АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №628/4361/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/1567/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.296 КК України

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого та потерпілого на вирок Куп`янського міськрайонного Харківської області від 17 червня 2015 р., -

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Куп`янськ-Вузловий, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий:

1.28 листопада 2000 р. за ч.1 ст.101, ч.1 ст.209 КК України (в ред. 1960 р.) до 3 років позбавлення волі;

2.13 січня 2005 р. за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі;

3.18 липня 2006 р. за ч.3 ст.186, ст.395 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

4.21 жовтня 2009 р. за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

5.4 грудня 2013 р. за ч.1 ст.129 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , засуджений за ч.1 ст.296 КК України до 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком суду від 4 грудня 2013 р. та остаточно ОСОБА_7 визначено покарання 3 роки обмеження волі.

Строк відбуття покарання рахується з моменту прибуття ОСОБА_7 до виправного центру.

Як встановив суд, 16 годині 31 серпня 2014 р. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на третьому поверсі гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де, безпричинно, умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, заважаючи нормальному відпочинку громадян, вчинив сварку із ОСОБА_8 , в ході якої висловлювався на адресу останнього нецензурною лайкою.

Окрім цього, близько 17 години цього ж дня, ОСОБА_7 , знаходячись на третьому поверсі гуртожитку № 60, штовхнув та повалив на підлогу ОСОБА_8 , після чого наніс останньому декілька ударів в область обличчя, а потім вкусив за грудну клітину з лівої сторони та відкусив йому мочку лівої вушної раковини, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації частини мочки лівої вушної раковини, забійної рани на передньо-боковій поверхні грудної клітини зліва в середній її частині, що згідно висновку судово-медичної експертизи №423 КП/14 від 27 вересня 2014 року є легкими тілесними ушкодженнями, які спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Свої хуліганські дії ОСОБА_7 , який при цьому висловлювався на адресу потерпілого нецензурною лайкою, припинив лише після втручання сторонніх осіб.

В апеляційних скаргах:

-прокурор, не оспорюючи висновки суду щодо доведеності та кваліфікації дій обвинуваченого, посилається на те, що суд при винесенні рішення, не врахував, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, веде антисоціальний спосіб життя, не має постійного місця роботи, систематично вживає алкогольні напої, вчинив новий злочин у період іспитового строку призначеного попереднім вироком.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.1 ст.296 КК України - 3 роки обмеження волі, а на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком суду від 4 грудня 2013 р., остаточно визначити обвинуваченому 4 роки обмеження волі;

-обвинувачений зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги покази його дружини ОСОБА_9 , хоча послався на її покази в обвинувальному вироку, судом не був допитаний свідок ОСОБА_10 , який взагалі не розуміє українську мову та хворіє на ряд хронічних захворювань, слідчим не були проведені необхідні слідчі дії. Вважає, що його дії необґрунтовано були перекваліфіковані з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.296 КК України, суд першої інстанції не взяв до уваги заяву потерпілого ОСОБА_8 про припинення кримінального провадження у зв`язку з примиренням із потерпілим, також потерпілому не була вручена копія вироку.

З наведених підстав обвинувачений просить вирок суду скасувати, перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.296 КК України на ч.1 ст.125 КК України, та направити кримінальне провадження на проведення досудового розслідування;

-потерпілий ОСОБА_8 підтверджує компенсацію йому обвинуваченим матеріальної шкоди і примирення з ОСОБА_7 , посилається на занадто суворе покарання призначене обвинуваченому, вважає неправильною кваліфікацію дій останнього за ч.1 ст.296 КК України.

Потерпілий вважає, що винесення 17 липня 2015 року за його відсутності вироку, позбавило його можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження/

З наведених підстав потерпілий просить скасувати вирок суду, перекваліфікувати дії обвинуваченого на ст.125 КК України і звільнити його від призначеного покарання.

