Справа № 11-368/11 Головуючий у 1 інстанції: Ригіна Л.М.
Доповідач : Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2011 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.,

суддів Партики І.В., Яременка О.Д.,

з участю прокурора Нижника М.Т.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.121 КК України за апеляцією засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 на вирок Залізничного районного суду Львівської області від 30 грудня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Залізничного районного суду Львівської області від 30 грудня 2010 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, працюючий комплектувальником ТОВ ТД "Софі", судимий 18.12.1998 р. Шевченківським районним судом м. Львова за ч.3 ст.142, ч.2 ст.86, ч.3 ст.206, ч.1 ст.89, ч.2 ст.142, ч.2 ст.229-6, ст.42 КК України /1960 року/ на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна /звільнився з місць позбавлення волі 31.01.2005 року по відбуттю строку покарання

засуджений за ч.1 ст.121 КК України на шість років позбавлення волі.

Запобіжний захід взяття під варту залишено без змін.

Строк відбуття покарання рахується 19 червня 2008 року з часу затримання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь 8-ї Комунальної міської клінічної лікарні м. Львова 1 308 грн. 86 коп. за лікування потерпілого ОСОБА_3

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він, 17 червня 2008 року, перебуваючи біля магазину на вул. Озерній,2 у м. Львові, у вечірній час, під час розпивання алкогольних напоїв з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, лезом ножа умисно наніс легке тілесне ушкодження ОСОБА_7 і після цього продовжував тримати ніж в руці, граючись зазначеним ножем. Біля 22-ї години до товариства, яке розпивало спиртні напої, і серед них був ОСОБА_2Ю,, підійшов потерпілий ОСОБА_3 та, побачивши, що ОСОБА_2, будучи в стані алкогольного спяніння та, тримаючи ніж в руці, намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_2, почав відбирати у підсудного ніж. ОСОБА_2 почав чинити опір ОСОБА_3 і між ними виникла бійка, під час якої ОСОБА_2 лезом ножа умисно наніс удар в живіт ОСОБА_3, після чого бійку зупинили ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_8 та потерпілому було надано медичну допомогу.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 17608 від 01.07.2005 р. у ОСОБА_3 були виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюче поранення живота з ушкодженням тонкого кишківника, яке заподіяне колюче-ріжучим знаряддям, можливо клинком ножа, і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння; рани на пальцях правої кисті та лінійні садна на правому передпліччі і лівому плечі, які могли бути заподіяні вістрям чи лезом ножа та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Крім цього у потерпілого було садно на голові, яке заподіяне тупим предметом з обмеженою поверхнею, та відноситься до легкого тілесного ушкодження. Всі ушкодження могли бути заподіяні 17 червня 2008 року в невеликий проміжок часу, незадовго до поступлення потерпілого в лікарню.

На вирок суду засуджений ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій просить вирок скасувати, а справу скерувати на додаткове розслідування або на новий судовий розгляд. Свої вимоги він мотивує тим, що вирок районного суду ґрунтується виключно на показах потерпілого, які той давав на досудовому слідстві, і від яких він відмовився в судовому засіданні.

