Справа № 404/5587/15-к
Номер провадження 1-кп/404/386/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2015 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда кримінальне провадження №0003101 відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місті Кіровограді, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, без утриманців, тимчасово проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

11.12.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 263 КК України до 150 годин громадських робіт,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачуваного ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , вчинив ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, при наступних обставинах:

16.01.2015 року ОСОБА_3 був поставлений на облік до Кіровського районного підрозділу кримінально виконавчої інспекції УДПтС в Кіровоградській області (далі по тексту- КВІ) для відбування покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2014 року у виді 150 годин громадський робіт. Засуджений неодноразово у письмовій формі був ознайомлений і особисто розписався, що у разі ухилення від відбування призначеного виду покарання, відносно нього буде порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

10.02.2015 року ОСОБА_3 видано направлення до УМВС України в Кіровоградській області для відбування призначеного вироком суду покарання. Відповідно до наказу № 13 управління матеріального забезпечення УМВС України в Кіровоградській області, ОСОБА_3 повідомлено приступити до роботи з 12.02.2015 року для виконання безоплатних громадських робіт на об`єктах УМВС України в Кіровоградській області з 4-х годинним робочим днем для термінового відпрацювання 150 годин.

Всупереч цьому, починаючи з 24.02.2015 року ОСОБА_3 перестав з`являтись на відпрацювання громадських робіт без поважних причин. Підстав своєї неявки не повідомляв. В результаті чого, ОСОБА_3 станом на 02.03.2015 року, відпрацював 32 години.

Крім того, 20.03.2015 року ОСОБА_3 видано направлення до Комунального підприємства «Ритуальна служба» для відбування призначеного йому цим же вироком суду покарання, про що особисто того ж дня він був ознайомлений, але ОСОБА_3 без поважних причин на виконання безоплатних громадських робіт не з`явився, при цьому попереджався, що в разі порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України.

Таким чином ОСОБА_3 своїми тривалими умисними діями вчинив ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинувачуваного ОСОБА_3 свою вину по пред`явленому йому обвинуваченню не визнав і показав, що він відпрацював 32 години громадських робіт. Вважає цього достатнім. Крім того, під час виконання ним покарання, до нього повернулась дружина тому він був змушений заробляти гроші на харчування. Не з`являвся на громадські роботи, так-як працював за наймом.

Не зважаючи заперечення вини самим ОСОБА_3 , його провина повністю підтверджується наступними доказами:

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , показав, що згідно направлення з КВІ, ОСОБА_3 прибув до УМВС на відпрацювання 150 год. громадських робіт. ОСОБА_3 особисто у письмовій формі ознайомився з графіком виконання громадських робіт. Фактично з них він відпрацював 32 год. Подальші причини неявкок ОСОБА_3 , йому не відомі. Згодом, на початку березня 2015 року, за пропозицією засудженого був повторно виданий новий графік відбування покарання, але ОСОБА_3 знову не зявився.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , показала, що згідно направлення з КВІ, ОСОБА_3 повинен був зявитись на відпрацювання 150 год. громадських робіт до КП «Ритуальна служба», але засуджений жодного разу для виконання покарання не зявлявся , причини не повідомляв. Про його неявки була направлена довідка до кримінально-виконавчої інспекції.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 показала, що 16.01.2015 року ОСОБА_3 був поставлений на облік до Кіровського районного підрозділу КВІ УДПтС в Кіровоградській області для відбування покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда, у виді 150 годин громадський робіт. Засуджений був ознайомлений і особисто розписався, що у разі ухилення від відбування призначеного виду покарання, відносно нього буде порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.10.02.2015 року ОСОБА_3 видано направлення до УМВС України в Кіровоградській області для відбування призначеного вироком суду покарання. Відповідно до наказу № 13 управління матеріального забезпечення УМВС України в Кіровоградській області, ОСОБА_3 визначено приступити до роботи з 12.02.2015 року для виконання безоплатних громадських робіт на об`єктах УМВС України в Кіровоградській області з 4-х годинним робочим днем для термінового відпрацювання 150 годин.Починаючи з 24.02.2015 року ОСОБА_3 перестав з`являтись на відпрацювання громадських робіт без поважних причин, причини своєї неявки не повідомляв. В результаті чого, ОСОБА_3 станом на 02.03.2015 року, відпрацював 32 години.Крім того, 20.03.2015 року ОСОБА_3 видано направлення до Комунального підприємства «Ритуальна служба» для відбування призначеного йому цим же вироком суду покарання, про що особисто того ж дня був ознайомлений, але ОСОБА_3 жодного разу без поважних причин для виконання безоплатних громадських робіт, з метою відбування покарання у вигляді громадських робіт не з`явився, при цьому попереджався, що в разі порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України.

Крім того, вина ОСОБА_3 підтверджується наступними письмовими доказами:

- вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11.12.2014 року про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 263 КК України та призначення йому покарання у виді 150 годин громадських робіт,

(а.к.п.66)

- письмовим направленням ОСОБА_9 до управління матеріального забезпечення УМВС України в Кіровоградській області від 10.02.2015 року для відбування ним призначеного вироком суду покарання у виді 150 годин громадських робіт, у якому також міститься особистий підпис засудженого і письмове попередження, що у разі повторної неявки ОСОБА_3 на відпрацювання громадських робіт, останній може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

(а.к.п.49, 65)

- листом реєстрації, згідно змісту якого встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , починаючи з 17.02.2015 року не з`являвся до КВІ без поважних причин;

(а.к.п.16-19)

- викликами інспектора КВІ та поданням про здійснення приводу засудженого ОСОБА_3 до кримінально-виконавчої інспекції від 26.01.2015 року, який 20.01.2015 р. та 23.01.2015 р. перестав з`являтися до інспекції для відбування покарання;

(а.к.п.21,22)

- письмовими пояснення ОСОБА_3 з приводу невиконання ним призначеного покарання.

(а.к.п.27,41,45,48,57,64,69)

- наказом начальника управління матеріального забезпечення УМВС України в Кіровоградській області №13, згідно якого ОСОБА_3 зараховано до виконання безоплатних громадських робіт на об`єктах УМВС з 4-х годинним робочим днем та терміном відпрацювання 150 годин.

(а.к.п.29)

- довідкою начальника управління матеріального забезпечення УМВС України в Кіровоградській області від 02.03.2015 року, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_3 відпрацював 32 години, решту призначеного судом покарання, не виконує.

(а.к.п.34)

- змістом письмового попередження від 04.03.2015 року, що у разі повторної неявки ОСОБА_3 на відпрацювання громадських робіт, останній може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

(а.к.п.40)

- довідкою начальника управління матеріального забезпечення УМВС України в Кіровоградській області від 16.03.2015 року, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_3 відпрацював 32 години. Незважаючи на попередження, засуджений не зявляється на відпрацювання громадських робіт.

(а.к.п.49)

- змістом письмового попередження від 16.03.2015 року, що у разі повторної неявки ОСОБА_3 на відпрацювання громадських робіт, останній може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

(а.к.п.44)

- направленням ОСОБА_9 до КП «Ритуальна служба» для відбування ним призначеного вироком суду покарання у виді 118 годин громадських робіт у якому також міститься особистий підпис засудженого і письмове попередження від 20.03.2015 року, що у разі повторної неявки ОСОБА_3 на відпрацювання громадських робіт, останній може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

(а.к.п.49, 65)

- Змістом довідки КП «Ритуальна служба» від 27.03.2015 року про те, що ОСОБА_3 не зявлявся для відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді 118 годин громадських робіт (а.к.п.50)

ОСОБА_10 у наданих працівникам КВІ письмових поясненнях, а також під час його допиту у судовому засіданні в якості обвинуваченого, висловився про неможливість виконання ним покарання, у виді громадських робіт, так-як до нього повернулась дружина, тому він був змушений заробляти кошти на харчування.

Доказування не може ґрунтуватись на припущення. Так, усні сумніви обвинуваченого про ймовірну неможливість виконання ним вироку суду спростовуються тим, що ОСОБА_3 з урахуванням висловлених ним побажань, неодноразово змінювали графік відпрацювання громадських робіт, але не зважаючи на це, останній свідомо систематично тривалий час ігнорував виконання вироку суду.

Дослідивши зміст графіків виходу на роботу засудженого ОСОБА_3 , суд констатує: час його роботи не перевищував 4 години на день, крім того дні відпрацювання були встановлені не щоденно, а вибірково, з урахуванням особистих побажань засудженого ОСОБА_3 . За таких умов суд не вбачає поважних причин, що могли б йому завадити у виконанні вироку суду. Стороною захисту не надані інші належні і допустимі докази на підтвердження поважності невиконання вироку суду у виді відпрацювання засудженим громадських робіт.

Рішення суду, що набрало законної сили, обов`язкове до виконання на всій території України. Всупереч цьому засуджений ОСОБА_3 свідомо, протягом 9 місяців ухилявся від відпрацювання ним 150 годин громадських робіт. Доказів поважності по жодному дню неявки на громадські роботи, не надав.

Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши всі обставини кримінального правопорушення в їх сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд керувався вимогами ст. 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив закінчене, умисне, невеликої тяжкості кримінальне правопорушення. За місцем останнього реєстраційного обліку характеризується посередньо, у теперішній час без визначеного місця проживання. Родини і утриманців не має. Працездатний, але тривалий час офіційно не працевлаштований, на обліках у лікарів: нарколога і психіатра не перебуває, осудний, раніше судимий.

Відсутні обставини, що пом`якшують призначення покарання ОСОБА_3 .

Обставиною, що обтяжує призначення покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів.

З огляду на викладене, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, обвинувачуваному ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах передбаченої санкції статті. Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий, працездатний, але офіційно не працевлаштований, який не усвідомлює суспільної небезпеки власної протиправної поведінки, суд переконаний у необхідності призначення йому покарання, ближче до мінімального, в умовах ізоляції від суспільства з його реальним виконанням.

Остаточне покарання ОСОБА_3 визначається за правилами ст. 71 КК України та ч. 1 ст. 72 КК України, оскільки він вчинив новий злочин після ухвалення вироку Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11.12.2014 року, за яким призначене йому покарання повністю не виконав. Невідбутий строк покарання становить 118 годин громадських робіт або 15 днів арешту (при складанні покарань за сукупністю вироків одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт). Відповідно до положень ст. 73 КК України при складанні покарань допускається обчислення їх строків у днях. При цьому суд не вбачає підстав для застосування ОСОБА_3 положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11.12.2014 року, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту строком на 1 (місяць) 15 (п`ятнадцять) днів.

На період апеляційного оскарження вироку суду ОСОБА_3 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно у залі судових засідань.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 25 вересня 2015 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження розяснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1