Справа № 592/7415/13-к
Провадження № 1-кс/592/1591/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2013 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б.,

за участю скаржника ОСОБА_1,

а також старшого слідчого першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Сумській області ОСОБА_2,

без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів,

розглянув скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого слідчого першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Сумській області ОСОБА_2

Перевіривши наданні матеріали скарги та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку скаржника, ОСОБА_1, слідчого Васьковського А.О., -

встановив:

ОСОБА_1 свою скаргу мотивує тим, що слідчим відділом ДПС у Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17.05.2013 р. за № 0000012 за скоєння службовими особами ТОВ Оріон- експорт за період часу з січня 2010 року по грудень 2012 року при здійсненні фінансово-господарської діяльності ухилення від сплати податків на суму 8 млн. 101 тис. 751 грн., що є особливо великим розміром, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. 04 липня 2013 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Сумської області ОСОБА_3 під час проведення обшуку в вантажному бортовому автомобілі марки Scania R380, державний номер НОМЕР_1, вилучено майно - пухо-піряна суміш, яка міститься в поліпропіленових мішках в кількості 433, яка належить на праві власності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та на умовах комісії була передана ТОВ Оріонекспорт. Вилучене під час обшуку майно передане на зберігання невідомим йому особам та знаходиться в приміщенні за адресою: м. Суми, вул. Білопільський шлях, 7. Станом на час подання скарги до суду вилучене майно слідчим не оглянуто та не повернуте. Ознайомившись з протоколом обшуку в вантажному автомобілі марки Scania R380, державний номер НОМЕР_2, та в звязку з вилученням пухо-піряної суміші у кількості 433 мішків, ним та ТОВ Оріонекспорт була зроблена заява, що вилучений товар, по-перше, є його власністю, по-друге, цей товар не може бути засобами розкриття злочинів, не може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, так як кримінальне провадження розпочато та здійснюється за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України за господарськими операціями ТОВ Оріонекспорт, які мали місце протягом 2010-2012 років. Загальними засадами кримінального провадження є недоторканість права власності. За приписами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченого КПК. Слід зазначити, що в ухвалі суду на проведення обшуку від 03.07.2013 р. не надано прямого дозволу на відшукання та вилучення товару ФОП ОСОБА_1, а зазначається про можливість вилучення пухо-пір?яної продукції, належній TQB Оріонекспорт. Вилучений згідно протоколу обшуку товар є його власністю. Враховуючи те, що в ухвалі Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.07.2013 р. не було надано прямого дозволу на відшукування та вилучення його товару, у відповідності до частини 7 ст. 236 КПК України, вилучений товар ФОП ОСОБА_1 має статус тимчасово вилученого майна, яке перебуває в такому статусі відповідно до частини 1 ст. 167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення. Частина 1 ст. 167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються, як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про його арешт або повернення. Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем наступної долі тимчасово вилученого майна. Випадки припинення тимчасово вилучення майна передбачені в ст. 169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено. При цьому, в частині 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено. В даному спірному випадку, зазначене в частині 5. ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано не було, при цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено. Аналізуючи правовий зміст частини 7 ст. 236 і частини 1 ст. 98 КПК України та науково-практичного коментарю до неї, частини 2 ст. 166 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають один з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до частини 1 ст. 167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення. Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише вилучених речей і документів, які входили до переліку, щодо якого судом надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі на проведення обшуку, арештованого майна відповідно до правил ст. 98 КПК України, але визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту відповідно до правил частини 5 ст. 171 КПК України діючим КПК України не передбачено. Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується із вимогами Глави 16 КПК України і частини 7 ст. 236 КПК України. В протилежному випадку втрачається сенс у вирішенні питання щодо припинення тимчасового вилучення майна згідно ст. 169 КПК України, оскільки в такому процесуальному статусі воно перебуває лише до винесення постанови слідчим, прокурором про визнання його речовим доказом. На момент подання скарги весь товар ФОП ОСОБА_1 є вилученим. Вищезазначені дії слідчого (прокурора) щодо вилучення всього його товару на невизначений строк обмежують його право власності на цей товар, а відсутність можливості володіти та користуватися товаром фактично унеможливлюють здійснювати підприємницьку діяльність, в звязку з чим дії щодо вилучення всього товару вважає протиправними, що суперечать загальним засадам кримінального провадження та такі що обмежують його можливості користуватися та розпоряджатися власним майном та можуть призвести до незворотних наслідків. ОСОБА_1 є володільцем тимчасово вилученого майна, в звязку з чим у нього є право на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно протоколу обшуку від 04.07.2013 р. Просить зобовязати старшого слідчого з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Сумській області ОСОБА_2 повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 вилучений згідно протоколу обшуку від 04.07.2013 р. товар пухо-пір?яну суміш в кількості 433 мішків, яка знаходиться у складському приміщенні за адресою: м.Суми, вул. Білопільський шлях, 7.

Слідчий вважає скаргу безпідставно заявленою та просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки після проведення обшуку та вилученню пухо-пір?яної продукції 05.07.2013 р. ним складено постанову про визнання та залучення до кримінального провадження в якості речових доказів пухо-пір?яної суміші, яка була вилучена 04.07.2013 р. на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.07.2013 р. про проведення обшуку вантажного автомобіля. Крім того, необхідно буде провести експертну оцінку пухо-пір?яної продукції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов?язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.07.2013 р. було надано дозвіл на проведення обшуку у вантажному бортовому автомобілі марки Scania R380, державний номер НОМЕР_2, та причепу бортовому Wielton, державний номер НОМЕР_1, які належить ТОВ Транспортна експедиційна компанія Гарант, з метою вилучення предметів та документів ТОВ Оріонекспорт, яка може бути знищена, пухо-пір?яної продукції.

Як зазначено у вищевказаній ухвалі суду пухо-пір?яну продукцію необхідно вилучити з метою проведення експертної оцінки та встановлення фактичної вартості.

04.07.2013 р. на підставі вищезазначеної ухвали суду прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції ОСОБА_3 було проведено обшук автомобіля марки Scania R380, державний номер НОМЕР_2, та причепу бортового Wielton, державний номер НОМЕР_1, внаслідок якого було вилучено пухо-пір?яну суміш, яка міститься в 433 мішках, та передано на зберігання за адресою: м. Суми, вул. Білопільський шлях, 7.

05.07.2013 р. старшим слідчим першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Сумській області ОСОБА_2 складено постанову про визнання та залучення до кримінального провадження в якості речових доказів пухо-пір?яної суміші, яка була вилучена 04.07.2013 р. на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.07.2013 р. про проведення обшуку вантажного автомобіля.

З копій договору комісії на продаж продукції № 1 від 01.07.2013 р., додатку до нього, акту здачі-приймання товару від 01.07.2013 р. та видаткових накладних від 19-21 червня 2013 року вбачається, що вилучена 04.07.2013 р. пухо-пір?яна суміш належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Статті 160-166, 170-174 КПК України передбачають порядок тимчасового доступу до речей і документів, а також арешту майна.

У ч. 6 ст. 100 КПК України зазначено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження. У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Частиною 5 статті 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У ч. 4 ст. 173 КПК України зазначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов?язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

На підставі вищенаведеного, враховуючи, що в ухвалі Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.07.2013 р. було зазначено про те, що пухо-пір?яну продукцію необхідно вилучити саме з метою проведення експертної оцінки та встановлення фактичної вартості, що не позбавляло та на даний час не позбавляє слідчого в порядку ч. 6 ст. 100 КПК України зберегти зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження, та з урахуванням того, що після вилучення пухо-пір?яної продукції 04.07.2013 р. й до цього часу в порушення вимог частини 5 статті 171 КПК України слідчий не звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був стороною кримінального провадження вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, тобто вважаю скаргу ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 16, 98, 100, 167, 169, 173, 303, 306, 307, ч. 5 ст. 171, ч. 7 ст. 236 КПК України, -

ухвалив:

Зобовязати старшого слідчого першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Сумській області ОСОБА_2 повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 вилучений згідно протоколу обшуку від 04.07.2013 р. товар пухо-пір?яну суміш в кількості 433 мішків, яка знаходиться у складському приміщенні за адресою: м.Суми, вул. Білопільський шлях, 7.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Князєв