печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва

ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
12 жовтня 2015 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 компанії «Trejoli Business LTD» (Британські Віргінські острови), відкритому у банку «AS ABLV Bank» (Латвія).

В обґрунтування внесеного клопотання слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування Генеральною прокуратурою України кримінального провадження № 0000076 від 11.03.2014 за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191, ч.2 ст.205, ч.1 ст.255, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, 17.03.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах. У подальшому підозрюваного оголошено у розшук.

26.05.2014 матеріали кримінального провадження за підозрою

ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, на підставі ч.3 ст.217 та ч.3 ст.280 КПК України виділені в окреме провадження за № 0000436.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні протягом 2009-2013 років за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами майном, яке належить державним підприємствам, що входять в систему Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, зокрема ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та інших, шляхом зловживання службовими особами службовим становищем, вчинення службового підроблення документів та здійснення протиправних господарських операцій купівлі-продажу скрапленого газу, внаслідок чого інтересам держави заподіяні збитки в особливо великих розмірах на загальну суму понад 1 млрд. гривень, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Так, ОСОБА_5 в 2009 році вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, у тому числі державними службовцями, посади яких віднесено до 1-3 категорій посад, з метою заволодіння майном, яке належить державним підприємствам, що входять до системи Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, зокрема ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та інших, шляхом підроблення документів та здійснення протиправних господарських операцій купівлі-продажу скрапленого газу, переведення незаконно отриманих грошових коштів на рахунки підконтрольних суб`єктів господарської діяльності з недержавною формою власності та наступною їх легалізацією (відмиванням).

Відповідно до розподілу ролей у запланованому заволодінні майном державних підприємств особи, посади яких віднесено до 1-3 категорій посад, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби та зловживаючи ним, забезпечували постачання завищеного обсягу скрапленого газу, який належить державним підприємствам, що входять в систему Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, зокрема ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та інших, для продажу на спеціальних аукціонах, які проводилися Українською аграрною біржею та Товарною біржею «Перша незалежна біржа» нібито для потреб населення по пільгових цінах.

У свою чергу ОСОБА_5 , використовуючи підконтрольні йому суб`єкти господарської діяльності, у тому числі ТОВ «Укрхарківгазпостачання-2009», ТОВ «Луганськпропангаз», ТОВ «Харків-СПБТ», ТОВ «ГазУкраїна-2009», ТОВ «ГазУкраїна-2020», ТОВ «Запорожгаз-2000», ТОВ «Черкаси-Газснаб» та інші, повинен був забезпечити викуп вказаного скрапленого газу на спеціальних аукціонах по пільгових цінах та його подальший продаж підприємствам недержавної форми власності по ринкових цінах для реалізації через мережі автозаправних станцій, а також здійснити розподіл незаконно отриманого прибутку між членами організованої групи та легалізувати (відмити) незаконно отримані грошові кошти через підконтрольні банківські установи - ПАТ «Брокбізнесбанк» та ПАТ «Реал Банк».

Внаслідок чого, ОСОБА_5 незаконно привласнив за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими особами майно державних підприємств, що входять в систему Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, зокрема ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та інших, шляхом підроблення документів та здійснення протиправних господарських операцій купівлі-продажу скрапленого газу, інтересам держави заподіяні збитки в особливо великих розмірах на загальну суму понад 1 млрд. гривень.

Своїми протиправними умисними діями, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.5 ст.191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину обґрунтовується показанням свідків, вилученими у кримінальному провадженні документами та іншими доказами, що в сукупності підтверджують обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що грошові кошти, отримані внаслідок реалізації скрапленого газу за ринковими цінами підприємствам недержавної форми власності для подальшого продажу на автозаправних станціях, були виведені за кордон за допомогою підприємств-нерезидентів, зокрема, компанії «Trejoli Business LTD» (Британські Віргінські острови), бенефіціарним власником вказаної компанії є ОСОБА_11 (Україна, паспорт: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Встановлено, що компанією «Trejoli Business LTD» (Британські Віргінські острови), відкрито рахунок № НОМЕР_1 в банківській установі Латвії, а саме: AS ABLV Bank.

Відповідно до постанови ЄС №208/2014 від 05.03.2014 AS ABLV Bank вдався до обмежувальних заходів та заблокував активність на рахунках компанії, що пов`язані з ОСОБА_12 .

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених в ньому підстав.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали, наданні органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, посиланням на яку слідчий обґрунтовує подане клопотання, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 частини другої цієї статті арешт майна є одним з таких заходів забезпечення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 562 КПК України, у разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому КПК України.

За вимогами статті 1 Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року, яка ратифікована Законом України від 16.01.1998 - договірні Сторони зобов`язуються надавати одна одній, відповідно до положень цієї Конвенції, якнайширшу взаємну допомогу у кримінальному переслідуванні правопорушень, покарання яких, на момент прохання про надання допомоги, підпадає під юрисдикцію судових властей запитуючої Сторони.

Відповідно до положень п.1 ст.21 Конвенції Ради Європи про відмивання, пошук, арешт та конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму від 2005 року, яка ратифікована Законом України від 17.11.2010 на запит Сторони, яка порушила кримінальну справу або провадження з метою конфіскації, інша Сторона вживає необхідних тимчасових заходів, таких, як заблокування чи накладення арешту, з метою запобігання будь-якому використанню, передачі або відчуженню майна, яке пізніше може бути предметом запиту про конфіскацію або яке могло б відповідати вимогам запиту.

Відповідно до положень ст.3 Договору між Україною та Латвійською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах (набравшого чинності 12.07.1996) правова допомога охоплює виконання процесуальних дій, що передбачені законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема, визнання та виконання судових рішень.

Враховуючи, що кошти, розміщені на рахунках вищевказаного підприємства є власністю підозрюваного у кримінальному провадженні, з метою забезпечення відшкодування заподіяних державі збитків, припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що заподіюються державі, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131 132, 170 173, 562 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому компанією «Trejoli Business LTD» (Британські Віргінські острови) в банківській установі Латвії, а саме: AS ABLV Bank, та належать підозрюваному ОСОБА_5 , заборонивши видаткові операції по зазначеному рахунку.

Ухвала про арешт майна виконується негайно, слідчим прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1