Ухвала
іменем україни
15 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на судові рішення щодо останнього,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 у касаційному порядку.
Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.
Так, згідно з п. 3 ч. 2. ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються, однак, як вбачається із змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 не погоджується з такими судовими рішеннями: ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2014 року та ухвалами апеляційного суду Волинської області від 09 листопада 2015 року та від 22 січня 2016 року, з чого суду касаційної інстанції не зрозуміло, які саме рішення він оскаржує.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

ОСОБА_4 подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону, а саме не зазначив, які порушення допущені судами з огляду на перелічені статті вищевказаного процесуального закону.
Крім того, згідно із п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення. Проте, ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі взагалі не сформулював свої вимоги з урахуванням повноважень касаційної інстанції, передбачених ст. 436 КПК України, оскільки просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 17 листопада 2014 року (яка вже двічі переглядалася апеляційним судом) та скасувати реєстр правопорушень № 00000186.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду, як це передбачено п. 13.7. Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом № 173 Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року (якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п`ять проколів, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів).
Однак, ОСОБА_4 не долучив до скарги судові рішення,які мають бути завірені належним чином відповідно до вищенаведеної інструкції.

Разом з цим, касаційна скарга ОСОБА_4 містить багаточисленні скорочення, що не передбачено нормами КПК України.

Крім того, згідно з ст. 425 Кримінального процесуального кодексу України касаційну скаргу мають право подати:
1) засуджений, його законний представник чи захисник - у частині, що стосується інтересів засудженого;
2) виправданий, його законний представник чи захисник - у частині мотивів і підстав виправдання;
3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник;
4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусових заходів виховного характеру, в частині, що стосується інтересів неповнолітнього;
5) законний представник чи захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру;
6) прокурор;
7) потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції;
8) цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;
9) цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не долучив оскаржувані копії судових рішень, тому суду касаційної інстанції не зрозуміло, який правовий статус ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 з огляду на вищенаведений перелік осіб.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
При повторному зверненні до суду ОСОБА_4 має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3