Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/4/2015 Справа № 641/4368/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в одержанні хабара за невиконання в інтересах того, хто дає хабара, дії з використанням наданої йому влади за наступних обставин.

ОСОБА_4 , займаючи посаду заступника начальника СДІМ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, маючи спеціальне звання майора міліції, на якого відповідно до функціональних обов`язків покладено контроль і облік службової діяльності дільничних інспекторів міліції щодо реалізації усіх покладених на них завдань і функцій, наділений правом в межах компетенції висувати вимоги та приймати рішення обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами, здійснюючи функції представника влади, в порушення вимог ст.ст. 2, 10 ЗУ «Про міліцію», не попередив та не запобіг адміністративним правопорушенням у сфері торгівельної діяльності, у зв`язку з отриманням від ОСОБА_6 неправомірної вигоди та надання останньому неправомірної переваги.

Так 10 квітня 2013 року об 11 годині 02 хвилині, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на отримання хабара, діючи з корисливих спонукань, перебуваючи в тамбурному приміщенні входу до будівлі Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області за адресою: м. Харків, пров. Балашовський, 12, отримав від ОСОБА_6 , яким здійснювалась незаконна торгівельна діяльність на території Комінтернівського району м. Харкова, хабар у розмірі 2000 гривень за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері торгівлі.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України, як одержанні службовою особою хабара за невиконання в інтересах того, хто дає хабара, дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Однак, дана кваліфікація свого підтвердження в судовому засіданні не знайшла.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 показав, що 10 квітня 2013 року він працював на посаді заступника начальника СДІМ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. ОСОБА_6 він не знав, та до цього бачив його лише один раз в кабінеті свого начальника ОСОБА_7 .. Жодних попередніх домовленостей про допомогу з ОСОБА_6 у нього не було. 10 квітня 2013 року він побачив ОСОБА_6 біля кабінету ОСОБА_7 .. Вийшовши покурити на ганок Комінтернівського райвідділу МВС, до нього підійшов ОСОБА_6 та почав розпитувати про можливість допомоги йому у торгівлі дисками, на що ОСОБА_4 відповів, що матеріали щодо цього питання знаходяться в суді та по ним прийме рішення суд. Там же ОСОБА_6 передав йому грошові кошти в сумі 2000 гривень, щоб передати ОСОБА_7 .. За що ці грошові кошти призначалися ОСОБА_7 . ОСОБА_4 не знав, ОСОБА_6 про це нічого йому не казав.

Висунуте обвинувачення будувалося на показах свідка ОСОБА_6 , який передав заступнику начальника СДІМ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 гроші в сумі 2000 гривень для передачі його начальнику дільничних ОСОБА_7 , а також протоколами вилучення грошових коштів у ОСОБА_4 ..

Між тим, сам факт вилучення у ОСОБА_4 грошових коштів не свідчить що ці гроші є предметом хабару, а ОСОБА_4 та ОСОБА_7 отримуючи їх були у змові. Сама змова ОСОБА_4 не інкримінується.

Як показав свідок ОСОБА_6 , у січні-лютому 2013 року він поставив по пр. Г. Сталінграда в м. Харкові реалізатора для продажу товарів народного вжитку, однак у нього не було документів, що дозволяють торгівлю, крім того, сам реалізатор не був у нього офіційно працевлаштований. В цей період йому на телефон подзвонив реалізатор та сказав, що ОСОБА_6 необхідно з`явитися до Комінтернівського РВ. Прийшовши туди він зустрівся з дільничним ОСОБА_8 , який завів його в кабінет до свого начальника ОСОБА_7 , останній спитав, що сталося, на що він відповів, що торгує без дозвільних документів, на що ОСОБА_7 сказав щоб він йому кожного місяця платив гроші. Два рази він сплачував необхідну суму працівникам міліції. Перший раз в січні-лютому 2013 року поклав в кабінеті на стіл 2000 гривень, з яких 1000 за те, щоб йому повернули конфіскований товар, та 1000 гривень за не притягнення його до відповідальності. Цю передачу грошей він про всяк випадок записував на диктофон, який йому надав його знайомий. Однак оскільки необхідну суму грошей він не заробляв, то перед другою передачею грошових коштів, він вирішив звернутися до прокуратури м. Харкова, де написав заяву, що працівники міліції вимагають з нього хабар за не притягнення до відповідальності. Потім по вул. Кооперативній в м. Харкові працівники міліції знайшли двох понятих чоловіка та жінку в присутності яких, в приміщенні по вул. Кооперативній в м. Харкові, він надав працівникам міліції гроші в сумі 2000 гривень, які вони помітили рідиною з балончика та склали про це протокол, після чого, він підписав кілька документів, а працівники міліції помістили йому в куртку відеокамеру та пояснили, щоб він її не закривав під час передачі грошей. Після цього, він попрямував до Комінтернівського РВ, де біля кабінету чекав начальника дільничних ОСОБА_7 для передачі грошей, який виходячи з кабінету, сказав йому почекати. Чекаючи біля кабінету, він побачив, як з нього вийшов заступник ОСОБА_7 ОСОБА_4 та пішов на вулицю, куди за ним вийшов і ОСОБА_6 .. На східцях біля входу до Комінтернівського РВ він підійшов до ОСОБА_4 , та сказав, що хоче передати гроші ОСОБА_7 , після чого, там же, на вулиці, передав ОСОБА_4 гроші. Після передачі грошових коштів, він зняв куртку з відеокамерою та передав працівникам міліції. Зроблений відеозапис він не бачив.

Свідок ОСОБА_9 показав, що він познайомився з ОСОБА_6 , коли працював таксистом та підвозив його. Потім ОСОБА_6 його часто наймав возити м`ясо на Кінний ринок в м. Харкові. У лютому 2013 року ОСОБА_6 сказав, що буде відкривати лоток з торгівлі товарами народного вжитку, та запропонував йому працювати в цьому лотку реалізатором, на що він погодився, оскільки йому потрібні були гроші. В лютому 2013 року до нього на лоток під час торгівлі підійшов дільничний інспектор ОСОБА_8 та почав питати дозвільні документи, а оскільки їх не було, то в присутності понятих, склав протокол, описав товари та забрав їх разом зі столом, з якого він торгував. Забравши товари, дільничний залишив свій номер телефону, який він передав ОСОБА_6 .. На наступний день товари повернули, та він продовжив торгувати. Як сказав йому ОСОБА_6 , що товари йому повернули за гроші, які потрібно щомісячно платити в міліцію. Після цього він поторгував близько 2-3 днів та припинив торгувати, знову почавши таксувати. Через деякий час, точно він не пам`ятає, ОСОБА_6 попросив його вийти на роботу поторгувати знову. Оскільки він тоді таксував, то він на автомобілі приїхав до місця лотка по пр. Г. Сталінграда в м. Харкові, де вже стояв розібраний стіл з товаром. Товару було не дуже багато, загальною вартістю близько 400-500 гривень. Після того, як він став торгувати, підійшли працівники міліції з понятими та почали фотографувати стіл з товарами, оглядати його, після чого поїхали. Після уїзду працівників міліції, він з ОСОБА_6 склали товар та він поїхав. Фактично він тоді відпрацював один день і більше торгувати на цей лоток не виходив, а долю товару не знає.

Свідок ОСОБА_8 показав, що він працює дільничним інспектором міліції. До його дільниці також відноситься пр. Г. Сталінграду в м. Харкові. На цій дільниці він побачив незаконну торгівлю товарами народного вжитку та склав матеріали про адміністративне правопорушення щодо реалізатора та залишив йому свій номер телефону, вилучив товари та відвіз все до Комінтернівського РВ про що доповів керівництву. В Комінтернівському РВ цей матеріал був зареєстрований, а товари він залишив у своєму автомобілі. Потім, йому на телефон зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що він хазяїн лотка в якому вилучено товари та знаходиться біля Комінтернівського РВ, після чого він його зустрів та повів до кабінету ОСОБА_7 .. Після цього ОСОБА_7 сказав йому, що товари необхідно повернути, що він і зробив. Потім, він бачив, що на його дільниці на тому ж місці реалізатор торгував дисками, однак ОСОБА_7 йому сказав, що реалізаторів з цього лотка не треба чіпати. Обвинувачений ОСОБА_4 ніяких розпоряджень стосовно вилученого майна не давав.

Свідок ОСОБА_10 показав, що в 05 березня 2013 року близько 08 години ранку, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 , були біля буд. № 23 по пр. Г. Сталінграда в м. Харкові, де до них підійшов працівник міліції та попросив бути понятими при огляді лотка, який стояв біля буд. № 23 по пр. Г. Сталінграда в м. Харкові та з якого йшла торгівля товарами народного вжитку. Всього на цьому лотку було небагато товару, загальною вартістю близько на 400-500 гривень. Після огляду, був складений протокол, в якому він розписався, та після цього вони поїхали до прокуратури м. Харкова, де в них відібрали пояснення.

Свідок ОСОБА_12 показав, що в березні 2013 року він був біля буд. № 23 по пр. Г. Сталінграда в м. Харкові разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 , де до них підійшов працівник міліції та попросив бути понятими при огляді лотка, який знаходився біля буд. № 23 по пр. Г. Сталінграда в м. Харкові. Під час огляду лотка, велась фотозйомка та було складено протокол, який він потім підписав. Крім того, під час огляду, крім працівників міліції, біля лотка було ще двоє чоловіків. Після огляду, вони поїхали до прокуратури м. Харкова, де слідчий одночасно допитав його та ОСОБА_10 про що склав протоколи, які вони прочитали та підписали.

Аналізуючи покази ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , вбачається, що ОСОБА_6 не є приватним підприємцем, здійснював торгівельну діяльність через реалізатора ОСОБА_9 , з яким передбаченого Законом трудового договору не укладав. Торгівельний лоток був ним встановлений без відповідного дозволу. Пропрацювавши 2-3 дні, торгівельна діяльність була припинена дільничним інспектором ОСОБА_8 .. Після повернення товару, торгівельна діяльність не була відновлена, і лише один раз за проханням співробітників УВБ, ОСОБА_6 вивів на лоток на одну годину реалізатора ОСОБА_9 для того, щоб сфотографувати торгове місце в присутності понятих та скласти протокол.

