Справа № 591/6831/15-к
Провадження № 1-кп/591/390/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , захисника потерпілої ОСОБА_7 ,, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження: №0004581 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уроженця с. Мала Рибиця Краснопільського району Сумської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, бвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2015 року близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ-21102 ЗНГ» д.н.з НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, рухався зі швидкістю не менше 108,6 км/год по вул. Харківській з боку вул. Охтирської у напрямку центра м. Суми, при цьому перевищуючи дозволену в населених пунктах швидкість, знехтував безпекою дорожнього руху, в районі перехрестя вул. Харківської та вул. Лінійної м. Суми не врахував дорожню обстановку, при виникненні перешкоди у вигляді пішохода, який переходив проїжджу частину вул. Харківської поза межами пішоходного переходу з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ- 21102 ЗНГ», не прийняв своєчасних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, для якого виникла небезпека, змінив напрямок руху свого автомобіля вліво при цьому не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить небезпеки для пішохода, перетнувши суцільну подвійну лінію дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який в порушення п.п. 4,4, 4.7., 4.14 а, б, г Правил дорожнього руху України, переходив проїзну частину поза межами пішохідного переходу.

Наїзд відбувся правою боковою частино автомобіля «ВАЗ- 21102 ЗНГ» р.н. НОМЕР_2 в лівий бік пішохода ОСОБА_8 , від якого останній підлетів вверх та впав на спину таким чином, що голова була направлена до бордюрного каменю, а ноги до подвійної осьової лінії дорожньої розмітки.

Потерпілому ОСОБА_8 , в наслідок дорожньо-транспортної пригоди спричинено тілесні ушкодження, а саме: в лівій половині передньої поверхні грудної клітини на рівні 3-8 ребер від середньо-ключичної лінії до середньопахвенної лінії осадженої поверхні під коричневою кіркою на рівні навколишньої шкірі, розміром 25 х20 см. Аналогічного характеру садна на тильній поверхні правої кісті розміром 2x1 см, 1,5 х 0,8 см, в області лоба 0,9 х 0,8 см, в області правої щоки 1 х 0,9 см. Перелому зводу та основи черепу, множинних двухсторонніх непрямих переломів ребер, більше зліва. Перелому грудної кістки. Відсутність селезінки. Вшитих розривів печінки кишківника. Дані пошкодження виникли в результаті дії тупих предметів та находяться в причинному зв`язку з настанням смерті. Закрита травма черепу та головного мозку знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Всі тілесні пошкодження утворилися при житті та не могли утворитися при падінні з висоти власного росту.

Травма черепу та головного мозку, травма органів черевної полості (селезінка, печінки, кишківника) несли в собі ознаки тяжких тілесних пошкоджень по знакам небезпеки для життя в момент спричинення. Переломи ребер, грудної кістки несли в собі ознаки тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості. Садна несли в собі ознаки легких тілесних пошкоджень.

Далі автомобіль «ВАЗ- 21102 ЗНГ» н.з. НОМЕР_2 , зупинився на полосі зустрічного руху, при цьому розвернувшись в зворотному напрямку руху. Після зупинки ОСОБА_4 побіг до потерпілого з метою надання першої невідкладної медичної допомоги.

09.08.2015 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та спричинених тілесних ушкоджень потерпілий помер у реанімаційному відділенні Сумської обласної клінічної лікарні.

При керуванні автомобілем «ВАЗ- 21102 ЗНГ» н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , порушив вимоги п.п. 10.1, 11.4, 12.3, 12.4, Правил дорожнього руху України, допущені порушення перебувають в причинному зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, пояснив суду, що дійсно, 08.08.2015 року близько 22 год. 20 хв. керував автомобілем «ВАЗ-21102 ЗНГ» д.н.з НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, рухався зі швидкістю більше 100,00 км/год по вул. Харківській з боку вул. Охтирської у напрямку центра м. Суми, не помітивши пішохода, повертав вліво, перетнув подвійну лінію розмітки та виїхав на смугу зустрічну руху, наїхав на пішохода ОСОБА_8 , який переходив дорогу в місці де немає пішохідного переходу.

