н/п 1-кп/490/290/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Снігурівка, Миколаївської області, національність українка, громадянка України, освіта середня, незаміжня, офіційно не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судима 14.08.2015р. Березанським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.309 КК до штрафу у розмірі 850 гривень,-
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
Учасники судового провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3
06 вересня 2015 року ОСОБА_3 , перебуваючи в барі «Апельсин», який розташований за адресою м. Миколаїв, вул. Комсомольська, 11, помітила у знайомого ОСОБА_5 , мобільний телефон «Самсунг GT і8552», після чого у ОСОБА_3 виник корисний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачена, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросила у ОСОБА_5 його мобільний телефон «Самсунг GT і8552», після чого останній, будучи введеним в оману, передав вищевказаний телефон ОСОБА_3 . Після чого обвинувачена з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на суму 2200 гривень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, суду пояснила, що у вересні 2015 року перебуваючи в барі «Апельсин», розташованого за вищевказаною адресою шляхом зловживання довірою заволоділа мобільним телефоном знайомого їй ОСОБА_5 . Мобільний телефон продала, виручені кошти витратила на власні нужди. У вчиненому щиро кається.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченої своєї вини, а також, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченої змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченої, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням документів щодо речових доказів та даних, що характеризують особу обвинуваченої.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у заволодінні чужого майна шляхом обману (шахрайстві), і кваліфікує її дії за ч.1 ст.190 КК України.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у наркологічному диспансері та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, незаміжня, не працює, раніше судима в останнє 14.08.2015р. Березанським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.309 КК до штрафу у розмірі 850 гривень.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, в ході розгляду справи не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченої, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до невеликої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченої, яка раніше судима, її відношення до вчиненого злочину.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини КК України за вчинений злочин суд не вбачає.
Речові докази, а саме: сім-картка мобільного оператора «Лайф» ( НОМЕР_1 ), сім-картка мобільного оператора «Київстар» ( НОМЕР_2 ), які передані за зберігальною розпискою на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишається власнику.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 373, ст.374 КПК України суд, -
Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити їй покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Речові докази: сім-картка мобільного оператора «Лайф» ( НОМЕР_1 ), сім-картка мобільного оператора «Київстар» ( НОМЕР_2 ), які зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 , - залишити власнику ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1