Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 21 січня 2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 20000041, за касаційними скаргами потерпілого

ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 червня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Бовтишка Олександрівського району Кіровоградської області, жителя

АДРЕСА_1 , такого, що судимостей не мав.

За ухвалою районного суду, залишеною без зміни ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу 3-го загону військової частини п/п В НОМЕР_1 , якщо він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру і не порушуватиме громадського порядку.

Також цим рішенням ухвалено, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, закрити, а цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Згідно з ухвалою районного суду ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, за таких обставин.

Так, 01 січня 2015 року приблизно о 05.00 год. ОСОБА_8 у приміщенні для паління нічного клубу «Вельвет», розташованого

по вул. Чміленка, 24 у м. Кіровограді, на грунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_6 без умислу завдати йому тяжких тілесних ушкоджень один раз ударив останнього по обличчю кулаком правої руки, від чого ОСОБА_6 упав та вдарився головою об підлогу, отримавши тяжкі тілесні ушкодження.

У касаційних скаргах потерпілий та його захисник просять скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд провадження

в суді першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. При цьому особи, які подали касаційні скарги, стверджують, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати

за ч. 1 ст. 121 КК України, а не за ст. 128 цього ж Кодексу. До того ж ці особи вказують на неповноту досудового розслідування та судового слідства.

Заслухавши доповідь судді, доводипрокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги і просив залишити без зміни оскаржувані судові рішення, перевіривши матеріали провадження й обговоривши доводи, наведені у скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що скарги необхідно залишити без задоволення.
Так, відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто під час касаційного розгляду кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом, а отже, доводи потерпілого та його представника про неповноту досудового розслідування й неповноту судового розгляду не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Що стосується доводів осіб, які подали касаційні скарги, про незаконність оскаржуваних судових рішень унаслідок неправильної кваліфікації дій винного, то вони є безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до ст. 337 КПК України, яка визначає межі судового розгляду, він проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
При цьому ч. 3 вказаної норми передбачає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення й захисту прав людини та її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни

правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.
Як видно з матеріалів провадження, в ході досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_8 було кваліфіковано за ст. 128 КК України і за таким обвинуваченням було складено обвинувальний акт, який у подальшому було направлено до суду.

При цьому матеріали провадження свідчать про те, що цього обвинувачення в ході судового розгляду прокурор не змінював, як і не висував додаткового обвинувачення, що з огляду на обсяг прав потерпілого в частині пред`явлення та підтримання обвинувачення свідчить про відсутність у ОСОБА_6 процесуальних можливостей наполягати на обвинувачені ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 КК України, оскільки воно є більш тяжким, ніж пред`явлене прокурором.

За наведених обставин з огляду на межі судового розгляду, встановлені ст. 337 КПК України, суд також не мав права кваліфікувати дії обвинуваченого як більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж, те у вчиненні якого йому було висунуто обвинувачення.

Таким чином, з урахуванням обсягу обвинувачення, висунутого прокурором у обвинувальному акті, меж судового розгляду та обсягу прав потерпілого у кримінальному провадженні рішення суду в частині кваліфікації дій ОСОБА_9 за ст. 128 КК України є законним

та обґрунтованим, а доводи потерпілого та його представника про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень у зв`язку з необхідністю застосування до винного закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, у вчиненні якого йому було висунуто обвинувачення, є неспроможними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення,

у матеріалах провадження не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня

2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області

від 17 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити

без зміни, а касаційні скарги потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ОСОБА_1 _______________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_3