Справа № 214/5243/15-к
1-кп/214/549/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001758 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, дітей не має, не працюючого, працездатного, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 15 червня 2015 року приблизно о 19-30 годині, знаходячись в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету ТОВ «Ашан», який розташований за адресою: пл..30-років Перемоги, 1а в Саксаганському районі м.Кривому Розі, маючи намір , спрямований на таємне викрадання чужого майна і звернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто із співробітніків та відвідувачів магазину не спостерігає, та вони носять таємний характер, намагався таємно викрасти з торгівельного залу, розташованого у вищевказанному магазині: чохол для мобільного телефону, вартістю 26, 33 грн (без ПДВ), USB Хаб, вартістю 128, 67 грн (без ПДВ), комп`ютерну мишку «Хавит», вартістю 191, 10 грн (без ПДВ), навушники, вартістю 81, 52 гривень (Без ПДВ) та спиці для в`язання, вартістю 14, 59 грн (без ПДВ).

Після чого, ОСОБА_4 викрадений товар поклав до кишені одягнутих на ньому джинсових шортів, та направився до касової зони, при цьому не заплативши за нього. Однак свій злочинний намір ОСОБА_4 не довів до кінця, з причин які не залежали від його волі, так як на виході з приміщення магазину був затриманий співробитниками вищевказаного магазину. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 міг спричинити гіпермаркету ТОВ «Ашан» матеріальний збиток на суму 442, 21 грн (без ПДВ).

Суд прийшов до висновку, щодо винуватості ОСОБА_4 . Дії обвинуваченого кваліфіковані за ст. 15 ч. 3 ст.185 ч.1 КК України, за ознаками: незакінчений замах на таємне викрадання чужого майна (крадіжка), недоведена до кінця з причин не залежних від його волі.

Висновки суду ґрунтуються на досліджених доказах.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 15 червня 2015 року о 19-30 він перебував у гіпермаркеті «Ашан», він узяв речі, перелічені в обвинувальному акті та поклав до кишені одягу, при цьому мишку виклав з коробки. На касі він розрахувався лише за продукти, які тримав у руках, а інший товар намагався викрасти, не заплативши за неї, але його затримали працівники охорони при виході з магазину. З вартістю майна, зазначеного потерпілим, він згоден. Все майно у нього вилучили, цей товар він потім оплатив.

В скоєному кається, більше такого не повторить, просить суворо не карати. Він має дохід, здійснює ремонт орг.техніки.

Крім пояснень обвинуваченого висновки суду про винуватість обвинуваченого ґрунтуються на досліджених письмових матеріалах кримінального провадження:

-за медичними довідками (а.с.45, 46), ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

-за довідкої інформаційного центру (а.с.48) ОСОБА_4 раніше не судимий;

-відповідно до характеристики (а.с.47) за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується нейтрально;

-постановою слідчого диск з відеозаписом камер спостереження, визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.с. 19, 22).

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за пропозицією сторін, суд вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, а саме докази винуватості обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, вчинення якого йому інкримінується. Сторони розуміють наслідки не дослідження судом цих обставин. Враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, згідно положень ст. 349 КПК України суд вважає достатнім дослідження наступних доказів пояснень обвинуваченого та дослідження письмових матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого та стосуються речових доказів.

Усі досліджені судом докази є допустимими, належними та достатніми, з урахуванням положень ст.. 349 ч.3 КПК України для висновку щодо винуватості обвинуваченого.

Обвинувачений по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди; обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який під наглядом лікарів не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 129, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили не обирати.

Речові докази:

диск із записом з камер відео спостереження _ залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1