№ 336/818/16-к
пр. № 1-кс/336/78/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Запоріжжя 15 лютого 2016 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу

ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3

на бездіяльність військової прокуратури Запорізького гарнізону
у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 22.02.2015 року, -
ВСТАНОВИВ:
Скаржники звернулися до слідчого судді із вищевказаною скаргою на бездіяльність військової прокуратури Запорізького гарнізону, зазначивши на те, що адвокат ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_2 зверталася до названої прокуратури із запитом надіслати копії матеріалів кримінального провадження та судово-медичну експертизу, але відповідь так і не надійшла, а тому заявники просять визнати протиправною таку бездіяльність прокуратури та зобов`язати останню надати їм копії вказаних матеріалів з висновком судово-медичної експертизи.
Дослідивши подану скаргу, перевіривши її відповідність вимогам кримінально-процесуального закону України, слідчий суддя вважає, що необхідно відмовити у відкритті провадження за поданою скаргою на підставі нижче наведеного.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на суд, окремим аспектом якого є право на доступ до правосуддя, не є абсолютним (у рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року), воно може бути піддане обмеження дозволеним за змістом.
Стаття 303 КПК України встановлює, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як передбачає ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право:

1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;

3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Крім того, згідно положень ст. 56 КПК України:
«протягом кримінального провадження потерпілий має право:

1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом;

2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування;

3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду;

4) заявляти відводи та клопотання;

5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла;

6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати;

7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом;

8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг;

9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження;

10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом;

11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження;

12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала);

13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом;

14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

2. Під час досудового розслідування потерпілий має право:

1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим;

2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

3) подавати докази на підтвердження своєї заяви;

4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі;

5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування».

Як передбачає ч.4 ст. 58 КПК України представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Скаржники звернулися до слідчого судді з приводу оскарження бездіяльності прокуратури, що полягає у нерозгляді запиту адвоката, при цьому вони у своїй скарзі взагалі не зазначають, чи мають вони (або один із них) певний статус учасників вищевказаного кримінального провадження (& 5 КПК України), а якщо так то який саме. Про вказане не вбачається і з доданих до скарги документів, через що слідчий суддя на момент вирішення питання про відкриття провадження за поданою скаргою, не доходить висновку про те, що її подано особами (чи особою), які мають на це право згідно положень ст. 303 КПК України, бо скаржники лише обмежилися вказівкою, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , з приводу загибелі якого прокуратурою і проводиться досудове розслідування, а сама по собі кровна спорідненість (при цьому навіть документально не підтверджена) не передбачає наявність повноважень на подання скарги в порядку ст. 303 КПК України.
Більш того, слідчий суддя звертає увагу на те, що бездіяльність прокурора (слідчого), яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим КПК України строк, і може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України, натомість доводи скарги обґрунтовані не положеннями Кримінально-процесуального Закону України, а вимогами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

При цьому, вищеперераховані положення кримінально-процесуального закону України щодо ознайомлення з матеріалами справи та одержання копій документів не стосуються здійснення процесуальних дій, які прокурор (чи слідчий) зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а тому така бездіяльність не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.
Згідно із ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Керуючись ст. ст. 55, 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність військової прокуратури Запорізького гарнізону в досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 22.02.2015 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копію ухвали негайно направити скаржникам.
Слідчий суддя ОСОБА_1

15.02.16