В запереченнях на апеляційні скарги:

-прокурор, вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_7 , а доводи обвинуваченого і потерпілого необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційні скарги зазначених осіб не підлягають задоволенню;

-обвинувачений вважає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою, оскільки його винність матеріалами провадження не доведена, просить залишити зазначену скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора і обвинуваченого, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, перевіривши зазначені доводи і матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, зі змісту пояснень ОСОБА_7 в судовому засіданні вбачається, що 31 серпня 2014 року він дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак під час сварки потерпілого не бив, однак пояснив, що бійка з потерпілим була зупинена сусідами, які вийшли в коридор гуртожитку не заперечував, що порушив громадський порядок, .

Обгрунтованість висновків суду, про скоєння ОСОБА_7 хуліганських дій при встановлених судом обставинах, окрім зазначених показань обвинуваченого, однозначно підтверджується наведеними у вироку показами потерпілого ОСОБА_8 , який підтвердив, що обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на зроблене йому зауваження з цього приводу почав його ображати, зчинив сварку, почав бійку, травмував поверхню грудної клітки та відкусив частину вуха.

Зазначені показання потерпілого узгоджуються з приведеними показами обвинуваченого і іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, про грубе порушення обвинуваченим громадського порядку при скоєнні вищезазначеного злочину, суду підтвердили свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які зазначили, що дії ОСОБА_7 , під час яких потерпілому були спричинені тілесні ушкодження, були зупинені лише зусиллями мешканців гуртожитку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи потерпілого, останньому у зв`язку з подіями 31 серпня 2014 року була спричинена травма грудної клітки і травматична ампутація частини мочки лівої вушної раковини, що узгоджується з поясненнями потерпілого при проведенні слідчого експерименту.

Сукупність показань обвинуваченого, потерпілого і вищезазначених свідків дає підстави вважати правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.296 КК України, оскільки він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, в громадському місці, грубо порушив порядок і спокій громадян і при цьому спричинив тілесні ушкодження потерпілому.

Будь-яких доказів і підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_7 на ст.125 КК України матеріали кримінального провадження не містять, тому апеляційні скарги обвинуваченого і потерпілого колегія суддів вважає необґрунтованими.

Посилання обвинуваченого на неналежну оцінку показань його дружини, свідка ОСОБА_9 , не може бути підставою для скасування вироку, оскільки зміст її показань в судовому засіданні підтверджує сварку і бійку між ОСОБА_7 та потерпілим, що узгоджується з показами як цих осіб, так і показами вищезазначених свідків.

Доводи обвинуваченого щодо неналежного і неповного проведення досудового розслідування є неконкретними, і окрім іншого спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, яким суд дав належну правову оцінку.

Неявка потерпілого в судове засідання на проголошення вироку і неотримання ним копії вироку не є підставами, які відповідно до ст.ст.412-415 КПК України тягнуть безумовне скасування вироку, тому зазначені посилання обвинуваченого і потерпілого не можуть бути підставами для скасування вироку.

Відповідно до змісту ст.ст.468-476 КПК України складання і затвердження судом угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілим при кваліфікації дій обвинуваченого за скоєне хуліганство, неможливі, внаслідок наявності декількох об`єктів злочинного посягання, якими є як приватні, так і публічні інтереси, тому доводи обвинуваченого про його примирення з потерпілим не можуть бути підставою для скасування вироку і відповідно для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 .

При призначенні ОСОБА_7 покарання, судом дотримано вимоги ст. 65-67 КК України, правильно враховано, що обвинувачений скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння, раніше неодноразово судимий, хуліганство скоїв під час іспитового строку, встановленого йому попереднім вироком, тому правильно обрав вид покарання, передбачений санкцією ч.1 ст.296 КК України обмеження волі і обґрунтовано, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднав до цього покарання, не відбуте покарання за попереднім вироком, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого.

Вважати таке покарання неправильним чи несправедливим підстав немає, тому апеляційні скарги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого та потерпілого без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: