Справа № 534/1056/15-к
Провадження № 1-кп/534/118/15
Вирок
Іменем України
24 вересня 2015 року Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000422, внесеного до ЄРДР 10 квітня 2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Чорнобаївського району Черкаської області українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.01.2005 року Кременчуцьким районним судом за ч.3 ст.185, 105 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

20.07.2005 року Кременчуцьким районним судом за ч.ч.2,3 ст.185, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 17.04.2008 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 24 дні.

01.09.2009 року Кременчуцьким районним судом за ч. 1 ст. 249 КК України до штрафу в розмірі 1200 грн.

08.12.2009 року Кременчуцьким районним судом за ч.ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 23.08.2011 року по відбуттю строку покарання. .

16.02.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.,3 ст.309, 69 КК України до 2 років обмеження волі. Звільнився 28.03.2014 року по відбуттю строку покарання.

16.06.2015 року Кременчуцьким районним судом за ч.ч.2 ст.185, 71 КК України до 3 місяців 5 днів арешту. Звільнився 21.09.2015 року по відбуттю строку покарання. .

- за ч.2 ст.185 КК України,
встановив:
Обвинувачений вчинив повторний умисний злочин середньої тяжкості проти власності за таких обставин:
06 квітня 2015 року близько 01-00 год., ОСОБА_4 , проходячи повз територію Потоцького Антоніє-Феодосієвського чоловічого монастиря, розташованого в сел.. Дмитрівка, по вул. Залізничній 8-а, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, з відкритої території монастиря, таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав належні потерпілому ОСОБА_5 зварювальний апарат вартістю 300 грн. та компресор, вартістю 1300 грн. і з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Свою вину в пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 визнав повністю, і підтвердив суду, що за згаданих обставин, вночі 06 квітня 2015 року з території монастиря здійснив крадіжку зварювального апарату та компресора, які згодом продав одному із своїх односельців.

Частина викраденого майна була вилучена на стадії досудового розслідування та повернута потерпілому.

Сам потерпілий до суду не з`явився, направивши заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензії матеріального характеру до ОСОБА_4 на даній стадії судового провадження не пред`являє.

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини обвинуваченого в скоєнні інкримінованого злочину, суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, обмежившись допитом ОСОБА_4 та застосовуючи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, приймає до уваги, що фактичні обставини справи та об`єм викраденого майна по справі ніким не оспорюються.

Отже, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в таємному викраденні чужого майна, скоєними ним повторно, органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний ОСОБА_4 злочин не є тяжкими, і в якості обставини, що пом`якшує покарання, враховує визнання ним своєї вини та щире каяття в скоєному правопорушенні.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Згідно із представленими довідками на обліках у лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_4 не перебуває, від проходження медогляду відмовився. Не працює, зі слів обвинуваченого існує за рахунок випадкових заробітків у приватних осіб. Проживає в родині з матір`ю, братом та вітчимом. За місцем проживання характеризується негативно, як схильна до вчинення правопорушень та злочинів особа. Інші характеризуючі дані на особу обвинуваченого в матеріалах справи не представлені.

Отже, врахування даних про особу ОСОБА_4 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, і знову вчинив корисливий злочин протягом року після звільнення від покарання за попереднім вироком, в своїй сукупності дають суду підставу дійти висновку про його небажання стати на шлях виправлення.

З врахуванням положень ст. 50, ч.2 ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочини, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів, суд вважає, що найбільш дієвим заходом примусу, що сприятиме виправленню ОСОБА_4 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів, має бути призначений реальний вид покарання у вигляді обмеження волі.

. Мінімальний строк згаданого виду покарання, передбачений санкцією ч. 2 ст.185 КК України визначений судом з врахуванням пом`якшуючої покарання обставини визнання обвинуваченим своєї вини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і признати йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Речовий доказ у справі електрозварювальний апарат залишити потерпілому ОСОБА_5 як йому належний.

На вирок суду протягом 30 днів з часу проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1