Обвинувачений вийшов з машини, підбіг до потерпілого, надав першу медичну допомогу, попрохав іншого водія викликати швидку, мати обвинуваченого придбавала ліки для потерпілого. Наступного дня потерпілий помер.

Обвинувачений просив суворо не карати, розкаявся у вчиненому, просив вибачення перед потерпілою, повністю визнав вимоги цивільних позовів, повідомив про часткове відшкодування потерпілій моральної шкоди.

Дослідження інших доказів у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, за згодою всіх учасників судового провадження та на підставі ухвали суду визнано недоцільним, положення ч.3 ст.349 КПК України та передбачені законом наслідки учасникам судового розгляду роз`яснено.

Таким чином, суд кваліфікує діїОСОБА_4 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, передбачених п.п.12.3, 12.4, 10.1 та 11.4 Правил дорожнього руху України, при керуванні 08.08.2015 року близько 22 год. 20 хв., автомобілем «ВАЗ- 21102 ЗНГ» н.з. НОМЕР_2 по вул. Харківська в м. Суми, що призвело до виїзду на зустрічну смугу руху з послідуючим наїздом на пішохода ОСОБА_8 який від отриманих тілесних ушкоджень помер - за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, кваліфікуючою ознакою якої є - спричинення смерті потерпілому.

Завдана потерпілій матеріальна шкода в сумі 31466,59грн. не відшкодована, моральна шкода, яку потерпіла оцінює в розмірі 150000,00грн. відшкодована обвинуваченим частково в сумі 55000,00 грн.
Потерпіла не наполягала на суворому покаранні, не вимагала позбавити обвинуваченого свободи, тому суд враховує думку потерпілої при визначенні міри відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не наполягав на суворому покаранні, з урахуванням пом`якшуючих обставин та відомостей про особу, просив визнати обвинуваченого винуватим та призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про її особу, а саме: є молодою людиною, позитивно характеризується, працює, навчається, під наглядом у лікаря-психіатра, нарколога не перебуває, має утриманців непрацездатну матір інваліда третьої групи, неповнолітнього брата, злочин вчинено вперше.
Суд визнає пом`якшуючими обставинами намагання відвернути негативні наслідки вчиненого злочину, щире каяття, вибачення перед потерпілою, часткове відшкодування завданої шкоди, відсутність претензій зі сторони потерпілої.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Обвинувачений вжив всіх можливих заходів для усунення наслідків вчиненого злочину, примирився з потерпілою, приніс вибачення, частково відшкодував завдану моральну шкоду, зобов`язався відшкодувати всі не покриті страховою виплатою збитки.

Тому, суд вважає, що зазначені пом`якшуючі обставини, конкретні відомості про особу суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що дає можливість призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України. При призначенні міри покарання без позбавлення обвинуваченого свободи суд першочергово враховує позицію потерпілої, яка не наполягала суровому покаранні.

Отже, призначення до відбування реальної міри покарання не відповідатиме визначеній ч.2 ст.50 КК України меті притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що обвинувачений використовує автомобіль для заробітку, що сприятиме відшкодуванню шкоди на користь потерпілої, наявність утриманців та можливі негативні наслідки втрати обвинуваченим єдиного джерела доходу, з огляду на наявність порушень ПДР у діях потерпілого ОСОБА_8 , про що зазначено в обвинувальному акті, суд не вбачає підстав для застосування додаткового покарання у виді позбавлення обвинуваченого права керування транспортним засобом.

Потерпілою, з урахуванням уточнених вимог, заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «Провідна» в рівних частинах 31466,59 грн. на відшкодування матеріальної шкоди; також просить стягнути з ОСОБА_4 , за вирахуванням сплачених 55000,00грн., додатково 45000,00грн. моральної шкоди та окремо з ПрАТ «СК «Провідна» - 50000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, виходячи з наданих в судовому засіданні показів та вимог уточнень до позовної заяви загальний розмір моральної шкоди потерпілою оцінено в 150000,00 грн.

Обвинуваченим частково відшкодовано моральну шкоду в сумі 55000,00грн. ОСОБА_4 вимоги цивільного позову визнав повністю.

