Справа № 460/1256/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2015м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355 від 11 грудня 2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2014 року, молодшого сержанта ОСОБА_4 мобілізовано на підставі Указу ВО президента України від 06 травня 2014 року №454 Про часткову мобілізацію. 20 травня 2014 року, наказом командира військової частини п/п НОМЕР_1 № НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду акумуляторника відділення слюсарно-механічних робіт і поточного ремонту агрегатів ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти батальйону матеріально-технічного забезпечення бригади.

Відтак, з моменту відправлення у військову частину НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 набув статус військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

10 жовтня 2014 року, близько 08:00 год., молодший сержант ОСОБА_4 , не маючи наміру назавжди ухилитися від військової служби, без дозволу командира, самовільно залишив територію в/ч-п/п НОМЕР_1 / АДРЕСА_2 / та по 15 квітня 2015 року, незаконно перебував поза місцем її розташування, проводячи час на власний розсуд по місцю свого проживання.

14 квітня 2015 року, близько 12.00 год., мол. сержант ОСОБА_4 , самостійно, добровільно прибув до військової прокуратури Львівської гарнізону та повідомив про скоєне ним кримінальне правопорушення після чого 15.04.2015 року близько 11.00 год. повернувся на територію в/ч-п/п НОМЕР_1 для проходження військової служби, про що доповів своєму командуванню та приступив до виконання обов`язків військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно 10 жовтня 2014 року самовільно залишив територію військової частини, де проходив військову службу за сімейними обставинами, проте 14 квітня 2015 року, самостійно повернувся до військової частини та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

В даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії. Просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість стверджується зібраними в ході досудового та судового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000355 від 11 грудня 2014 року та матеріалах судової кримінальної справи №460/1256/15-к. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд,

-2-

з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, положень п.9 ст. 1, п.1 ч.4 ст. 24 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу діючи умисно, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, без дозволу командира, 10.10.2014 року, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та без поважних причин перебував за місцем свого проживання по 15 квітня 2015 року, тобто тривалістю понад один місяць і підлягає відповідальності за ч. 3 ст.407 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він сам з`явився із зізнанням, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не добуто.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, в той же час щиро розкаюється у вчиненому, сам з`явився із зізнанням, сприяв органам досудового розслідування у швидкому розкритті злочину, позитивно характеризується по місцю проживання, брав участь у проведенні антитерористичній операції на сході України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до ст.76 КК України, під час іспитового строку зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: