Справа № 592/184/14-к
Провадження № 1-кс/592/38/14

УХВАЛА

13 січня 2014 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі старшого прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_3 , слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 , адвоката власника майна ОСОБА_5 ОСОБА_6 , розглянув клопотання слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль «DAEWOO Lanos D4LM500R» н.з. НОМЕР_1 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 09.01.2014 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України.
Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін,

встановив:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 09.01.2014 близько 16 год.20 хв. в м. Суми на вул. Кондатьєва в районі зупинки громадського транспорту «Аграрний університет» сталася дорожньо-транспортна пригода наїзд автомобілем «DAEWOO Lanos D4LM500R» д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався в напрямку вул. Петропавлівська на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.
В результаті ДТП ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер в кареті швидкої допомоги.
Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події транспортний засіб у гр. ОСОБА_5 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 є власником автомобіля, був вилучений та доставлено на територію Сумського МВ УМВС України в Сумській області за адресою м. Суми вул. Охтирська, 14.
У ході досудового розслідування необхідно проведення дослідження автомобіля, для чого необхідно збереження автомобіля «DAEWOO Lanos D4LM500R» д.н. НОМЕР_2 без доступу сторонніх осіб, що може вплинути на об`єктивність проведених досліджень.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали у повному обсязі, просять його задовольнити.
У судовому засіданні адвокат власника майна ОСОБА_5 - ОСОБА_6 не заперечувала проти накладення арешту на автомобіль.
Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є необхідність визнання вилучених предметів речовими доказами, а також для проведення судово-технічних експертиз. Тимчасові вилучені предмети, у відповідності до ст. 167 КПК України, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень, та зберегли на собі сліди цих кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «DAEWOO Lanos D4LM500R» д.н. НОМЕР_2 , вилученого 09.01.2014 року з місця дорожньо-транспортної події, який на праві власності належить ОСОБА_5 .

Копію ухвали для виконання негайно направити слідчому СВ СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 , старшому прокурору прокуратури м. Суми ОСОБА_3 , для відома ОСОБА_5 та його адвокату ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1