Вирок оскаржив і захисник засудженого ОСОБА_1, який у своїй апеляції просить скасувати рішення суду і постановити оправдальний вирок. Свої вимоги він мотивує тим, що вирок постановлений без аналізу та вивчення всіх обставин справи, без належної оцінки грубих недоліків, які були допущені досудовим слідством, що призвело до неповноти та необєктивності судового слідства, а відповідно вирок постановлений з грубим порушенням процесуального і матеріального права. Звертає увагу апеляційного суду на те, що судом першої інстанції невірно оцінені та інтерпретовані покази свідків та потерпілого, а саме: у своїх показах потерпілий ОСОБА_3 (як під час досудового слідства. Так і під час дачі пояснень в суді) вказував, що під час бійки він викрутив руку нападника з ножем (ОСОБА_2?) йому за спину, в цей час його вдарили пляшкою по голові, і т. д. Під час цих подій він відчув поранення Особа, яка тримає ножа у викрученій за спину руці, фізично не має змоги нанести удар цим ножем, а швидше губить його; як під час досудового слідства, так і під час судового, свідок ОСОБА_4 вказувала, що під час бійки був присутній не встановлений чоловік ОСОБА_7, на прізвисько "Кеша". Ні під час досудового слідства, ні під час додаткового жодних заходів для встановлення цієї особи та виявлення її ролі у зазначених подіях, органами досудового слідства не вживалось. Однак з показів свідка ясно, що він приймав активну участь у цих подіях; у загальному, як правильно зазначив суд, покази всіх свідків і потерпілого, дані ними як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду справи, містять суттєві протиріччя, протиріччя в показах різних свідків. Це викликано в першу чергу тим, що всі знаходились у стані алкогольного сп'яніння, по-друге досудове слідство не вжило заходів для усунення таких протиріч (не проведені ставки віч-на-віч між підсудним та потерпілим, між свідками, не проведено впізнання потерпілим підсудного, хоча потерпілий вказував, що конфлікт виник з незнайомою людиною). Крім того не вилучено (знайдено) знаряддя вчинення злочину, а судово-медична експертиза вказує, що тілесні ушкодження заподіяні колюче-ріжучим знаряддям, можливо клинком ножа. Тобто, досудове слідство проведено поверхнево, з обвинувальним ухилом, не перевіривши всі можливі версії скоєння злочину. Тим самим шляхом пішов і суд, аналізуючи та розцінюючи докази у справі виключно з обвинувальним ухилом.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1, які підтримали апеляції і просять їх задовольнити, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляцій без задоволення, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.121 КК України, вчиненому за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Так, висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України ґрунтується на доказах, яким дано оцінку у вироку.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні відмовився від пояснень, які він давав на досудовому слідстві в якості потерпілого та пояснив, що 17-го червня 2008 року, біля 22-ї години, він після закінчення роботи зайшов в магазин, придбав спиртне і підійшов до своїх знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ОСОБА_2 він раніше бачив в районі Левандівки в м. Львові, але його не знає. ОСОБА_2 теж був з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 Був ще якийсь незнайомий чоловік, який тримав ніж в руках і він ОСОБА_3 звернув цьому чоловіку увагу, чому він бавиться з ножем, оскільки навкруги були люди і цей чоловік міг когось поранити. Невідомий чоловік його зауваження сприйняв вороже, однак, він ОСОБА_3 почав ніж у невідомого чоловіка забирати. В цей час між ними виникла бійка, хтось вдарив його пляшкою по голові, якась жінка здавила йому горло, через деякий час бійка завдяки втручання інших громадян припинилася і він відчув, що отримав поранення в живіт. Він попросив, щоб зателефонували його родичу, який приїхав і відвіз його в 8-му лікарню. Спочатку він вказав на ОСОБА_2, що саме він наніс йому ножове поранення, тому що так йому сказала слідча ОСОБА_9 але пізніше коли він в суді добре роздивився, то побачив, що ніж він відбирав у зовсім іншого чоловіка, який був іншої статури. Він відмовлявся від показів даних на досудовому слідстві і просить прийняти до уваги пояснення дані ним в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердила, що підсудний ОСОБА_2 є її фактичним чоловіком. Вони мають та виховують доньку, хоч він не записаний батьком дитини. Вони разом проживають вже декілька років. 17-го червня 2008 р. вони разом з ОСОБА_2 ще в обідню пору, взявши дитину поїхали до озера. ОСОБА_2 час від часу заходив в магазин, купував воду, вино і вони відпочивали. Через деякий час біля озера вони зустріли ОСОБА_6, ОСОБА_8. ОСОБА_5 (нині покійного). Вони разом розпивали спиртне та спілкувалися. До них через деякий час підійшов глухонімий ОСОБА_7, який вимагав, що ОСОБА_2 налив йому вина, а ОСОБА_2 .сам в той час відкривав пакет вина. Вона на деякий час відходила від ОСОБА_2, оскільки її покликав якийсь чоловік і не бачила початку бійки, але через деякий час вона почула крик і побачила, що ОСОБА_2 б"ють чоловіки. Вона підбігла і почала кричати та відтягувати чоловіків від ОСОБА_2, які наносили йому удари. їй теж були нанесені тілесні пошкодження. У ОСОБА_2 була розбита голова та нанесені інші тілесні ушкодження. Вона возила ОСОБА_2 в лікарню і йому була надана медична допомога. Вона особисто не бачила, чи ОСОБА_3 забирав ніж у ОСОБА_2 Вона такі самі покази давала на досудовому слідстві. Додатково свідок пояснила, що в той самий день з ними був ще ОСОБА_7 на прізвисько „Кеша", але він в бійці участі не приймав, оскільки вона з ним ще до початку бійки відійшла в сторону, навпаки ОСОБА_7 допомагав їй припинити бійку.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні відмовився від показів, даних ним на досудовому слідстві та пояснив, що на досудовому слідстві він давав інші показ вказівкою працівників міліції. Працівники міліції вказали йому, що саме ОСОБА_2 вдарив його, однак хто його вдарив він не знає, оскільки стояв спиною до того, хто спричинив йому ножове поранення. Працівники міліції змусили підписати його всі протоколи і всі пояснення, а він не грамотний. Хто вчинив бійку, він не бачив, і взагалі він бійки не бачив. Його забрали в лікарню і він втік. Він не знає тих людей, з якими зустрічався біля магазину. Він не вживав з ними спиртних напоїв, а пив пиво окремо від усіх. Він не має жодних претензій до підсудного ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні спочатку пояснила, що вона повністю підтримує покази, дані нею на досудовому слідстві про що раніше подала письмову заяву. Однак через деякий час в судовому засіданні заявила, що вона повністю відмовляється від показів, даних нею на досудовому слідстві, оскільки такі покази вона дала під тиском працівників міліції та нанесення їй тілесних ушкоджень працівниками міліції. Додатково свідок ОСОБА_6 пояснила, що слідча ОСОБА_9 не застосовувала відносно неї ніяких протиправних дій і всі покази вона давала добровільно. Додатково свідок ОСОБА_6 пояснила, що 17 червня 2008 р. вона разом з ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та покійним ОСОБА_5 розпивали спиртні напої. Це було близько 22 год. Всі розмовляли між собою. У покійного ОСОБА_5 та в ОСОБА_2 були ножі, вони відкривали вино. Як почалася бійка вона не знає, оскільки весь час стояла біля сліпого ОСОБА_8 Билися ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, всі голосно сперечалися. Пізніше вона бачила як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відійшли в сторону, а пізніше підійшов ОСОБА_3 він був дуже блідий. Він відразу присів на землю і вона побачила, що на футболці у нього кров. Вона йому про це сказала, він попросив викликати брата, щоб той відвіз його у лікарню. Вона дійсно не бачила, щоб ОСОБА_2 наносив ОСОБА_3 удар ножем. Вона дає правдиві покази і просить прийняти до уваги. Її попереджали про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів.

Свідок ОСОБА_8 на досудовому слідстві ствердив, що він є інвалідом 1-ї групи по зору з 2001 р. 17.06.2008р. він разом з ОСОБА_6 приїхали в район озера на Левандівці і зустрілися там із ОСОБА_5. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Біля продуктового магазину вони розпивали вино. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_7 і почав скаржитися на поранення спини. Пізніше йому викликали карету швидкої допомоги. Близько 22-ї години до них підійшов ОСОБА_3 і розпивав з ними спиртне. Що було потім пам"ятає погано, оскільки був п"яним. Від ОСОБА_6 йому стало відомо, що ОСОБА_3 хтось поранив. Пізніше їх всіх доставили в Залізничний РВС м. Львова і йому стало відомо, що ОСОБА_2 поранив ОСОБА_7 (а.с.80).

Свідок ОСОБА_5 (нині покійний) на досудовому слідстві ствердив, що 17.06.2008 року він разом з ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та його співмешканкою ОСОБА_4 вживав алкогольні напої. Приблизно о 20-00 год. до них підійшов глухонімий ОСОБА_7, який придбав пакет вина та став розпивати його разом з ними. Він побачив, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 виник якийсь спір і ОСОБА_7 відштовхнув від себе ОСОБА_2, а ОСОБА_2 з задньої кишені джинсів витягнув свій розкладний ніж та лезом ножа вдарив в спину ОСОБА_7 Він ОСОБА_5 прикладав ОСОБА_7 салфетки, а пізніше ОСОБА_7 викликав карету швидкої допомоги. ОСОБА_2 був в стані сильного спяніння та на зауваження Щодо поранення ОСОБА_7 зі сторони присутніх, відповідав грубою лайкою. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_3, який працює таксистом та проживає в районі Левандівки. Останній придбав пляшку горілки і став з ними розпивати. Саме в той час ОСОБА_2 бавився зі своїм ножем - складав та розкладав його. На деякий час він, ОСОБА_5, відійшов в магазин за сигаретами і був відсутній 10 хв. Вийшовши з магазину, він побачив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стоять один навпроти одного і у ОСОБА_3 закривавлене обличчя та сорочка на животі. Він тоді зрозумів, що ОСОБА_2 наніс ОСОБА_3 ножове поранення напевно в живіт, оскільки була сорочка закривавлена на животі. Тоді він кинувся на ОСОБА_2 та вдаривши його в грудну клітку, відштовхнув до стінки кіоску, після чого пішов додому(а.с.73-76).

