"06" жовтня 2010 р. Справа № 1-123/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2010 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді Чіркова Г.Є.

при секретарі Мухоїд Г.В.

за участю прокурора Усманової Є.І.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонерки, особи, яка постраяедала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367 та ч. 2 ст. 366 КК України,

встановив:

ОСОБА_2 працюючи на посаді начальника Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, на підставі положення про УПСЗ ВРДА, затвердженого розпорядженням голови адміністрації від 16 лютого

1)
року та посадової інструкції начальника Управління, затвердженою головою Вишгородської РДА ОСОБА_3 30 вересня 2003 року № 169-1, здійснювала керівництво діяльністю управління в межах покладених повноважень; організовувала та контролювала своєчасний та якісний розгляд працівниками управління звернень від органів виконавчої влади, громадських обєднань, підприємств установ, організацій, громадян; забезпечувала в межах своєї компетенції ділове листування з органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями; несла відповідальність за виконання покладених на управління завдань тощо.

Таким чином будучи службовою особою з організаційно-розпорядчими обовязками, ОСОБА_2, 11 та 17 березня 2008 року, через несумлінне ставлення до своїх службових обовязків, підписала та видала завідомо неправдиві довідки громадянам про розмір заробітної плати на певних посадах управління, з якої їм призначено пенсії, для перерахунку пенсій, спричинивши таким чином тяжкі наслідки інтересам держави.

Так, 11 та 17 березня 2008 року начальником управління праці та соціального захисту населення, ОСОБА_2, відповідно до додатку «Зміна до постанов Кабінету Міністрів України, якими затверджені посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців апарату органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури, судів та інших органів» до постанови Кабінетів Міністрів України № 34 від 06 лютого 2008 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» підписано та видано громадянам, для подальшої подачі в Управління пенсійного фонду України у Вишгородському районі довідки про заробітну плату посад, з яких особам призначено пенсію, встановлену з 01 лютого

1)
року для перерахунку розміру пенсії.

Таким чином, внаслідок службової недбалості ОСОБА_2, яка належним чином не перевіривши, підписала та видала довідки: № 598 від 11 березня 2008 р. на імя ОСОБА_4, № 602 від 11 березня 2008 р. на імя ОСОБА_5, № 601 від 11 березня 2009 р. на імя ОСОБА_6, № 645 від 17 березня 2008 р. на імя ОСОБА_7, № 596 від 11 березня 2008 р. на імя

ОСОБА_8, № 644 від 17 березня 2008 р. на імя ОСОБА_9, № 594 від 11 березня 2008 на імя ОСОБА_10 для перерахунку пенсії із завідомо неправдиві відомостями про суми обітної плати, управлінням Пенсійного фонду України було зайво виплачено бюджетних коштів як пенсій у період з 01 лютого 2008 року по 30 листопада 2009 року ОСОБА_6 42 001 грн. 52 коп., ОСОБА_4 - 10 687 грн. 16 коп., ОСОБА_9 - 10 341 грн. 10 коп., ОСОБА_8 - 29 608 грн. 70 коп., ОСОБА_7 - 10 341 грн. 10 коп., ОСОБА_10 - 42 402 н. 58 коп., ОСОБА_5 - 4 907 грн. 32 коп., на загальну суму - 150 289 грн. 48 коп., чим спричинено тяжкі наслідки інтересам держави у матеріальній формі.

На обґрунтування обвинувачення ОСОБА_2 до матеріалів справи покладено докази.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 вину визнала частково. Разом з тим ствердила, що писала й видала неправомірні довідки, які стали підставою до переплати грошових коштів на у 150 285 грн. 48 коп. В цілому з обставинами предявленого обвинувачення фактично годилася.

Разом з тим допитані в судовому засіданні свідки - ОСОБА_11, ОСОБА_12, Тарасенко ., ОСОБА_13, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17, підтвердили обставини за яких ОСОБА_2 підписала й видала завідомо неправдиві довідки.

В судовому засіданні підсудна та захисник клопотали про закриття провадження по справі внаслідок акту амністії й скасування заходів забезпечення позову.

Заслухавши прокурора, який проти клопотання не заперечував, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на день набрання чинності Законом України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року є інвалідом II групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та на момент вчинення злочину досягла відповідного 55-ти річного віку.

Разом з тим підсудна ОСОБА_2 вчинила злочин середньої тяжкості, а тому підпадає під дію пунктів г, ґ та е ст. 1 Закону України «Про амністію» і згідно ст. 6 цього ж Закону підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_2, розуміючи зміст обвинувачення, дала свою згоду на закриття справи з наведених мотивів.

Підстав неможливості застосування амністії до підсудної ОСОБА_2, передбачених ст. 7 Закону України «Про амністію», в цій справі не встановлено.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про амністію» амністія не звільняє від обвязку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду.

"У-

Згідно розяснень даних у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду україни від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого «майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин необхідність застосування заходів забезпечення позову в цій справі відпала, а тому застосовані постановою слідчого від 24 лютого 2010 року заходи забезпечення позову підлягають скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 282 КПК України та Законом України «Про амністію»,

постановив:

ОСОБА_2, обвинувачену у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 ч. 2 ст. 367 КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. пунктів г, ґ

та е ст. 1 і ст. 6 Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року і провадження по справі закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_2 підписку про невиїзд скасувати.

Постанову слідчого від 24 лютого 2010 року про накладення арешту на - кв. 398 по пр-ту Мазепи в м. Вишгороді Київської області; легковий седан марки «ОСОБА_11 А6» д.н.з. НОМЕР_1 та земельну ділянку площею 2,00Со га (кадастровий номер 351340151), яка знаходиться на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області - скасувати.

Речові докази по справі - пенсійні справи: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_18, ОСОБА_9, ОСОБА_19, ОСОБА_5, ОСОБА_10ГГ. та ОСОБА_4 - залишити в Управлінні Пенсійного фонду України Вишгородського району Київської області.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 7 днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя