АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1797/15 Справа № 188/834/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі головуючого- судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі- ОСОБА_5
за участю обвинуваченого, стосовно якого винесено обвинувальний вирок- ОСОБА_6
прокурорів- ОСОБА_8 , ОСОБА_9
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Топчино Магдалинівського району Дніпропетровської області, освіта середня, не одруженого, меш. АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17 вересня 2007 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
- 08 липня 2009 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України, ч.2 ст.289 КК України, ст.70 КК України, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;
- 17 жовтня 2012 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців,-
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляції /а.с.23-24 т.6/ прокурор, не оспорюючи доведеності вини засудженого ОСОБА_6 , якого визнано винним за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі вимог ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.1), п.2), п.3), п.4), п.5) ч.1 ст.76 КК України, стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 368 гривень 28 копійок, вирішена доля речових доказів, просить вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ч.2 ст.409 КПК України, ст.414 КПК України- скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням вимог кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та ухвалити свій вирок, за яким ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі. В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, має три не зняті і не погашені судимості, звільнившись з місця позбавлення волі в короткий проміжок часу (сім місяців) вчинив три злочини проти власності, санкція яких передбачає покарання до 5 років позбавлення волі. Крім того прокурор акцентує свою увагу на тому, що суд належним чином не врахував, що 23 червня 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за крадіжку, проте останній 02 липня 2015 року повторно вчинив аналогічне правопорушення. Не погоджується сторона обвинувачення й з тим, що при призначенні покарання судом визнано обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого- сприяння розкриттю злочинів, однак обвинувачений будь-яких дій, що сприяли розкриттю кримінальних правопорушень не вчиняв, а викрадені речі були повернуті робітниками міліції після розкриття злочинів. Тобто з вищевказаного прокурор вбачає, що підстав, для застосування до ОСОБА_6 ст.75 КК України у даному випадку відсутні, так як особа обвинуваченого має стійку схильність до скоєння злочинів.
В судовому засіданні апеляційної інстанції, прокурори ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які приймали в ньому участь, прохали задовольнити апеляцію, посилаючись на обґрунтування, викладені в ній.
Потерпіла- ОСОБА_7 погодившись зі слуханням справи в режимі дистанційного судового провадження підтримала апеляцію прокурора ОСОБА_9 на вказаний вирок, уточнивши, що шкода була відшкодована не самим обвинуваченим, а працівниками міліції, які повернули викрадені речі.
Обвинувачений ОСОБА_6 погодившись зі слуханням справи в режимі дистанційного судового провадження, прохав не позбавляти його волі і не задовольняти апеляцію прокурора, оскільки повністю визнав свою вину, щиро кається у скоєному, обіцяв більше не скоювати злочинів і стати на шлях виправлення.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 винесено обвинувальний вирок за те, що він, будучи звільненим 17 червня 2014 року з місць позбавлення волі, маючи непогашену та не зняту судимість, на шлях виправлення не став, своєї злочинної поведінки не змінив і знову вчинив злочини проти власності.
Так, 11 березня 2015 року, приблизно о 12 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в парку‚ який розташований по вул.Академіка Сайгака в с.Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області‚ перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_10 , який в цей час спав, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Gio GT-S 5660» IMEI- НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , вартість якого становить 815 гривень 88 копійок, у якому знаходилась сім-картка оператора МТС вартістю 10 гривень, викрадене майно привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду загальною вартістю 825 гривень 88 копійок.
Крім того, в період з 10 червня 2015 року по 20 червня 2015 року (точної дата в ході судового слідства встановити не вдалося), приблизно о 22 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, з частково огородженої території подвір`я домоволодіння ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , повторно вчинив крадіжку, а саме викрав металеві вироби, які належать ОСОБА_12 , спричинивши останньому майнову шкоду в розмірі 369 гривень 60 копійок.
Також, 02 липня 2015 року, приблизно 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , з частково огородженої території подвір`я ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , повторно вчинив крадіжку, а саме викрав брухт кольорових металів: алюмінієвий посуд загальною вагою 7 кг., вартість якої становить147 гривень та латунний посуд, вартість якого становить 150 гривень 99 копійок, що належать ОСОБА_7 , спричинивши своїми діями останній майнову шкоду загальною вартістю 297 гривень 99 копійок.
Заслухавши суддю-доповідача, сторони, потерпілу ОСОБА_7 , частково дослідивши докази по справі, перевіривши доводи апеляції та матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.
Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 КК України- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, сторонами не оспорюється, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Що стосується доводів сторони обвинувачення в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то колегія виходить з наступного.
Так, відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Крім того, відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив з його ролі у скоєнні злочинів, даних про особу винного, який не працює, характеризується за місцем проживання негативно, має три непогашених судимості, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшує покарання- щире каяття, обставин, що обтяжують покарання- скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку, і пославшись у вироку на тяжкість скоєних обвинуваченим ряду умисних корисних злочинів, фактично, при призначенні покарання ОСОБА_6 зазначеного вище не врахував, що, з урахуванням безпідставного посилання суду першої на таку пом`якшуючу покарання обставину, як сприяння розкриттю злочинів, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь які дані, які б вказували на таке сприяння, і дає підстави судовій колегії зробити висновок про неправильне застосування судом першої інстанції вимог закону України про кримінальну відповідальність, а саме вимог ст.75 КК України, яке потягло за собою м`якість призначеного покарання, оскільки воно є недостатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто призначення покарання з порушенням вимог ст.50 КК України та ст.65 КК України, ст.75 КК України, так як судом першої інстанції, на думку колегії, не встановлені обставини, які б свідчили про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Таким чином, що стосується доводів апеляції прокурора про невідповідність призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання з застосуванням вимог ст.75 КК України тяжкості скоєного ним злочину та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості, колегія суддів вважає їх такими що заслуговують на увагу і вирок суду першої інстанції в частині призначеного вказаному обвинуваченому покарання підлягає скасуванню відповідно до вимог п.4) ч.1 та ч.2 ст.409 КПК України, п.2) ч.1 ст.413 КПК України, ст.414 КПК України- у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, через його м`якість, з ухваленням судом апеляційної інстанції, у відповідності до вимог п.2), п.4) ч.1 ст.420 КПК України свого вироку.
Приймаючи до уваги наведене вище, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання, має три непогашені судимості за скоєння умисних корисних злочинів, тяжкості скоєних ним ряду умисних корисних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості, обставини, яка пом`якшує покарання- щире каяття, обставин, що обтяжують покарання- скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку, колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, без застосування вимог ст.75 КК України, хоча й на менший термін, ніж той, який йому було призначене судом першої інстанції, задовольнивши апеляцію прокурора, виключивши з мотивувальної частини вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_6 таку пом`якшуючу покарання обвинуваченого обставину, як сприяння розкриттю злочинів, скасувавши вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного обвинуваченому покарання, з ухваленням, в цій частині, свого вироку.
Оскільки яких-би то не було даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінальної справи та її розгляді істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування вироку у повному обсязі по справі не встановлено в решті вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_6 слід залишити без змін.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.404 КПК України, п.3) ч.1 ст.407 КПК України, п.4) ч.1 та ч.2 ст.409 КПК України, п.2) ч.1 ст.413 КПК України, ст.414 КПК України, ст.418 КПК України, п.2), п.4) ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів,-
З А С У Д И Л А:
Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного засудженому покарання- скасувати.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді ДВОХ років позбавлення волі, виключивши з мотивувальної частини вказаного вироку посилання на пом`якшуючу покарання засудженого ОСОБА_6 обставину- сприяння розкриттю злочинів.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання.
В решті вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Апеляцію прокурора прокуратури Петропавлівського району Дніпропетровської області- ОСОБА_9 - задовольнити.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Апеляційному суді Дніпропетровської області; прокурору та засудженому ОСОБА_6 копію вироку вручити негайно.
Вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає чинності негайно і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4