ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

18 січня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 01 жовтня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку судових рішень щодо нього у касаційному порядку.
Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При цьому, ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Разом з тим, засуджений посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону не наводить належних доводів та чітких аргументів на підтвердження цього.
Одночасно, у скарзі засуджений не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, та по суті посилається на неповноту та однобічність судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не є підставами для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Окрім того,на порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, засуджений зазначаючи вимогу про скасування судових рішень та закриття кримінального провадження щодо нього, не вказав з яких підстав, передбачених ст. 284 КПК України, його слід закрити.

Усупереч положенням частин 3, 5 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі не зазначено чи бажає особа, що її подала, брати участь у касаційному розгляді, а долучені копії оскаржуваних судових рішень не завірені належним чином, як це передбачено п.13.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3