Справа № 1-75/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2011 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у склад: головуючого - судд ОСОБА_1 ,

при секретар Цмикайло Т.В.,

за участю: прокурора Яковенка О.В.

захисника ОСОБА_2

розглянувши у вдкритому судовому засданн в зал суду в смт. Ярмолинц кримнальну справу про обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває в незареєстрованому шлюбі, не працюючий, на утриманні має неповнолітніх дітей, раніше не судимий:

у вчинені злочину передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України

в с т а н о в и в :

11 листопада 2010 року, близько 12:00 год., в с. Томашівка Ярмолинецького району на вулиці Набережній проводилися роботи по розширенню проїжджої частини. Під час цього були присутні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, між якими виник конфлікт який переріс у сварку. В ході якої ОСОБА_3 схопив ОСОБА_4 обома руками за одяг в області грудей, а потім відштовхнув від себе та наніс удар ногою в область паху. В результаті спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді повного поперечного розриву петлі тонкого відділу кишечника, гематоми в брижейці, розповсюдженого перитоніту, крововиливу на передній черевній стінці в нижній третині та в лобковій ділянці, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину визнав і показав, що 11.11.2010 року приблизно о 10.00 год. в с. Томашівка Ярмолинецького району приїхав автогрейдер, щоб зробити дорогу на вулиці Набережній. В той час були присутні ОСОБА_5, ОСОБА_6 та він і вони розставили знаки так як вказав голова села ОСОБА_6 і грейдер почав працювати.

Після цього голова села пішов на нараду в сільську раду, а водій автогрейдера виконував роботу і просувався від його господарства в сторону присадибної ділянки ОСОБА_4 Коли автогрейдер працював біля присадибної ділянки ОСОБА_4, то останній вийшов на край свого городу та почав кидати грудками в нього та сваритись. Біля ОСОБА_4 також знаходилася його співмешканка. Після цього ОСОБА_4 вийшов на вулицю та почав висловлюватися в йог сторону нецензурною лайкою та затіяв сварку. В ході сварки ОСОБА_4 почав розмахувати руками та роздер його бороду. Тоді він захищаючись також зловив ОСОБА_4 за верхній одяг в районі грудної клітини, в ході даного конфлікту він його раз вдарив ногою в живіт. На сьогодні він добровільно сплатив потерпілому 5000 гривень, у скоєному розкаюється і жалкує про скоєне.

Окрім визнавальних показів підсудного його вина також підтверджується іншими доказами дослідженими в ході судового розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_4 показав, що 11.11.2010 року близько 12:00 години він побачив, що автогрейдер працює на вул. Набережній куди виходить його присадибна ділянка. Вийшовши на вулицю де працював автогрейдер він побачив, що даний автогрейдер відрізав більше його присадибної ділянки до дороги. При цьому представників сільської ради не було, а автогрейдером ніби керував його сусід ОСОБА_3 то він зробив йому зауваження. На дане зауваження ОСОБА_3 обурився і між ними виникла суперечка яка переросла в сварку. В ході даної сварки ОСОБА_3 підійшов до нього схопив його за одяг в області грудної клітини та наніс удар ногою в область живота і після чого він відчув різкий біль в правій паховій частині. Після цього він з співмешканкою пішов додому. В подальшому біль в черевній порожнині ставав все сильнішим та сильнішим, але він терпів думаючи, що він минеться. Ледь дочекавшись ранку він попросив співмешканку викликати швидку допомогу, що вона і зробила. В лікарні йому терміново було зроблено операцію та в ході якої виявлено розрив тонкої кишки кишечника.

Аналогічні покази були дані і свідком ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_5, підтвердив наявність конфлікту і що дійсно 11.11.2010 року він знаходився на вулиці набережній в с. Томашівка Ярмолинецького району де і проживає і спостерігав за роботою автогрейдера який розширював дану вулицю. На вулиці також був і його сусід ОСОБА_3 Коли автогрейдер дійшов до присадибної ділянки ОСОБА_4 то той разом із дружиною прийшли подивитися і відразу вчинили сварку з ОСОБА_3 Під час даної сварки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зловили один одного за одяг в області грудей. Побачивши це він відразу кинувся розбороняти їх, але вони тримали один одного так міцно, він не міг їх розняти. Але через якийсь час вони відпустили один одного та розійшлися після чого ОСОБА_4 разом із співмешканкою пішли додому.

Інший свідок ОСОБА_8, в суді показав, що ранком 12.11.2010 року в хірургічне відділення Ярмолинецької ЦРЛ поступив хворий ОСОБА_4 якому було поставлено попередній діагноз закрита травма органів черевної порожнини, розлитий перитоніт. Під час поверхневого огляду на передній черевній стінці в нижній третині та лобковій ділянці був крововилив розміром 8 на 10 см. синьо-червоного кольору. Будь яких інших ушкоджень під час поверхневого огляду виявлено не було. Після обстеження враховуючи життєві показники хворого було проведено операцію. Під час даної операції було встановлено, що в хворого ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді повного поперечного розриву петлі тонкого відділу кишечника. Крім цього в черевній порожнині виявлено масове, тотальне нашарування фібрину на петлі кишечника та паталогічний мутний вміст до одного літра. Крововилив на передній черевній стінці повністю міг співпадати з пошкодженням внутрішніх органів. Дане тілесне ушкодження могло утворитись не задовго до поступлення в лікарню і в той термі на якій вказує потерпілий.

Крім того вина підсудного також підтверджується і доказами, які містяться в матеріалах кримінальної справи.

Так, висновком експерта №24 від 12.01.2011 року встановлено що ОСОБА_4 спричиненні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів черевної порожнини у вигляді повного поперечного розриву петлі тонкого відділу кишечника, гематоми в брижейці, розповсюдженого (тотального) перитоніту, крововилову на передній черевній стінці в нижній третині в лобковій ділянці. Дані тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і заподіянні тупим твердим предметом із обмеженою травмуючою поверхнею, якими могла бути і частина ноги сторонньої особи, які могли виникнути незадовго до поступлення в лікарню та за обставини на які вказує потерпілий. Також висновком судово-медичної експертизи від 24.02.2011 року за № 99 встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 не міг заподіяти собі подібні тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту, а також малоймовірним є і вчинення само ушкодження. Також потерпілий ОСОБА_4 міг деякий час вести відносно задовільний звичайний спосіб життя ( пересуватися без сторонньої допомоги, виконувати домашню роботу по господарству, переносити незначні вантажі та інше).

Допитаний в ході судового розгляду експерт вказав, що виявлене у потерпілого ушкодження могло утворитись від одної травмуючої дії, якими могла бути і вдягнута нога і при тих обставинах, що вказує потерпілий і саме в той проміжок часу, оскільки враховуючи похилий вік потерпілого перитоніт протікає при менш вираженій клінічній картині і люди похилого віку можуть тривалий час переносити біль та ходити, працювати із такими ушкодженнями.

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 26.01.2011 року під час якої ОСОБА_4 показав яким чином ОСОБА_3 наніс йому удар в область низу живота (а.с.58-60).

Заслухавши пояснення підсудного, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи, вислухавши висновки прокурора, думку захисника суд знаходить вину підсудного у скоєні злочину доведеною і дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Визначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 суд визнає скоєння злочину відносно особи похилого віку. Помякшуючих покарання обставин суд визнає відшкодування шкоди, щире каяття. По місцю проживання підсудний характеризуються позитивно, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітніх дітей, скоєний злочин є тяжким злочином.

При визначені виду покарання підсудному суд враховує, що ініціатором конфлікт виступив потерпілий, особу підсудного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності і з врахування даних обставин вражає за можливим призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком блище до мінімального строку передбаченого санкцію статті. Одночасно суд враховує наявність помякшуючих обставин покарання, думку учасників судового розгляду та вважає за можливим, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання і в силу ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання із застосуванням іспитового строку та покладенням на нього обовязків згідно ст. 76 КК України.

Судових витрат та речових доказів по справі не має.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

засудив :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (пять) років .

Відповідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладенні судом обвязки в силу ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

На вирок може бути подана апеляція на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку в апеляційний суд Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд.

Головуючий : Місінкевич А.Л.