Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/2765/15-к
провадження № 1-кп/632/34/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2016 р. м. Первомайський

22 січня 2016 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайський обвинувальний акт за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ванашен, Араратського району, Вірменії, громадянина України, який має повну базову середню освіту, не одруженого, не працюючого, судимого 30.11.2015 року вироком Первомайського міськрайонного суду за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 05.11.2015 року, близько 15 години 40 хвилин, ОСОБА_5 , який раніше скоїв крадіжку, знаходився біля сигаретного кіоску, що розташований на вулиці Бугайченка міста Первомайського Харківської області, поблизу ринку. Перед ним стояла ОСОБА_4 , яка тримала в руках сумку. ОСОБА_5 побачив, що ОСОБА_4 поклала в сумку гроші та стала біля кіоску очікувати черги. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи, що його ніхто не бачить, з корисливих мотивів, таємно, повторно, вчинив крадіжку грошей з сумки ОСОБА_4 в сумі 200 гривень. Після чого ОСОБА_5 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь, чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_4 на загальну суму 200 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

12 грудня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, потерпіла та обвинувачений добровільно, за спільною згодою, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, та узгодили покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Первомайського міськрайонного суду від 30.11.2015 року, остаточно призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про примирення, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховує особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, а саме: його щире каяття та відсутність обтяжуючих його покарання обставин.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 про примирення від 12 грудня 2015 року.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речових доказів та процесуальних витрат у справі не має.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370-374, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення, укладену 12 грудня 2015 року, між ОСОБА_5 , обвинуваченим за ч. 2 ст. 185 КК України та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Первомайського міськрайонного суду від 30.11.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України від відбування покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок надрукований у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1