ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4482/14-к
Провадження № 1-кп/210/62/15

"05" листопада 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001669 від 22 червня 2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянин України, освіта середня, офіційно не працевлаштований, не одружений, не зареєстрований, фактично мешкав: АДРЕСА_1 , раніше засуджений: 1) 03 червня 1999 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська, по ст. 17 ч. 2, 81 ч. 3, 81 ч. 3, 81 ч. 4, 44, 42 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнено 16.11.2000 року, умовно-достроково, на не відбуті 2 роки 5 місяців 25 днів; 2) 22 серпня 2001 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська, по ст. 81 ч. 3, 89 ч. 1, 140 ч. 2, 140 ч. 3, 145 ч. 1, 42 ч. 2 КК України, до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнено 10.03.2006 року, умовно-достроково, на не відбуті 1 роки 5 місяців 18 днів; 3). 27 лютого 2007 року Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська, по ст. 186 ч. 2 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнено 02.03.2010 року, умовно-достроково, на не відбуті 1 рік 6 днів; 4) 11 червня 2014 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська, по 307 ч. 2, 69 КК України, до 2 років 1 місяців 16 днів позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження, які беруть участь в судовому розгляді: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , діючи повторно, 21 червня 2014 року о 16 годині 50 хвилин, знаходячись біля перехрестя вулиць Революційна та Землячки у Дзержинському районі міста Кривого Рогу, маючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, наздогнавши гр. ОСОБА_7 , яка у той час проходила по пішохідному тротуару, умисно з корисних мотивів, відкрито для останньої, шляхом ривка з її шиї, викрав ланцюг із золота вагою 4 грами, а також кулон із золота вагою 1 грам, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 з викраденим майном зник, розпорядившись майном на свою користь, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 2 450 гривень.

Також ОСОБА_5 , діючи повторно 18 липня 2014 року о 12 годині 05 хвилин, знаходячись біля будинку №2 по вулиці Вокзальна у Дзержинському районі міста Кривого Рогу, маючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, проходячи по пішохідному тротуару повз гр. ОСОБА_8 , та порівнявшись із нею, умисно з корисних мотивів, відкрито для ОСОБА_8 шляхом ривка з її шиї, зірвав золотий ланцюжок плетіння «Бісмарк», вагою 10 грамів, застосовуючи при цьому насильство, яке не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілої, що виразилося у завданні двох подряпин на обличчі потерпілої ОСОБА_8 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 з викраденим майном зник, розпорядившись майном на свою користь, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 4 900 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину не визнав, за пред`явленим звинуваченням нічого не пояснив, оскільки по відношенню до потерпілих ніяких злочинних дій не здійснював. Вказав, що на досудовому розслідуванні вину визнав, оскільки до нього застосовувались недозволені методи дізнання співробітниками Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України, якими був затриманий. Співробітники РВ його спитали, що він робив на ринку, на що він відповів, що продавав цепочку. Його доставлено до РВ, де вказали що вчинено злочин, за який він має зізнатись. Він зізнався у вчиненні злочину, оскільки побоювався за своє життя. Під впливом співробітників міліції він відмовився від захисника, оскільки його запевняли, що захисник йому не знадобиться. Під час його затримання був ОСОБА_9 . Його теж доставлено до РВ, однак куди потім подівся ОСОБА_9 він не знає. Він та ОСОБА_9 продавав власний золотий ланцюжок, який не має жодного відношення до справи, та походження якої він відмовляється пояснювати, оскільки це не має значення до справи. Вважає, що його оговорюють.

