище норми, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність представника СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області.
Заслухавши представника ОСОБА_4 , який підтримав скаргу з підстав, що в ній наведені, вивчивши матеріали провадження по скарзі, слідчий суддя прийшов до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що начальником Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області отримана заява ОСОБА_4 , що підтверджується копією висновку про розгляд її заяви, а також повідомленням за підписом начальника Кременчуцького РВ УМВС від 20.08.2015 року № 6/7415.
Відповідно до положень статті 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
За таких обставин, вимоги адвоката ОСОБА_3 щодо зобов`язання начальника СВ Кременчуцького РВ УМВС в області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення підлягають до задоволення.
Що стосується вимог про визнання протиправною бездіяльності начальника СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області, то при їх вирішенні суд виходить з наступного.
У рішенні Конституційного суду України від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 (абз. 4-5 п. 4.3.) викладена правова позиція Конституційного суду України про те, що здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб`єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ. До того ж імперативний припис пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.
Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб`єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.
Таким чином, Конституційний Суд України висловив правову позицію про те, що скарги щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб`єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини повинні розглядатися судом, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.
Разом з тим, вказане рішення Конституційного Суду України, не зобов`язуєсуд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ визнавати обґрунтованими та задовольняти вимоги про визнання незаконною бездіяльності слідчого або прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, визнання незаконною бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб віднесено до способів захисту цивільних прав та інтересів.
Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 2 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Отже, до повноважень слідчого судді не віднесено функцію захисту цивільних прав та інтересів, а судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні повинен здійснюватися способами, визначеними п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 307 КПК України.
Крім того, зі змісту ст. 39 КПК України, якою визначено статус та права керівника органу досудового розслідування у кримінальному судочинстві, вбачається, що керівникові органу досудового розслідування, як учаснику процессу, діючим КПК України надані права щодо організації досудового розслідування і не надано прав, які б забезпечили можливість захищатися в суді або оскаржити рішення про визнання незаконною або протиправною його бездіяльності.
Статтею 20 КПК України визначено зміст такої загальної засади кримінального судочинства, як забезпечення права на захист учасникам процесу та встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений (а не керівник органіу досудового розслідування) має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Діючим КПК України не передбачено процесуальний порядок реалізації права керівника органу досудового розслідування на захист від звинувачень у незаконній бездіяльності (або у протиправній бездіяльності) та не надано право подавати докази чи заперечення проти цих звинувачень ( пояснити чи отримав він заяву про злочин, чи перебував він на робочому місці на момент надходження заяви або надати інші докази на обґрунтування своєї позиції). Частиною 2 ст. 307 КПК України не надано право слідчому судді приймати рішення про визнання незаконною або протиправною бездіяльності слідчого, керівника органу досудового розслідування або прокурора, а тому, вважаю, що в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в частині визнання протиправною бездіяльності начальника СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області необхідно відмовити з тих підстав, що така вимога не ґрунтується на законі, а задоволення цієї вимоги порушувало б принцип змагальності сторін у кримінальному процесі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 20, 26, 110, 303-307 КПК України, слідчий судя, -
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Зобов`язати начальника СВ Кременуцького РВ УМВС України в Полтавській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, що викладені в заяві ОСОБА_4 від 11.08.1015 року (зареєстрована в журналі ЄО за № 2646).
В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: