АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2181/15 Справа № 203/5479/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

10 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження № 0002638 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Артемівську Донецької області, газозварника в ТОВ «Дніпрогаз», проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Індустріального райсуду м. Дніпропетровська 29.04.2010 року за ст. ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, 317 ч. 1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 9.09.2013 року,

було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На зазначений вирок ОСОБА_7 приніс апеляцію, в якій просить змінити вирок в частині призначеного покарання, пом`якшивши його, шляхом застосування ст. 75 КК України.

Автор апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції низки обставин, які пом`якшують, його покарання, зокрема наявності на утриманні у нього батька 1929 року народження, який є інвалідом I групи. Крім того, ОСОБА_7 вказує на те, що після умовно-дострокового звільнення в 2013 року він майже одразу працевлаштувався і на теперішній час, також працює. В 2014 році закінчив навчання у вечірній школі, отримавши середню освіту 11 класів. Автор апеляції, зводить приведені доводи до того, що він, фактично, став на шлях свого виправлення.

Провадження № 11-кп/774/2181/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 309 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2 .
Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 , 31 серпня 2015 року, за обставин, вказаних у вироку, незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту опій ацетильований, який в перерахунку на суху речовину становить 0, 0689 г. та віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено,

В суді апеляційної інстанції обвинувачений підтримав подану апеляційну скаргу, повторив доводи, викладені в ній, та просив призначити покарання із застосуванням статті 75 КК України.

На думку прокурора, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, оскільки призначене останньому покарання відповідає вимогам закону, зокрема особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення в апеляційній скарзі обвинуваченим не оскаржується згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України, а тому, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про суворість призначеного йому покарання, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі, в повній мірі відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

При обранні такої міри покарання суд, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, та характеризується посередньо.

Щире каяття ОСОБА_7 та визнання ним вини суд об`єктивно відніс до обставин, що пом`якшують покарання.

На переконання судової колегії, покарання, призначене ОСОБА_7 є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, з тих мотивів, які він навів в апеляційній скарзі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області