Єдиний унікальний номер 341/2193/15-к
Номер провадження 1-кс/341/169/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2015 року м. Галич
Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 000393, -

в с т а н о в и в:
Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що 19.12.2015 ОСОБА_6 разом зі своїм братом ОСОБА_4 та жителем с. Старі Скоморохи Галицького району ОСОБА_7 по місцю проживання ОСОБА_8 розпивали спиртні напої, після чого ОСОБА_4 пішов додому, а ОСОБА_6 залишився ночувати у ОСОБА_8 . Зранку, 20.11.2015 ОСОБА_6 пішов до себе додому, на АДРЕСА_1 , де проживав з своїм братом та ліг спати. Біля 10 години його розбудив рідний брат ОСОБА_4 та став розпитувати де той дів грошові кошти, які він отримав від продажу теляти. ОСОБА_6 йому відповів, що не знає де гроші. Тоді ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень своєму братові ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків щодо його здоров`я, умисно наніс ОСОБА_6 декілька ударів дерев`яною палицею по голові та сідницях, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому кісток черепа справа, забійних ран тім`яної ділянки голови справа, обширних гематом обличчя та сідниць, від яких ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у реанімаційному відділенні КЗ «Галицька ЦРЛ».

20.12.2015 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 21.12.2015 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та розповів про обставини його вчинення. Свої покази підтвердив у ході слідчого експерименту.

Вина ОСОБА_4 на думку прокурора повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події будинку ОСОБА_4 , від 20.12.2015, показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , визнавальними показами ОСОБА_4 , слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_4 ..

У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 121 ч. 2 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: усвідомлюючи неминучість покарання ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до дачі показань на свою користь. Також він може вчиняти нові злочини, оскільки місця роботи та джерела доходів у нього немає. По місцю проживання ОСОБА_4 характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, неодноразово на нього поступали скарги до сільської ради.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.
В судовому засіданні підозрюваний вину в скоєнні даного злочину визнав.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даного клопотання, та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, при цьому просив врахувати наявність в останнього постійного місця проживання.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та який спричинив загибель людини.
З матеріалів клопотання вбачається, що 20.12.2015 року ОСОБА_4 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 21.12.2015 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.
Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи та відсутність згідно ст. 89 КК України судимості.
В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі характеризують підозрюваного і не виключають вказаних вище ризиків.
Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, який рахувати з моменту фактичного затримання, без визначення розміру застави.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей немає, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, з моменту фактичного затримання 20.12.2015року - до 18 лютого 2016 року, включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора начальника Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 ,

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1