ПрАТ «СК «Провідна» надано заперечення проти цивільного позову, в яких страховик заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що потерпіла до страхової компанії не зверталася, заявлені вимоги перевищують розмір відповідальності страховика.

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «Провідна» укладено договір страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджено полісом АІ/2442149 строком дії з 22.10.14 року по 21.10.15 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, що на законних підставах експлуатують транспортний засіб «ВАЗ - 21102», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.61).

Відповідно до ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), зокрема, є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

В судовому засіданні, з листа ПрАТ «СК «Провідна», встановлено що про факт ДТП ОСОБА_4 повідомлено страховику 11.08.2015 року, ПрАТ «СК «Провідна» вручено копію цивільного позову з доданими документами, тому суд вважає, що не звернення ОСОБА_6 до страховика не перешкоджало встановленню розміру збитків, не застосування засобів досудового врегулювання спору не може стати підставою для відмови в розгляді вимог судом, тому наявні достатні підстави для стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» завданої шкоди.

Критично також суд оцінює позицію відповідача з приводу того, що заявлені вимог не пов`язані з пред`явленим обвинуваченням, оскільки предмет злочину стосується порушення правил дорожнього руху, настання смерті потерпілого спричинено протиправними діями застрахованої особи.

Відповідно до п. 27, 4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Позивачкою підтверджено факт понесення витрат на ритуальні послуги в сумі 260,21 грн. (а.с.13) під час укладення договору замовлення та 8 468,00 грн. по квитанції №331 від 10.08.2015 року (а.с.15).

Тому, витрати на ритуальні послуги в сумі 8728,21 грн. підлягають стягненню з ПрАТ «СК «Провідна».

В силу ст.1200 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.

Статтею 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству; ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.

Таким чином, обсяг відповідальності обвинуваченого обмежується обсягом нормативно визначених ритуальних послуг.

Виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Отже, витрати на придбання продуктів харчування (а.с.14) в сумі 1057,83 грн., проведення поминального обіду в сумі 10300,00 грн. (а.с.15), який проводиться після поховання, витрати на придбання продуктів харчування 09.08.2015 року у ТОВ «ЕКО» в сумі 1172,59 грн., витрати на обслуговування поминального обіду (40 днів) в сумі 9500,00 грн. не відносяться до витрат на поховання.

Отже, зазначені витрати не можуть бути стягнуті з ПрАТ «СК «Провідна».

Водночас, потерпілою заявлено про відшкодування матеріальної шкоди як з страховика, так і з обвинуваченого, ОСОБА_4 визнав вимоги цивільного позову в повному обсязі, тому з обвинуваченого на користь потерпілої слід стягнути документально підтверджені витрати на придбання продуктів харчування (а.с.14) в сумі 1057,83 грн., проведення поминального обіду в сумі 10300,00 грн. (а.с.15), який проводиться після поховання, витрати на придбання продуктів харчування 09.08.2015 року у ТОВ «ЕКО» в сумі 1172,59 грн., витрати на обслуговування поминального обіду (40 днів) в сумі 9500,00 грн., всього в розмірі 22030,42 грн.

Отже, вимоги цивільного позову потерпілої підлягають частковому задоволенню. Захисником потерпілої уточнено, що позовні вимоги стосовно відшкодування вартості витрат на спорудження надгробного пам`ятника та оздоблювальних робіт не пред`являлись та не є предметом цивільного позову.

З приводу задоволення вимог цивільного позову про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, тощо.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з`ясуванню, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди може бути визначено залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд зобов`язаний виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому засіданні обвинувачений вимоги цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди визнав повністю, ПрАТ «СК «Провідна» позовних вимог в цій частині не визнала.

Враховуючи позицію страховика, оцінюючи ступінь та глибину страждань потерпілої суд враховує, що ОСОБА_6 втратила свого чоловіка, в результаті протиправних дій обвинуваченого позбавлена можливості проявляти любов, повагу, турботу до близької людини. Водночас, потерпіла позбавлена також моральної підтримки, догляду та спілкування з чоловіком, втратила годувальника сім`ї. Тому, їй дійсно спричинено глибокі душевні страждання.