Це свідчить про те, що ОСОБА_6 не збирався продовжувати торгівельну діяльність, а лише сприяв співробітникам УВБ у фальсифікації доказів.

Крім того, торгуючи товарами народного вжитку на загальну суму близько 500 гривень, ОСОБА_6 віддав за його повернення несумірну суму в розмірі 2000 гривень та в подальшому погодився віддавати щомісячно таку ж суму, що є сумнівним, оскільки він працював у збиток, без отримання прибутку.

Як показав ОСОБА_4 , до 10 квітня 2013 року, він ОСОБА_6 не знав, бачив його один раз в кабінеті ОСОБА_7 , а 10.04.2013 року, вийшов покурити, де до нього підійшов ОСОБА_6 та попросив передати ОСОБА_7 2000 гривень.

Крім того, з показів свідка ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_4 не брав участь в поверненні вилученого товару. Наказ повернути товар віддав начальник дільничних - ОСОБА_7 .. З ним же у ОСОБА_6 і була домовленість, що у разі продовження торгівлі, він повинен платити ОСОБА_7 щомісячно 2000 гривень. ОСОБА_4 при цьому розговорі не був присутнім. Отже, жодних відносин у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 взагалі не було, а тому, отримання ОСОБА_4 неправомірної вигоди з використанням наданого йому службового становища не підтверджується.

Крім того, ОСОБА_7 не надавав вказівок ОСОБА_4 на отримання грошей від ОСОБА_6 .. ОСОБА_4 отримав їх за власної ініціативи, а ОСОБА_6 зі свого боку, не пояснював призначення цих грошей.

У судовому засідання за клопотанням прокурора було прослухано аудіозапис та проглянуто відеозапис розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , який мав місце 10 квітня 2013 року. Однак ці записи не підтверджують той факт, що ОСОБА_4 обіцяв ОСОБА_6 вчинити певні дії в інтересах останнього за неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 2000 гривень.

Крім того, в судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 стверджував про те, що вказані відео та аудіо записи не були відкриті стороні захисту згідно статті 290 КПК України.

Жодних відомостей про відкриття цих доказів обвинуваченому та його захиснику прокурором не надано, а тому, відповідно до п. 12 ст. 290 КПК України, суд не має права допустити вказані відео та аудіо записи, як докази у кримінальному провадженні.

Крім того, прокурором не надано підтверджень того, якими саме спеціальними технічними засобами проводився аудіо- та відеоконтроль спілкування ОСОБА_4 з ОСОБА_6 , що ці технічні засоби є сертифікованими для вказаних цілей та знаходяться на балансі органу досудового розслідування, оскільки згідно ч. 2 статті 266 КПК України, технічні засоби, що застосовувалися під час проведення зазначених негласних слідчих дій, повинні зберігатися до набрання законної сили вироком суду.

Дача та отримання хабара це взаємозв`язані між собою дії. При цьому, посадова особа, виконує чи не виконує в інтересах хабародавця будь-яку дію, яке вона повинна була чи могла вчинити з використанням свого службового становища, а хабародавець усвідомлює, що дає хабар саме за виконання цієї дії.

Те, що гроші призначалися саме ОСОБА_4 за не притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за правопорушення у сфері торгівлі, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшло.

Крім того, з суб`єктивної сторони одержання хабара характеризується тільки прямим умислом та наявністю корисливого мотиву. В судовому засіданні стороною обвинувачення таких мотивів ОСОБА_4 не наведено.

Самі по собі, покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 прямо не підтверджують винуватість ОСОБА_4 в отриманні хабара, оскільки вони були понятими лише при копіюванні грошових купюр, їх помітці та вилученні у ОСОБА_4 ..

Суд, оцінивши надані прокурором докази, прийшов до висновку що ОСОБА_4 не порушував своїх службових обов`язків, не був тією особою, що сприяла ОСОБА_6 у бізнесі, у зв`язку з чим, його необхідно виправдати за недоведеністю вини у скоєнні злочину.

За таких обставин, керуючись принципами, закріпленими ст. 129 Конституції України, суд вважає за необхідне виправдати ОСОБА_4 .

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судово-криміналістичної експертизи № 62 від 29.04.2013 у розмірі 2353,60 грн. та судово-хімічної експертизи № 40 від 23.04.2013 у розмірі 611,80 грн. віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, виправдати за недоведеністю участі обвинуваченого у скоєнні злочину.

Запобіжний захід у вигляді застави стосовно ОСОБА_4 , обраний ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2013 року скасувати.

Речові докази:

-грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, вилучені 10 квітня 2013 року у ОСОБА_4 - повернути ОСОБА_6 ;

-карти пам`яті в кількості 5 штук та одна відеокасета MiniDV, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження суду зберігати при матеріалах кримінального провадження суду.

Судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 2965 гривень 40 копійок віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Суддя - ОСОБА_1