Не зважаючи на повне не визнання ОСОБА_5 своєї винуватості у пред`явленому органом досудового розслідування обвинуваченнях у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні злочину (за викладених вище обставин) підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, зокрема показами потерпілих, свідків, письмовими доказами, дослідженими судом у повному обсязі, та не спростовуються показами самого обвинуваченого.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 судові показала, що «18 липня 2014 року, об 11:00 годині вийшла з роботи, поспішала на потяг, працює в дитячому садку № 246, йшла по вулиці Вокзальна у Дзержинському районі міста Кривого Рогу, там два магазини «М`ясна Лавка» та «Ласунка, біля цих магазинів людей не було, далі магазин «Корона», назустріч йшов молодий чоловік, у неї були сумки, вона його розглядала, він був пристойно одягнутий, в білих носочках, в кросівках. Вона відійшла в сторону, так як він йшов прямо на неї, він протягнув руку, і зірвав ланцюжок. У неї було два ланцюжка, один він зірвав. Вона одразу подзвонила в міліцію, їй сказали залишатись на місці, але вона поїхала, так як їй надо було зустрічати тітку. Коли вона вже її зустріла, їй подзвонили і сказали що його затримали (хлопця, який зірвав ланцюг).
Також в ході допиту потерпіла зазначила, «що коли зривав цепочку, він її пошкрябав нігтем біля носу. Це було так швидко, що вона не вспіла навіть зрозуміти, що сталося. Вона бачила куди він побіг. Помітила його з далеку. Вона відійшла в бік, а він йшов прямо на неї, вона звернула увагу, що він був сам, тротуар був вільним, а він йшов прямо на неї. І у неї виникало питання «Чому?!». Туди, куди він звернув, коли побіг, стояла дівчина, але вона була в наушниках. Зірвати ланцюжок у нього получилось з першого разу, тому вона думає що не перший раз він таке робив. Тілесні ушкодження були зафіксовані. Коли його описувала в міліції, то вона не сумнівалась, так як вона з ним зіткнулись «обличчя до обличчя» і був «білий день». В судовому засіданні ця людина є, він сидить за гратами. Вона можу показати місце де це було. Це було напроти хлібзаводу. В міліції вона слідчому детально описувала в чому був одягнутий: борцовка (майка), бриджі темні, світлі носочки і кросівки новенькі із синього кольору з білою окантовкою, кепка з біленьким значком, здається «найк», насунута на очі, очі темні, брові зрощені на переніссі зросту такого як вона, десь 170-172 см., спортивної статури, худощавий. В той день там людей не було, були за 100 метрів біля магазину Корона, вона не кричала, бо дівчина була в наушниках. Вона дала його точний опис. Один ланцюжок був довший, другий коротший. Він зірвав коротший. Ланцюжок не вернули. Працівники міліції сказали що він його здав. На впізнанні вона його впізнавала, все це фотографували.
Цивільний позов підтримує у повному обсязі.
Після допиту потерпілої ОСОБА_8 , обвинувачений зазначив, що в нього є та одежа, яку описує потерпіла, однак їй про неї сказали співробітники міліції. При цьому, зазначив, що в нього не має кепки «найк», а є кепка «адідас», що свідчить про неправдивість свідчень потерпілої, оскільки ці фірми мають різні значки.
На репліки обвинуваченого, потерпіла надала покази: «обвинувачений, Вас привозили до суду в тій кепці, в якій ви були того дня. Крім того у Вас брови «зрощені на переніссі». Вас мені ніхто не показував, я сказала як ви виглядаєте міліції, а слідчий взагалі здивувався, як я так детально Вас описала».
Потерпіла ОСОБА_7 під час допиту судові показала, що «з обвинуваченим не знайома, але бачила його коли він зривав ланцюг. 21 червня 2014 року вона їхала з «Солнечного», вийшла на зупинці «ДК Металургів», йшла зі сторони стадіону металургів по вулиці Революційній в сторону кінотеатру «Космос», направлялась додому. Йшла з пакетом та сумкою, в закритому платті, з розпущеним волоссям. Йшла повільно, попереду нікого не було. Зліва був ремонт, там аптека. Коли підходила до перехрестя вул. Землячки та Революційна, метрів за десять звідти дорогу перейшов обвинувачений і зупинився біля дерева. Вона звернула на нього увагу т.я. він «смикався» йти чи не йти. Вона трохи відійшла. Коли вона з ним зрівнялась, він почав рукою прикривати обличчя, і вона подумала, що він вирішив покурити, а йому заважає вітер. Вона трохи відійшла. В неї склалося враження, що він її піджидає. Вона перейшла через дорогу, займала на алейку в сторону «Космоса», там кусти, і він з`явився і зривав ланцюжок, зривав двічі, бо з першого разу не вийшло, зацепив губу та шию. Вона крикнула, а він побіг. Попереду був чоловік, подивився на убегающего, дав її речі і побіг за ним. Тим часом вона зателефонувала в міліцію. Чоловік не наздогнав його».
Також потерпіла зазначила, що обвинувачений був одягнутий в яскраву футболку синього чи блакитного кольору, ззаду на лопатках узорчик білий, в джинсах, без сумки, без кепки. Він був високий, десь приблизно 175см, темноволосий, темні очі, брови темні, «можливо даже трохи з щетинкою».
Також потерпіла ОСОБА_10 судові показала, що «коли приїхала міліція, прибіг чоловік, який гнався за обвинуваченим. Чоловік також його описав, і вони з міліцією і цим чоловіком, який намагався наздогнати, почали їздить по парку Б. Хмельницького, по вул. Революційній, в арках. Але найшли його. Її відвели в міліцію і вона дала покази.
Також в ході допиту, потерпіла вказала, що «в момент коли вона стояла на перехресті вул. Революційна та Землячки, він стояв перед дорогою, а вона перейшла дорогу, пройшла три метри і позаду почула шаги і зліва від неї, він наклонився двічі «рванув» та зірвав ланцюжок. Коли він тікав, він обертався чи біжить вона чи ні, але вона не бігла, бо була на каблуках. Це була та ж людина що й біля перехрестя, і в неї було враження, що він піджидає. Коли він втікав, то лице вже не прикривав. Це було 21.06.2014 в 16.45. запам`ятала дуже добре. Він нахилився до неї і рукою, бо з першого разу не вдалось, і він нахилився до неї та дивився на цепочку, а вона бачила його лице».
Відповідаючи на запитання обвинуваченого щодо слідчої дії впізнання, потерпіла зазначила: «Мене викликали на впізнання, завели в кабінет. Там було 4 чоловіки, Ви (обвинувачений) та ще троє, слідчий сказав, що я можу підійти ближче. Я підійшла до кожного і впізнала саме вас. Я тоді підійшла до Вас (обвинувачений) і попросила встати, так як співпадали риси обличчя: темний, брові, очі, худощава статура. Я вас бачила двічі - коли проходила біля перехрестя, і коли ви зривали ланцюжок. Всі риси я говорила слідчому».
Крім того, потерпіла пояснила на запитання обвинуваченого, що коли писала вартість, то не знала скільки коштує точно ланцюжок, тому спочатку і вказала що стоїть 1000грн.
Допитаний за клопотанням сторони звинувачення у якості свідка ОСОБА_11 перебуваючи під присягою судові показав, що влітку 2014 року знаходився на території ринку, біля торгівельного комплексу «Аркада», до нього підійшов хлопець, та запропонував купити золотий ланцюг. Він погодився, зайшли в магазин, подивились на неї, вийшли купив, розійшлись. Магазин золотих виробів, «Золотий оскар», суму, за яку придбав, не пам`ятає, так як пройшло багато часу. Хлопець, що продав ланцюг, був приблизно його зросту, десь може 170см., темноволосий. Ланцюжок був плетіння «бісмарк», вона була порвана. Хлопець був сам. Спілкувались десь 15-20хвилин. Він спитав у хлопця, «Цепочка твоя, чому порвана?», хлопець відповів «Моя цепочка, сам порвав». Все це відбувалось в обідній час. Довжину ланцюжка не пам`ятає. Розрахунок був у гривні, вага більше 10, менше 20 грамів.

