ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 177/204/15-к
Провадження № 1-кп/210/227/15

"23" листопада 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000015 від 06 січня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Красіне, Криворізького району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта базова середня, тимчасово не працюючий, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

сторони кримінального провадження, та інші учасники судового розгляду: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :
Так, 29.12.2014 року близько 22:00 години ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливу мету, реалізовуючи заздалегідь виниклий злочинний намір направлений на відкрите заволодіння чужим майном і звернення його на свою користь, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, перебуваючи поблизу двоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , застосовуючи до ОСОБА_5 1974 року народження, фізичне насильство, яке не є небезпечним для його життя і здоров`я, умисно руками, штовхнув ОСОБА_5 , збивши його з ніг на землю, та накинувся на нього і умисно наніс ще один удар правою рукою зжатою в кулак в область обличчя. Після чого, ОСОБА_8 скориставшись тимчасовою безпорадністю потерпілого ОСОБА_5 , з зовнішньої кишені його куртки, відкрито викрав гаманець чорного кольору, який собою, матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якому на той час перебували грошові кошти на загальну суму 3500 грн. Після чого ОСОБА_8 утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3 500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченню визнав повністю, щиро покаявся в скоєні злочину, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив про обставини справи як описано вище. Показав, що він з потерпілим вживали спиртні напої, потім він застосувавши до потерпілого силу, відкрито викрав у нього грошові кошти, які залишив собі. Просив суворо не карати, щиро розкаявся у вчиненому, зазначив, що майнова шкода відшкодована частково, та він має намір повернути ще 1200грн., а 2300грн. повернуто.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий судові показав, що він після робочого дня купив спиртне, прийшов до знайомого ОСОБА_9 . В нього вдома вони випили, потім він вирішив піти у магазин, та купити ще випити. На шляху до магазину він зустрівся з ОСОБА_10 . Так він запропонував йому випити, та вони зайшли у магазин взяли випивку, сигарети. Тоді з ОСОБА_11 та купленими продуктами пішли до ОСОБА_9 . Там вони випивали. Коли він йшов додому, він почув що його гукають, повернувшись він побачив ОСОБА_10 , який штовхнув його, від чого він впав. Володимир впав на нього, наніс удар по обличчю, дістав з куртки гаманець, в якому лежали гроші у сумі 3500 гривень.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений, звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєні кримінального правопорушення, що ставляться йому в провину, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази провини, в тому числі допитувати свідків, досліджувати письмові протоколи, немає ніякої потреби.

Потерпілий також просив суд не викликати свідків, не досліджувати інші докази у справі, оскільки не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, цивільний позов не пред`являє.

З урахуванням думки обвинуваченого, позиції потерпілого та прокурора щодо застосування вимог ч.3 ст.349 КПК України, та враховуючи згоду обвинуваченого на застосування ч. 3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують усі учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо: часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому та потерпілому було роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді. Суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які стосуються речових доказів, та які характеризують особу обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_8 та правильної кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186 КК України.

За таких обставин, суд визнає ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Керуючись вимогами ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, однак перебуває на обліку у лікаря-психіатра, згідно акту судово-психіатричного експерта № 11 на момент вчинення інкримінованого діяння в тимчасовому хворобливому розладі психіки не перебував, виявляв ознаки легкої розумової відсталості з поведінковими розладами та за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в застосуванні заходів медичного характеру не потребує.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував частково шкоду. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 186 КК України. Суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69 КК України.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, особу обвинуваченого визнання ним вини у повному обсязі, щире розкаяння у вчиненому, часткове відшкодування шкоди, та намір її подальшого відшкодування, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, дає підстави для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням.

За таких обставин, на думку суду, виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробовуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3 ст. 76 КК України.

Суд, керуючись ст.ст. 50,65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу домашній арешт сплинув, клопотань про обрання іншого не надходило. Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за якою призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком тривалістю в 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 п. 2, 3, 4 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі Дніпропетровської області на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятись на реєстрацію в цей орган.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набуття вироку чинності не обирати.

Речові докази: грошові кошти купюри НБУ на суму 2300грн., переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у володінні останнього.

Матеріали кримінального провадження № 0000015 від 06 січня 2015 року; залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 177/204/15-к, провадження № 1-КП/210/227/15.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення, засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

На виконання ч.6 cт.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1