Справа № 686/2325/16-к

УХВАЛА

05 лютого 2016 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 ,
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 підтримав вимоги, викладені в скарзі.
Прокурор заперечив проти задоволення скарги.
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
У вказаному кримінальному провадженні 05 грудня 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні ним зазначеного злочину. Зокрема про те, що 04 грудня 2015 року близько 19 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, нехтуючи вимогами п.п.1.3, 1.5 та 2.9(а) Правил дорожнього руху України, рухався за кермом автомобілем «Fiat Scudo», р.н. НОМЕР_1 , вул. Проскурівського Підпілля, в напрямку до вул. Будівельників у м.Хмельницькому, створюючи своїми діями небезпеку, яка загрожувала життю і здоров`ю учасникам дорожнього руху, продовжуючи свій рух за кермом вказаного автомобіля по вул.Проскурівського Підпілля м.Хмельницького у темну пору доби, неподалік зупинки громадського транспорту «Паркова», ОСОБА_6 , порушуючи вимоги п.12.1, п.п. 2.3(6), 8.10, 12.3 та 18.8 Правил не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявив неуважність, наближаючись до регульованого пішохідного переходу, при подані світлофором червоного кольору, що забронює руху, не зупинився, продовжив руху, завчасно не виявив небезпеки для його руху, пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину з ліва направо відносно напрямку його руху по пішохідному переході на зелене світло світлофора, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив на своїй смузі руху, на пішохідному переході, наїзд передньою частиною автомобіля «Fiat Scudo», р.н. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди.
У вказаному кримінальному провадженні 26 січня 2016 року захисник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого з клопотанням про проведення слідчих дій, в тому числі й про проведення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи.
За результатами розгляду вказаного клопотання 29 січня 2016 року слідчим СВ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 винесено постанову, якою було відмовлено в задоволенні клопотання захисника в частині призначення вказаної експертизи, оскільки в ході проведення досудового розслідування з`ясовані обставини, які хоче з`ясувати захисник під час виконання комплексної транспортно-трасологічної експертизи, вказана слідча дія призведе до затягування виконання вимог ст.ст. 290 та 291 КПК України, у відповідності до ст.243 КПК України, сторона захисту має право самостійно залучити експертів на договірних засадах для проведення експертизи.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Тобто, якщо слідчий прийшов до висновку, що зібраних під час досудового розслідування доказів достатньо для того, щоб зробити висновок про те, де відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_7 , та з якою швидкістю рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_6 ,то цей висновок може бути перевірений тільки за встановленою процедурою: у випадку складання обвинувального акту та направлення його до суду тільки під час розгляду судом кримінального провадження по суті, а у випадку закриття провадження слідчим суддею під час розгляду скарги на зазначену постанову.
Висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Враховуючи те, що в ході розгляду скарги ОСОБА_5 не знайшли підтвердження факти порушення слідчим вимог КПК України при прийнятті оскаржуваного рішення, скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.306, 307 КПК України,-
Відповідно вимог ст.ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого суді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя