Кримінальне провадження 1кс/760/463/13
УХВАЛА

СЛІДЧОГО СУДДІ

25 лютого 2013 року м. Київ

Слідчий суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов А.С. розглянувши клопотання про накладення арешту на майно, що подане цивільним позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю "Аліс-Плюс Сервіс" в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001726 від 07.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло зазначене клопотання, з якого вбачається, що Солом'янським РУ УМВС України у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0001726, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за заявою ТОВ "Аліс-Плюс Сервіс" щодо заволодіння грошовими коштами у розмірі 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень шляхом підроблення електронного платіжного доручення у системі "Інтернет-банкінг" (ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України).

Як випливає із матеріалів поданого клопотання, дані кошти були перераховані із використанням електронного ключа та пароля ТОВ "Аліс-Плюс Сервіс", однак, без його відома та всупереч його інтересам.

Так, 05.02.2013 року о 13:35 з рахунку цивільного позивача № 9037 в ПуАТ "ПроКредит Банк" були перераховані грошові кошти у сумі 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень на виконання платіжного доручення № 249 на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 в AT "Таскомбанк", МФО 339500 на повернення грошових коштів за договором позики № 101/4 від 06.09.2012 року.

Цивільний позивач стверджує, що ніколи жодних договорів з даним громадянином не укладав та жодних правовідносин не мав. Цивільний позивач не складав і не підписував електронне платіжне доручення № 249 на суму 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень, грошових коштів на користь цивільного відповідача не перераховував.

Виходячи з цього, він просив слідчого суддю про накладення арешту на майно - грошові кошти у розмірі 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень, які належать ОСОБА_1 на рахунку НОМЕР_1 в AT "Таскомбанк", МФО 339500 та на інших рахунках в інших банках з метою забезпечення цивільного позову.

Цивільний позивач зазначив, що клопотання необхідно розглядати без виклику ОСОБА_1, оскільки його повідомлення про розгляд даного клопотання може призвести до зняття або переведення коштів з даного банківського рахунку.

Слідчий суддя погоджується з такою думкою, вважаючи, що існує реальна загроза зникнення грошових коштів, оскільки їх власних може зняти або перевести кошти з рахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданого клопотання, суддя встановив достатність підстав вважати, що зазначені кошти набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Злочин, стосовно якого розпочате розслідування, є тяжким та таким, що завдає шкоди майновим інтересам потерпілого, який звернувся з відповідним цивільним позовом до органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя врахував 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, метою накладення арешту на грошові кошти є забезпечення цивільного позову у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає можливості у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на кошти, що не мають ознак індивідуальної визначеності, зокрема, зазначаються в клопотанні як "кошти на інших рахунках в інших банках".

Виходячи із зазначеного, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання частково.

Керуючись нормами ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Аліс-Плюс Сервіс" - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень, які належать ОСОБА_1 на рахунку НОМЕР_1 в AT "Таскомбанк", МФО 339500.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Агафонов С.А.