У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
14 лютого 2013 року м. Миколаїв
Суддя апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора прокуратури Ленінського району м. Миколаєва ОСОБА_2
на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 9 січня 2014 року, яким
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 ,
засуджений за ст. 309 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
встановив:
Як вбачається з поданої апеляційної скарги, прокурора висловлює наступну вимогу: вирок суду стосовно ОСОБА_3 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 3, 4 ст. 76 КК України.
В мотивувальній частині апеляційної скарги апелянт зазначає, що вирок підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого, тобто з підстав, передбачених ч.2 ст. 409 КПК України, та просить призначити покаранню обвинуваченому більш суворе, ніж призначене судом.
В той же час, апелянт просить звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 3, 4 ст. 76 КК України. Тобто, апелянт висловлює доводи стосовно того, що судом не застосований закон, який підлягає застосуванню, що є підставою для зміни або скасування судового рішення відповідно до п.1 ч.1 ст. 413 КПК України, але ж не зазначає про ці підстави.
При цьому, апелянт вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на дані про особу обвинуваченого.
Отже, хоча апелянт просить призначити більш суворе покарання, ніж призначене судом, з посиланням на невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого, але ж посилаючись на дані стосовно особи обвинуваченого, просить звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.
Тому позиція апелянта є суперечливою, а його доводи викладені без урахування вимог п.4 ч.2 ст. 396 КПК України.
Крім того, висловлюючи прохання про скасування вироку в частині покарання через неналежне врахування даних про особу обвинуваченого, апелянт в апеляційній скарзі, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України, не висловлює клопотання про дослідження доказів, яке повинно бути викладене з урахуванням вимог ч. 3 ст. 404 КПК України.
За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 399 КПК України апеляційну скаргу прокурора слід залишити без руху, і встановити строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.
Керуючись ст. 399 ч. 1 КПК України, суддя, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Ленінського району м.Миколаєва ОСОБА_2 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 9 січня 2014 року залишити без руху.
Встановити 10-денний строк з дня отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.
У разі неусунення недоліків апеляційної скарги в установлений строк, апеляційна скарга буде повернена.
Копію ухвали невідкладно надіслати прокурору.
Суддя