Свідок ОСОБА_10 ствердив, що він є двоюрідним братом ОСОБА_3 17.06.2008 р. приблизно о 22-30 год. йому зателефонував ОСОБА_3 та попросив негайно приїхати на Левандівку, оскільки під час бійки він отримав ножове поранення. Коли він приїхав ОСОБА_11 пояснив, що він забрав ніж у чоловіка, який бавився з ножем. Він привіз його в 8-му лікарню і почав розпитувати, хто йому наніс ножове поранення, однак, ОСОБА_3 пояснив, що не хоче притягувати цю особу, яка вдарила його ножем до кримінальної відповідальності. Пояснення свідок ОСОБА_10 дав на досудовому слідстві (а.с.76).

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні ствердила, що вона, як слідчий, допитувала ОСОБА_3 в лікарні, там потерпілий давав пояснення добровільно, все розповідав як було. Також всі інші свідки, а саме ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, всі давали пояснення без будь-якого примусу. ОСОБА_6 та інші, в тому числі і ОСОБА_2 не говорили, що їх били працівники міліції. Вона не вказувала ОСОБА_3, що говорити, оскільки не знала як розвивалися події.

Факт скоєння злочину стверджується:

висновком судово-медичної експертизи №161/08 від 20.06.2008 р., згідно з яким у потерпілого ОСОБА_3 було одне поранення живота зліва з ушкодженням тонкого кишківника, котре заподіяне колючо-ріжучим чи подібним на нього знаряддям незадовго до поступлення в лікарню, можливо, при обставинах вказаних у постанові на дану експертизу і було небезпечним для життя на момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Заподіяння тяжкого тілесного ушкодження не могло бути заподіяне від падіння з висоти власного зросту (а.с.57);

висновком додаткової судово-медичної експертизи № 176/08 від 01.07.2008 р. згідно з яким за даними медичних документів у ОСОБА_3 були наступні тілесні ушкодження: проникаюче поранення живота з ушкодженням тонкого кишківника, котре заподіяне колюче-ріжучим знаряддям, можливо, клинком ножа та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння; рани на пальцях правої кисті та лінійні на правому передпліччі і лівому плечі, котрі могли бути заподіяні вістрям чи лезом ножа та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Крім цього, у нього було садно на голові, котре заподіяне тупим предметом з обмеженою поверхнею та відноситься до легкого тілесного ушкодження. Всі ушкодження могли бути заподіяні 17.06.2008 року в невеликий проміжок часу незадовго до поступлення в лікарню (а.с.81);

висновком судово-медичної експертизи № 1572 від 27.06.2008 р., згідно з яким у ОСОБА_7 виявлено рану на спині, садно у правій надбрівній ділянці, на кистях рук, поверхневі рани на лівій кисті, синці в навколо-очних ділянках, на спині, які могли виникнути 17.06.2008р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Рана на кисті утворилася від дії гострого предмета: синці, садна, поверхневі рани від дії тупих предметів (а.с106);

протоколом очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, в ході якої кожна із сторін наполягала на своїх показах (а.с.95);

протоколом відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_7, де свідок відтворив місце та обставини нанесення йому ОСОБА_2 тілесного ушкодження (а.с.98);

протоколом відтворення обстановки та обставин з участю підсудного ОСОБА_2. який вказав на місце вчинення ним злочину (а.с.101).

Оцінюючи зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, зокрема пояснення підсудного ОСОБА_2 про те. що він не наносив поранення ОСОБА_3, суд вважає, що пояснення підсудного ОСОБА_2 є неправдивими, суперечать матеріалам справи та зібраними і перевіреним в судовому засіданні доказам. Скоєння ОСОБА_2 злочину підтверджується, зокрема поясненнями потерпілого та свідків даних ними на попередньому слідстві, незважаючи на те, що потерпілий ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_6 повністю змінили свої покази в судовому засіданні і відмовилися від пояснень, які вони давали на досудовому слідстві, суд бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_3 дані ними на досудовому слідстві. Як ствердив в судовому засіданні ОСОБА_3 на досудовому слідстві він давав пояснення під диктовку слідчої ОСОБА_12, а тому його пояснення слід вважати неправдивими, однак, суд не може погодитися з такими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 в судовому засіданні, оскільки вони носять суперечливий характер, спростовуються матеріалами справи та показами слідчої ОСОБА_12 Так, допитаний на досудовому слідстві 27.06.2008 р. потерпілий ОСОБА_3 ствердив, що 17.06.2008 р. у вечірній час спілкувався з ОСОБА_8, з жінкою по імені ОСОБА_3, яка є дівчиною чи жінкою ОСОБА_8, також до їхнього товариства підходив ОСОБА_7 Біля нього на бордюрі сидів чоловік, який витягнув ніж та бавився ним, а він ОСОБА_3 зробив йому зауваження, оскільки він, ОСОБА_3, передбачав, що цей чоловік може ножем когось травмувати. Як йому стало відомо пізніше прізвище цього хлопця ОСОБА_2 Як ствердив в подальших своїх поясненнях потерпілий ОСОБА_3, він вирішив відібрати ніж у ОСОБА_2, але той йому ніж не віддавав і він вивернув йому руку з ножем і намагався вихопити ніж за лезо другою рукою. ОСОБА_2 відтягувала жінка і коли саме ОСОБА_2 наніс йому ножове поранення в живіт, він не знає, але побачив кров на животі ще під час бійки. Також ОСОБА_3 ствердив, що в той же вечір розпивав з даними особами спиртне. Покликання ОСОБА_3 та дача пояснення в судовому засіданні про те, що ніж він відбирав у іншого чоловіка, і що цей чоловік не ОСОБА_2 судом до уваги не приймається. Суд вважає, що потерпілий ОСОБА_3 змінив свої покази в судовому засіданні з метою захисту підсудного ОСОБА_2 та уникнення останнього від кримінальної відповідальності за скоєння злочину. Ще на досудовому слідстві потерпілий ОСОБА_3 відмовився від написання заяви за нанесення йому тілесних ушкоджень та в своєму поясненні ствердив, що не має жодних претензій до підсудного. Оцінюючи пояснення свідка ОСОБА_10, якому ОСОБА_3 пояснив, що не має бажання наказувати ОСОБА_2 Суд приходить до висновку, що пояснення потерпілого ОСОБА_3 дані ним в судовому засіданні є неправдивими та суперечать зібраним по справі доказам та іншим матеріалам справи. Також, суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_6, яка в судовому засіданні пояснила, що відмовляються від показів даних нею на досудовому слідстві, оскільки такі покази вона дала внаслідок побиття її працівниками міліції. Суд не бере до уваги пояснень свідка ОСОБА_6 дані нею в судовому засіданні і вважає їх неправдивими, оскільки свідок просила спочатку визнати дані нею покази на досудовому слідстві, а через декілька хвилин просила не приймати ці покази до уваги. Крім цього, у матеріалах справи (а.с.415) знаходиться заява ОСОБА_6, в якій остання стверджує, що вони є правдивими. Оцінюючи покази свідка ОСОБА_6 дані нею на досудовому слідстві та в судовому засіданні, суд вважає, що слід прийняти пояснення допитаної на досудовому слідстві ОСОБА_6 до уваги як такі, які є правдивими та стверджуються іншими матеріалами справи. Суд вважає, що зміна пояснень свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні, пояснюється тим. що ОСОБА_6 намагається допомогти підсудному ОСОБА_2 уникнути кримінальної відповідальності. Суд вважає, що зібраними по справі доказами, показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 стверджено, що на досудовому слідстві всі свідки та потерпілий усі пояснення давали добровільно, про що не заперечували в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_6 Суд вважає, що також слід прийняти до уваги пояснення свідків ОСОБА_10. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (нині покійного), які повністю відповідають матеріалам справи. Щодо оцінки показів свідка ОСОБА_4, що ОСОБА_2 теж отримав тілесні пошкодження, суд приймає її покази до уваги, оскільки показами підсудного, потерпілого та свідків стверджується, що ОСОБА_2 приймав участь у бійці і йому дійсно були спричиненні тілесні ушкодження.

Оцінюючи зібрані докази в сукупності, незважаючи на те, що підсудний своєї вини у скоєнні злочину не визнав, суд правильно вважав, що вина підсудного доведена в повному обємі.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним і обґрунтованим, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.365,366,367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 30 грудня 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляції засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 без задоволення.

Головуючий:

Судді:

Оригінал ухвали.