Справа №718/2408/15-к
Провадження №1-кп/718/139/15
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, учня 9 класу Глиницької ЗНЗ,
за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , законного представника підсудного ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , законного представника потерпілого ОСОБА_10
21.06.2015 року близько 15:00 години неповнолітній ОСОБА_5 перебуваючи біля стадіону, що розташований в с. Глиниця, Кіцманського району Чернівецької області, на ґрунті не приязних відносин, маючи умисел на заподіяння шкоди здоров`ю малолітньому ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс близько чотирьох ударів руками по обличчю та тулубу ОСОБА_9 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: синців, у верхнього краю лівої лопатки з переходом на правий плечовий суглоб, в ділянці лівої щоки; гематоми, в ділянці правої щоки, які відносяться: синці - до легких тілесних ушкоджень; гематома - до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Своїми діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечене діяння передбачене ч. 2 ст. 125 КК України. Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України це є злочином невеликої тяжкості.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 свою вину визнав та суду показав, що коли вони грали футбол, до нього підійшов ОСОБА_9 , який почав його ображати та називати «наркоман», а він почувши це, наніс йому удари.
Потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що того дня, коли вони грали футбол на стадіоні, до його друга підійшов ОСОБА_5 , між яким і розв`язалася словесна суперечка. Тоді він почав заступатися за свого друга і сказав ОСОБА_5 , чому він чіпляється до менших за себе, а він у відповідь наніс йому удари.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд опікуна.
Захисник в судовому засіданні просив задовольнити клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд опікуна, бабусі ОСОБА_7 , про що не заперечували інші учасники процесу.
Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України по кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
На момент вчинення правопорушення ОСОБА_5 виповнилось 15 років. Згідно ч.2 ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 125 КК України настає при досягненні особою 16 річного віку.
Відповідно до ст. 105 ч. 1 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
П. 7 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» встановлено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Строк нагляду, передбачений ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше ніж до досягнення особою повноліття).
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 навчається в 9-му класі Глиницького ЗНЗ. За час проживання та навчання в с. Глиниця зарекомендував себе позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, ознак підвищеної схильності до брехливості не виявлено, вперше вчинив злочин, щиро розкаявся, бездоганно поводив себе після вчинення злочину. Його опікун, бабуся ОСОБА_7 , також характеризується з позитивної сторони, користуються повагою серед односельчан, крім того приймає активні участь у навчанні та вихованні онука. Дані факти підтверджують дослідженими в судовому засіданні характеристиками та висновком судово-психіатричного експерта (а.с. 50-57).
Аналізуючи вищенаведене, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, суд вважає, що його виправлення можливе без покарання, а тому до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд опікуна.
Керуючись ст.ст. 12, 22, 97, 105, 285 КК України, ст.ст. 119, 497, 498, 501 КПК України, суд
Клопотання задовольнити.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, закрити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд опікуна, ОСОБА_7 , строком на один рік.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1