Номер провадження 11-сс/775/39/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю: прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Артемівська Донецької області апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.01.2016 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И Л А :
Відповідно до ухвали слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.01.2016 року слідчий СВ Артемівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , посилаючись на те, що відділом СВ Артемівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000584 від 30.08.2015 року, за підозрою ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 30 серпня 2015 року близько 01 годині 50 хвилин військовослужбовці ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходились в приміщенні гуртожитку ПТУ № 77 м. Часів Яр Артемівської міськради Донецької області, де на той час розташовувалася військова частина п/п В НОМЕР_1 . В цей час між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виникла сварка, в результаті якої ОСОБА_10 , не переслідуючи мету вбивства, а з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , тримаючи в руках зброю, а саме закріплений за ним автомат АКМС серія НОМЕР_2 , 1962 року виготовлення, калібр 7,62х39 мм., вчинив постріл з нього, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового наскрізного поранення н/з лівого стегна з вогнепальним крайовим переломом верхнього полюсу лівого надколінка, крайового перелому внутрішнього виростка стегнової кістки. Після вчиненого ОСОБА_7 спробував вгамувати ОСОБА_10 та забрати зброю, але ОСОБА_10 вчинив опір та знову вчинив постріл, після якого пораненого ОСОБА_9 евакуювали в другу кімнату, де ОСОБА_7 , озброївшись своєю штатною зброєю, а саме закріпленим за ним автоматом АКМС серія НОМЕР_3 , 1962 року виготовлення, калібр 7,62х39 мм., відкрив стрільбу в напрямку стріляючого в другій кімнаті ОСОБА_10 . Вогнепальну перестрілку почув військовослужбовець вказаної військової частини ОСОБА_11 , який піднявся в коридор четвертого поверху вказаного гуртожитку, де стрілянина вже припинилася, і дав команду про припинення вогню, на що ОСОБА_10 , знаходячись в своїй кімнаті, дав згоду. Однак ОСОБА_7 , не зважаючи на команду ОСОБА_11 , тримаючи в руках свою штатну зброю АКМС серія НОМЕР_3 , будучи розлюченим з приводу вогнепального поранення ОСОБА_9 і бажаючи помсти ОСОБА_10 , забажав позбавити життя ОСОБА_10 .
У зв`язку з цим ОСОБА_7 30.08.2015 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння в пункті тимчасової дислокації військової частини п/п НОМЕР_4 в коридорі ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 , тримаючи в своїх руках зброю, а саме закріплений за ним автомат АКМС ШД 2349, діючи умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_10 , підбіг до кімнати, де знаходився за закритими дверима військовослужбовець ОСОБА_10 , який не чинив вогнепальний опір, про що достовірно знав ОСОБА_7 . Здійснюючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 зробив автоматну чергу у вхідні двері кімнати, де знаходився ОСОБА_10 , та влучив в останнього, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, а саме: вогнепальне кульове наскрізне поранення голови (з наявністю вхідного отвору в лівій скроневої області і вихідного отвору в області правого сонцеподібного відростка), множенні переломи кісток черепу та розтрощення речовини головного мозку; вогнепальне кульове наскрізне поранення лівого плеча та проникаюче поранення грудної клітки з ушкодженнями лівої легені, які утворилися від дії компактного снаряду, який володів високою кінетичною енергією і пробивною дією, та містив у собі сполуки свинцю, заліза, міді (що типово для оболонкової кулі) незадовго до настання смерті, та мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_10 помер на місці.
Причиною смерті ОСОБА_10 стало розтрощення речовини головного мозку, обумовленого вогнепальним кульовим наскрізним пораненням голови, про що свідчать наявність вхідного і вихідного отворів (рани лівій скроневої області та області правого сонцеподібного відростка відповідно), переломи кісток черепу та розтрощення речовини головного мозку.
31.12.2015 року ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру за ч.1 ст.115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 січня 2016 року слідчому СВ Артемівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_8 було відмовлено в задоволені клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
На вказану ухвалу прокурором 3-го відділу військової прокуратури Донецького гарнізону подано апеляційну скаргу, в якій він порушує питання про скасування ухвали слідчого судді від 02.01.2016 року, просить ухвалити нове рішення, яким застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні своїх апеляційних вимог, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просили залишити її без змін, ознайомившись з витребуваними матеріалами, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, за таких підстав.

Органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Згідно із ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як встановлено з матеріалів справи та апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що відповідно з вимогами ст. 12 КК України є особливо тяжким правопорушенням.
Слідчим суддею не взято до уваги те, що до 31.12.2015 року ОСОБА_7 не мав статусу підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та слідчі дії з ним не проводились, а тому в обгрунтування свого рішення слідчий суддя не може посилатись на той факт, що ОСОБА_7 , на протязі чотирьох місяців з моменту вчинення злочину, не переховувався від органів досудового розслідування.
В клопотанні слідчого та в судовому засіданні слідчий посилався на достатньо обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а також на ризики, визначені ст..177 КПК України. Підозрюваний ОСОБА_7 на території м.Артемівська та Артемівського району Донецької області свого житла не має, не має стійких соціальних зв`язків на території Донецької області, у зв`язку з чим запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі не надасть повної можливості контролювати підозрюваного та забезпечити повне та всебічне розслідування кримінального провадження, що може вплинути на неупереджене, повне та всебічне розслідування кримінального провадження.
Крім того, застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, так як останній є рядовим військовослужбовцем військової частини, яка не має постійного місця дислокації та в умовах АТО може бути в любий момент передислокована в інше місце, а ОСОБА_7 , відповідно до Дисциплінарного статуту ЗСУ, зобов`язаний виконувати накази та розпорядження своїх безпосередніх начальників є необґрунтованим і неправильним.
При таких обставинах, колегія суддів вважає, що застосування більш м`якого покарання, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного в майбутньому, з точки зору виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на те, що вказаний злочин вчинений з застосуванням насильства, колегія суддів вважає неможливим застосування застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 194, 198, 405, 407, 419 КПК України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора 3-го відділу військової прокуратури Донецького гарнізону задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 січня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Артемівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_8 у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Артемівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Артемівському СІЗО УДПтСУ в Донецькій області на строк досудового розслідування, тобто 29.02.2016 року включно.
Виконання ухвали суду покласти на прокурора 3-го відділу військової прокуратури Донецького гарнізону ОСОБА_12 .
Копію даної ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_7 негайно після її оголошення.
Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді