АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/3438/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_10 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 та прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , погоджене із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 15 год. 05 хв. 20.01.2016 р.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Червона Мотовилівка, Фастівського району, Київської області, громадянину України, не працюючому, одруженому, маючому на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Одночасно підозрюваному визначено заставу в розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, що становить 110240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень з покладенням на підозрюваного ОСОБА_10 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з визначенням 2-х місячного терміну дії цих обов`язків.
Ухвала суду мотивована тим, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, характеру та ступеню тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній підозрюється, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, та дає всі підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_10 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про те, що необхідно продовжити строк тримання під вартою останньому.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2015 р. та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строк тримання під вартою ОСОБА_10 та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить 110240 грн.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисник підозрюваного вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею без належного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, з огляду на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд належним чином не перевірив обґрунтованість підозри, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також захисник звертає увагу суду на те, що всупереч вимогам ст. 199 КПК України, в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді відсутні викладення обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_10 під вартою.
Крім того, на думку апелянта, слідчим суддею не враховано характеризуючі дані про особу підозрюваного, зокрема незадовільний стан здоров`я ОСОБА_10 , який під час перебування в СІЗО різко погіршився, те, що він одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які потребують постійного догляду, раніше не судимий та до адміністративної відповідальності не притягувався, має також на утриманні батьків похилого віку та постійне місце проживання.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, прокурор також подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням чинного кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2015 р. скасувати та постановити нову ухвалу, якою продовжити підозрюваному ОСОБА_10 строк тримання під вартою, однак визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 822 мінімальних заробітних плат.
Як вбачається з поданої прокурором апеляційної скарги, останній погоджується із рішенням суду першої інстанції про продовження підозрюваному ОСОБА_10 строку тримання під вартою та ним не оспорюється. Разом з тим в апеляційній скарзі прокурором порушується питання щодо застосованої, як альтернативний запобіжний захід, застави, розмір якої, на думку прокурора, не зможе в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_10 та запобігти існуючим в даному кримінальному провадженні ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити в повному обсязі, а проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, доводи прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, а апеляційні скаргу захисника вважає такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та прокурора не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000507 від 14.04.2015 року, за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється в умисних діях, які виразилися в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинених повторно, а саме в тому, обіймаючи посаду начальника 5 відділу УОС ГУ МВС України в Київській області, будучи працівником міліції, використовуючи надану йому владу та службове становище, за окрему грошову винагороду пропонував послуги зі зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (інформація щодо з`єднань за номерами мобільних операторів, «прослуховування» приватного спілкування за номером мобільного оператора, аудіо-, відео контроль особи, оскільки згідно посади мав доступ та можливість, згідно норм чинного законодавства щодо організації та проведення оперативно-технічних заходів зі збирання, зберігання, обробки, використання конфіденційної та таємної інформації, у тому числі із застосуванням спеціальних технічних засобів.
24.09.2015 р. ОСОБА_10 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та наступного дня останньому було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в умисних діях, які виразилися в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинених повторно.
26.09.2015 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, а саме до 15 год. 05 хв. 22.11.2015 р. включно, з визначенням застави у розмірі 822 мінімальних заробітних плат, що становить 1001196 грн.
16.11.2015 р. постановою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_13 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000507 було продовжено до 4-х місяців, а саме до 24.01.2016 р.
17.11.2015 року слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 ,звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , посилаючись на те, що підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід відсутні, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Крім того, в разі застосування до ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, орган досудового розслідування не матиме можливості запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

21.11.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та продовжено ОСОБА_10 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 год. 05 хв. 20.01.2016 р. включно, з визначенням застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить 110240 грн.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_10 , вислухана думка прокурора, слідчого та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_10 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою до ОСОБА_10 з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_10 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_10 .

Слідчий суддя також дослідив доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_10 у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення,а також наявності ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, та про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_10 під вартою.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також у зв`язку з тим, що строк дії попереднього рішення суду про тримання ОСОБА_10 під вартою завершується 22.11.2015 р., а для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, клопотання слідчого обґрунтовано задоволено слідчим суддею та продовжено строк тримання ОСОБА_10 в межах строку досудового розслідування, а саме до 15 год. 05 хв. 20.01.2016 р. включно.

Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, як підстави для продовження строку тримання ОСОБА_10 під вартою, колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пунцельт проти Чехії», відповідно до якого, в кожному конкретному випадку, на час розгляду питання щодо продовження міри запобіжного заходу, слідчий суддя також бере до уваги те, що існує можливість здійснення тиску на свідків, знищення доказів в кримінальному провадженні. Дана обставина може розглядатися, як підстава утримання особи під вартою, коли свідки у встановленому законом порядку в повному обсязі не допитані, а докази не закріплені, і «ризики змовляння» завдяки цьому збільшуються.

На підставі вище викладеного, доводи захисника, які зазначені в апеляційній скарзі щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які виправдовують тримання ОСОБА_10 під вартою, є недостатньо обґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_10 , зокрема щодо його незадовільного стану здоров`я, який під час перебування в СІЗО різко погіршився, те, що він одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які потребують постійного догляду, раніше не судимий та до адміністративної відповідальності не притягувався, має також на утриманні батьків похилого віку та постійне місце проживання, на які посилається захисник, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя також правильно, з урахуванням та в межах норм кримінального-процесуального закону а також практики Європейського суду з прав людини, визначив розмір застави, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 та позитивні дані про його особу, визначив заставу у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави. З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного та прокурор просять скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_10 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційні скарги захисника підозрюваного та прокурора, з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , погоджене із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 15 год. 05 хв. 20.01.2016 р. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначено заставу в розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, що становить 110240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень з покладенням на підозрюваного ОСОБА_10 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 та прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

___________ ______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4