Справа № 357/1199/16-к
1-кп/357/238/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.02.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши в відкритому підготовчому судовому провадженні в залі суду № 2 міста Біла Церква, Київської області обвинувальний акт з угодою у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 30000043 від 24.03.2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Роздольне, Роздольненського району,АР Крим, українця, громадянина України, одруженого,маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей,не працюючого ,освіта вища, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України.

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад 10 діб, але не більше одного місяця.

Злочини було вчинено за таких обставин:

19 березня 2014 року обвинувачений ОСОБА_5 був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 25.03.2014 року № 62 призначений на посаду начальника радіостанції взводу зв`язку батальйону матеріально-технічного забезпечення та зарахований до списків особового складу частини, а наказом від 16.08.2014 року № 126 зараховано в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 , що дислокується в АДРЕСА_2 .

12.01.2015 року близько 8 години 30 хвилини обвинувачений ОСОБА_5 умисно, самовільно залишив військову частину та вибув до місця свого постійного проживання в м.Переяслав-Хмельницький, де безпідставно перебував у період з 12.01.2015 року по 30.01.2015 року, проводив час на власний розсуд та ухилявся від обов`язкової військової служби. 30.01.2015 року близько 8 години 30 хвилини обвинувачений ОСОБА_5 самостійно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

На підставі ч. 2 ст.469 КПК України в підготовчому судовому провадженні суду була надана угода про визнання винуватості від 30 січня 2015 року укладена між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , яку в судовому засіданні прокурор у справі ОСОБА_3 ,обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 просять затвердити.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка відповідно до ч.2,5 ст.469 КПК України може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Таку угоду у відповідності до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право затвердити у підготовчому судовому засіданні.

Як вбачається із вказаної угоди прокурор у справі ОСОБА_3 будучи уповноваженим відповідно до ст. 37 КПК України та обвинувачений ОСОБА_5 у відповідності до ст.ст. 468,469, 470,472 КПК України уклали угоду, на підставі якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч. 2 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, наслідки її невиконання. Також сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання за ч. 2 ст. 407 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Судом під час судового засідання роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки затвердження такої угоди, передбачені ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Переконавшись в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, та в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження такої угоди, а також в тому, що обвинувачений має власні кошти, на які може бути звернення стягнення, та що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є актом насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, суд вважає за необхідне затвердити вказану угоду, оскільки підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України суд не встановив.

Керуючись ст. ст. 314,374, 474,475, 484 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 січня 2016 року, укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 30000043 від 24.03.2015 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.2 КК України та призначити йому покарання за ст. 407 ч. 2 КК України у вигляді 100 (Ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Згідно ч.6 ст. 376 копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1 ,