Після допиту свідка, обвинувачений судові показав, що він дійсно продав порваний ланцюжок і цей ланцюжок був його. Обвинувачений не заперечував, що ланцюжок був порваний, та вказав, що сам його порвав ненавмисно. Продавав з особистих потреб. При цьому, обвинувачений не зміг пояснити суду походження ланцюжка, який він продавав, оскільки зазначив, що це не має суттєвого значення.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, потерпілих та свідка, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, є доказами, що прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Аналізуючи вищенаведені покази обвинуваченого, потерпілих та свідка ОСОБА_12 , суд приходить до наступних висновків.

Так з показань обвинуваченого вбачається, що останній не заперечує, наявність в нього одежі, на яку вказал потерпіла ОСОБА_13 , він лише заперечує, що кепка була іншої марки одягу, не «Найк» а «Адідас». Крім того, обвинувачений не заперечив, що потерпілі впізнали його під час пред`явлення до впізнання, при цьому висловив погрози в адрес потерпілої ОСОБА_10 псля її показів, що він її «закидає» заявами за такі свідчення. Крім того, обвинувачений визнав, що продав на ринку золотий ланцюжок, але пояснити його походження суду не зміг, як і не вказав на докази приналежності такого ланцюжка йому.
Із показань потерпілих вбачається, що вони мали можливість безпосередньо сприймати обвинуваченого візуально, у зв`язку з чим мали можливість запам`ятали характерні риси його обличчя, які в подальшому вказали й слідчому.
Суд не вбачає підстав для визнання показань свідка недостовірними, оскільки вони є логічними та послідовними, узгоджуються між собою, враховуючи те, що свідок попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а свідчення надані під присягою.
При цьому, в ході допиту свідка та потерпілих обвинуваченому та його захиснику надавалась можливість спростувати їх показання, так само як і судом створена можливість сторонам кримінального провадження для з`ясування достовірності показань цих осіб, однак будь-яких доказів недостовірності показань свідка та потерпілих обвинуваченим та захистом не пред`явлено, як і не спростовано їх.
Крім показань потерпілих, свідка, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення стверджується такими письмовими доказами:
- протоколом про прийняття заяв про кримінальне правопорушення, в яких потерпіла ОСОБА_7 просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомого чоловіка, який 21 червня 2014 року близько 16год.50хв. шляхом ривку зірвав з неї золотий ланцюжок, а саме: чоловіка віком 27-30 років, зріст 180 см, худорлявої статури, волосся темне, одягнутий блакитні джинси синю футболку із білим малюнком;

- протокол огляду місця події від 21 червня 2014 року, в ході проведення якої було оглянуто ділянку місцевості що розташована на території скверу бувшого кінотеатру «Космос», біля перехрестя вулиць Революційна та Землячки у Дзержинському районі міста Кривого Рогу, де було скоєно відкрите викрадення майна гр. ОСОБА_7 ;
- протоколом проведення слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання, від 20 липня 2014 року, в ході проведення якої, для впізнання, у приміщенні каб. №305, на третьому поверсі Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Стрельнікова, 2, потерпілій у кримінальному провадженні 0001669, від 22.06.2014 року ОСОБА_7 , було пред`явлено чотири особи однакової статі, приблизно однакові віком, та на зріст, серед яких потерпіла ОСОБА_7 впізнала особу під номером три, третю з ліва на право, вказавши при цьому що ця особа 21 червня 2014 року, близько о 16:50 годині, знаходячись біля перехрестя вулиць Революційна та Землячки у Дзержинському районі міста Кривого Рогу, відкрито шляхом ривка з шиї викрала належний останній ланцюг із золота. Впізнаною особою під номером три, третьою з ліва на право виявився гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- протоколом про прийняття заяв про кримінальне правопорушення, в яких потерпіла ОСОБА_8 просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомого чоловіка, який 18 липня 2014 року близько 12год.00хв. шляхом ривку зірвав з неї золотий ланцюжок, та згідно якого потерпіла вказала, що зможе впізнати чоловіка, який викрав майно по зовнішньому вигляду та рисам обличчя;

- довідкою від Комунальної установи «Центру первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради, Амбулаторія №2, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий ріг, вул. Тбіліська, від 19.07.2014 року, 14, даною гр. ОСОБА_14 про те, що вона оглянута лікарем терапевтом, при цьому в неї встановлено: в області верхньої губи мається садно розмірами 2,5 х 0,5 см.; також в області носо-губної впадини, мається синець розмірами 0,5 х 1 см. Висновок: забій м`яких тканин обличчя;

- протокол особистого огляду гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 18.07.2014 року, в ході якого у приміщенні каб. №307 Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Стрельнікова, 2, у гр. ОСОБА_15 було виявлено та вилучено 500 гривень, купюрами по 100 гривень;

- протоколом особистого огляду гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 18.07.2014 року, в ході якого у приміщенні каб. №307 Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Стрельнікова, 2, у гр. ОСОБА_5 було виявлено та вилучено 3 508 гривень, купюрами по 100, 5,2 та 1 гривень, мобільний телефон марки Nokia 308, картка «ПриватБанку», та засіб індивідуального захисту сльозоточивої дії ШИП - 1;

