пр. № 1-кп/759/42/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні 11.08.2015 року захисник ОСОБА_6 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло у нічний час доби та застосуванням електронного засобу контролю, мотивуючи тим, що на даний час відпала потреба в застосуванні такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, враховуючи міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 в місці його постійного проживання (одружений, має постійне місце проживання, власне житло, а також неповнолітніх дітей на утриманні), необґрунтованість наявності ризиків, тривалість тримання обвинуваченого під вартою. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту повністю може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого до закінчення розгляду справи.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, посилаючись на те, що заявлені при продовженні строку дії запобіжного заходу ризики не зменшилися.

Захисник ОСОБА_7 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , просив задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, клопотання захисника ОСОБА_6 , суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Святошинського районного суду від 07.07.2015 року був продовжений строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), незаконно впливати на тих свідків, які на даній стадії судового розгляду ще не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення, даних про особу обвинуваченого та з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Відповідно до вимог ст. 201 КПК України до клопотання про зміну запобіжного заходу повинні бути додані матеріали, яким воно обґрунтовується.

Проте, стороною захисту, всупереч зазначених вимог не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені в ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року ризики та обставини, визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при продовженні строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, на даний час втратили свою актуальність, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною.

Додаткових характеризуючих даних на обвинуваченого, які б не були відомі суду при продовженні строку дії запобіжного заходу, стороною захисту надано не було.

Тобто, викладені стороною захисту доводи за своєю суттю являються сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, у зв`язку з чим клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт не підлягає задоволенню, враховуючи, що інший запобіжний захід являється явно не достатнім для запобігання вказаним ризикам.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом не встановлено та стороною захисту не доведено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 201, 331, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1