Водночас, суду не надано підтверджуючих доказів лікування потерпілої, втрати заробітку, інших матеріалах втрат, які обґрунтовували б розмір завданої моральної шкоди на рівні 150000,00грн.

Тому, суд вважає заявлений загальний розмір моральної шкоди завищеним та не обґрунтованим належними і допустимими доказами, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розміру майнової шкоди, факт вчинення тяжкого необережного злочину, завдану потерпілій моральну шкоду суд оцінює в 100000,00грн.

В силу ч.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Таким чином, загальний розмір відшкодування моральної шкоди страховиком не може перевищувати 14 616,00 грн. на всіх близьких родичів потерпілого.
Судом встановлено, що потерпіла є дружиною померлого ОСОБА_8 , спадкоємцями першої черги також є двоє дітей загиблого, батько та мати.

Тому, в контексті ч.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», жінка, батьки та діти потерпілого виступають солідарними кредиторами по відношенню до виплати страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 542 ЦК України, у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний із кредиторів має право пред`явити боржникові вимогу у повному обсязі. Боржник не має права висувати проти вимоги одного із солідарних кредиторів заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах боржника з іншими солідарними кредиторами, в яких цей кредитор не бере участі. Виконання боржником свого обов`язку одному із солідарних кредиторів у повному обсязі звільняє боржника від виконання решті солідарних кредиторів.

Таким чином, ОСОБА_6 уповноважена на пред`явлення вимог до страховика в повному обсязі, виплати відшкодування потерпілій не матиме для ПрАТ «СК «Провідна» негативних наслідків.

Тому, на користь ОСОБА_6 з ПрАТ «СК «Провідна» підлягає стягненню 14 616,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Отже, в цій частині вимоги цивільного позову підлягають частковому задоволенню.

Оскільки, суд не може виходити за межі цивільного позову, ОСОБА_4 сплачено 55000,00 грн. моральної шкоди, до нього пред`явлено вимогу про стягнення 45000,00грн. моральної шкоди, тому в цій частині вимоги цивільного позову потерпілої не підлягають задоволенню.

Питання про добровільне відшкодування обвинуваченим частини моральної шкоди у стягненні якої судом відмовлено може бути предметом договірного регулювання сторін та не віднесено до компетенції суду.

З приводу вимог цивільного позову прокурора про стягнення з ОСОБА_4 на користь Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації 3963,37 грн. витрат на лікування потерпілого суд враховує наступне.

В силу ст. ст.23, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого. У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Оскільки, цивільна відповідальність обвинуваченого в частині відшкодування витрат на лікування потерпілого в результаті ДТП застрахована, то дані вимоги можуть бути пред`явлені прокурором до ПрАТ «СК «Провідна». Згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», прокурор яке представник особи, які завдано збитків, звільняється в такому випадку від сплати судового збору.

Отже, цивільний позов прокурора не підлягає задоволенню.

За відсутності клопотань прокурора підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу суд не вбачає. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Ухвалами Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.08.2015 року та від 10.09.2015 року було накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ-21102 ЗНГ» д.н.з НОМЕР_2 .
В силу п.1 ч.9 ст.100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Оскільки, вчинено злочин з необережною формою вини, то суду не доведено, що обвинувачений мав намір використати транспортний засіб як засіб або знаряддя вчинення злочину, тому накладений арешт підлягає скасуванню, автомобіль, який визнано речовим доказом, слід повернути законному володільцю.
Керуючись ст.ст.368-371, 374-376 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керувати транспортним засобом.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк - два роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 витрати на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 22030,42 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_6 8728,21 грн. витрат на ритуальні послуги, 14616,00грн. на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині в задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 відмовити.

В задоволенні цивільного позову прокурора про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 в сумі 3963,37 грн. відмовити.

Скасувати арешт на належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 автомобіль марки «ВАЗ-21102 ЗНГ» д.н.з НОМЕР_2 , накладений Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.08.2015 року у справі №592/7489/15-к та Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.09.2015 року у справі №592/8822/15-к.

Речовий доказ - автомобіль марки «ВАЗ-21102 ЗНГ» д.н.з НОМЕР_2 , який зберігається на території СМВ УМВС України в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Охтирська, 14 повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирок суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення - з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1