- протоколом слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання, від 18 липня 2014 року, в ході проведення якої, для впізнання, у приміщенні каб. №306, на третьому поверсі Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Стрельнікова, 2, потерпілій у кримінальному провадженні 0001951, від 18.07.2014 року ОСОБА_8 , було пред`явлено чотири особи однакової статі, приблизно однакові віком, та на зріст, серед яких потерпіла ОСОБА_8 впізнала особу під номером три, третю з ліва на право, вказавши при цьому що ця особа 18 липня 2014 року, близько о 12:05 годині, знаходячись біля будинку №2 по вулиці Вокзальна у Дзержинському районі міста Кривого Рогу, відкрито шляхом ривка з шиї викрала належний останній ланцюг із золота. Впізнаною особою під номером три, третьою з ліва на право виявився гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- висновком експерта №1613, від 24.07.2014 року, по проведенню судово-медичної експертизи, проведенням якої встановлено, що виявлені у гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ушкодження сінець та садно обличчя, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.
Суд бере до уваги, що висновок є належно мотивованим, складений кваліфікованим експертом, що має достатній фах, досвід і стаж експертної роботи, на підставі ретельного дослідження всіх матеріалів провадження, яким не суперечить, відповіді та висновки експерта не допускають суперечностей, які потребували б роз`яснення, а тому суд кладе його в основу свого висновку про отримання потерпілим саме за вказаних у висновку обставин тілесного ушкодження.

Клопотань про виклик експертів не надходило.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується речовими доказами, а саме грошовими коштами у сумі понад 3000,00грн. походження яких останній не зміг пояснити.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що під час досудового розслідування, під час його затримання до нього застосовувалися недозволені методи дізнання, а саме: фізична сила та психологічний тиск, який супроводжувався погрозами різноманітного характеру, в результаті чого співробітники Дзержиського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області змусили його зізнатися у вчиненні злочинів відносно потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_13 .

З метою перевірки застосування до обвинуваченого недозволених методів дізнання, проведена перевірка, за результатами якої доводи обвинуваченого не підтверджені.

Так, згідно з висновку службової перевірки за ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.05.2015р., затвердженого Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з.т.в.о. ОСОБА_17 в ході проведення службового розслідування встановлено що, дізнання та слідчі дії з громадянином ОСОБА_5 проводили:

1) слідчий СВ Дзержинського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ст. лейтенант міліції ОСОБА_18 , та який пояснив, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, при проведенні слідчих дій, фізичного або психічного насилля відносно громадянина ОСОБА_5 , застосовано не було; скарг або зауважень під час проведення досудового розслідування кримінального провадження з приводу застосування щодо нього фізичного або психічного насилля з боку працівників міліції або інших осіб від громадянина ОСОБА_5 не надходило;

2) оперуповноважені сектору карного розшуку Дзержинського РВ Криворізького МУ ст. лейтенанти міліції ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які пояснили, що за весь час з моменту затримання громадянина ОСОБА_5 у кримінальному провадженню № 0001669 з його боку, або боку інших працівників міліції ніякого впливу (фізичного або психологічного) відносно останнього не застосовувалось.

Крім цього службовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України 18.07.2014 року о 19:00 годині слідчим СВ Дзержинського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_21 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, 19.07.2014 року о 00:30 годині був доставлений до ІТТ Криворізького МУ. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_22 від 20.07.2014 року у відношенні громадянина ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - тримання під вартою. При поміщенні в умови ІТТ Криворізького МУ громадянина ОСОБА_5 , було опитано про стан здоров`я, про що ним зроблено власноручний запис в «Журналі первинного обстеження осіб, які поміщуються до ІТТ», а також оглянуто черговим ІТТ на наявність тілесних ушкоджень, в супровідних документах була надана медична довідка від терапевта з зазначенням «в ІТТ утримуватись може, гематома обох вух та правої щоки». Скарг на здоров`я останнім заявлено не було. За час перебування в умовах ІТТ Криворізького МУ громадянин ОСОБА_5 з приводу щодо наявності у нього тілесних ушкоджень, які були йому завдані співробітниками міліції до керівництва не звертався та зі скаргами про застосування до нього недозволених методів дізнання та психологічного тиску з боку працівників міліції не звертався.

Таким чином, вході службової перевірки, проведеної за клопотанням обвинуваченого на підставі ухвали суду не знайшли підтвердження доводи ОСОБА_5 щодо фактів неправомірних дій працівників міліції по відношенню до нього.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, потерпілих, свідків, письмових доказів, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Доводи обвинуваченого щодо неналежності протоколів пред`явлення до впізнання заслуговують на увагу в частині певних відмінностей в одязі статистів, але при цьому суд зазначає, що обвинувачений не надавав свої заперечень щодо проведення слідчих дій, та підписав протоколи без зауважень, впізнання проходило за його участі, та з урахуванням показів потерпілих, які вони не змінили під час судового розгляду, а навпаки, повно та детально описали суду обставини вчинення кримінального правопорушення щодо часу, місця, способу, описали характерні риси, за якими вони впізнали саме ОСОБА_23 , як особу, яка вчинила по відношенню до них протиправні дії.

При цьому, певні відмінності в одежі статистів не є підставою для виправдання обвинуваченого, оскільки потерпілі в суді вказали саме на обвинуваченого як на особу, що відкрито, шляхом ривку, викрала належні їм золоті вироби.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілих, свідка, які мають логічний та послідовний характер, та узгоджуються з письмовими доказами, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_5 та правильність їх кваліфікації його дії за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.
За таких обставин, суд визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.
Суд відхиляє доводи сторони захисту та обвинуваченого про необхідність виправдання обвинуваченого оскільки підстав для виправдання обвинуваченого не встановлено, а повне не визнання обвинуваченим вини є виключно його позицією у справі.

Крім того, за час судового розгляду судом створено усі можливості та достатній час для надання доказів як стороні захисту, так і стороні обвинувачення.

Керуючись вимогами ст. 65, 50 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, раніше судимий, у тому числі й за злочин проти власності, інкриміноване діяння вчинив після звільнення з-під варти за вироком за ч. 2 ст. 307 КК України, офіційно не працевлаштований, під наглядом у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину не визнав, завдану матеріальну шкоду не відшкодував.

Обставин, що пом`якшують покарання не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає відповідно до ст. 67 КК України рецидив злочину.

Приймаючи до уваги наявність обтяжуючих та відсутність пом`якшуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого не можливо досягти без ізоляції від суспільства.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69 та 75 КК України.

Суд, керуючись ст.ст. 65, 50 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.

Захід забезпечення кримінального провадження тримання під вартою - слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Вирішуючи долю заявлених цивільних позовів, суд враховує наступне.

Згідно з ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Оскільки цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 заявлений після оголошення прокурором обвинувального акту він підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє останню звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 , підлягає задоволенню в повному обсязі, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 статті 1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд приходить до висновку, що умисними, протиправними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_8 дійсно спричинена матеріальна та моральна шкода, відповідальність за яку має нести обвинувачений.
Розмір завданої шкоди встановлено слідством, та не спростовано належними та допустимими доказами. Моральна шкода, розмір якої оцінено потерпілою стороною в розмірі 5000,00грн., також підлягає стягненню з обвинуваченого, враховуючи положення ст. 23, 1167 ЦК України.
Строк відбуття покарання обвинуваченому, з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, слід відраховувати з 18 липня 2014 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 18 липня 2014 року по 05 листопада 2015 року.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід ОСОБА_5 . - тримання під вартою, залишити без змін до набуття вироком чинності.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 18 липня 2014 року, зарахувавши в строк відбуття покарання період з 18 липня 2014 року по 05 листопада 2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 залишити без розгляду на підставі ст. 128 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації відсутнє) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4900 (чотири тисячі дев`ятсот грн..) в рахунок моральної 5000,00 (п`яти тисяч грн..).

Матеріали кримінального провадження № 0001669 від 22.06.2014 року залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/4482/14-к, провадження № 1-КП/210/62/15.

Речові докази після набрання вироку законної сили:

- ШИП-1, який згідно квитанції № 88 від 29.07.2014 року знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області знищити;

- розрахункову картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , сім картка мобільного оператора «Київстар», з номером мобільного абонента НОМЕР_2 , micro CD карту об`ємом 4Гб які згідно квитанції № 88 від 29.07.2014 року зберігаються в камері зберігання речових доказів Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області залишити до вирішення питання про належність власнику;

- мобільний телефон марки Nokia 308, який згідно квитанції № 88 від 29.07.2014 року знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_5 ;

- гроші в сумі 500 гривень, які згідно квитанції № 001276 від 29.07.2014 року знаходяться на зберіганні депозитного рахунку СФЗБО Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_15 ;

- гроші вилучені у гр.. ОСОБА_5 які згідно квитанції № 001276 від 29.07.2014 року знаходяться на зберіганні депозитного рахунку СФЗБО Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області в сумі 3508 грн. передати потерпілій ОСОБА_8 1969 р.н. в рахунок відшкодування заявленого цивільного позову.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження; право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1