В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/74/16-к
Провадження № 1-кп/348/48/16

10 лютого 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, працює по тимчасових заробітках, розлученого, з повною загальною середньою освітою, на утриманні немає нікого, громадянина України, судимого вироком Надвірнянського районного суду від 29.06.2000 року за ч.3 ст.81 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, вироком Надвірнянського районного суду від 22.10.2003 року за ч.1 ст.164 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, вироком Надвірнянського районного суду від 06.02.2014 року за ч.2 ст.311 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, вироком Надвірнянського районного суду від 17.04.2015 року за ч.1 ст.213 КК України до покарання у вигляді 120 год. громадських робіт, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 389 КК України ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Крім того, вчинив умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві).

Злочини вчинені ним за наступних обставин:

Вироком Надвірняпського районного суду від 17.04.2015 ОСОБА_4 засуджено за ст. 213 ч.І КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт.

3 метою виконання вироку Надвірнянського районного суду 29.05.2015 року у Надвірнянське РС КВІ було направлено копію вироку суду, що набрав законної сили відносно ОСОБА_4 , засудженого до покарання у виді 120 годин громадських робіт.

08.06.2015 року засудженому до громадських робіт ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, надано направлення в КП «Надвірнянський житловик» для відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання його буде притягнено до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч. 2 КК України.

Наказом начальника КП «Надвірнянський житловик» №68-к від 08.06.2015 року «Про прийом на громадські роботи» ОСОБА_4 прийнято на громадські роботи.

09.06.2015 року ОСОБА_4 з`явився в КП «Надвірнянський житловик» для відбування покарання у вигляді громадських робіт та відбував громадські відповідно до складеного .графіку на території м.Надвірна, в день з 08 год.00 хв. до 12 год. 00 хв., крім вихідних. В загальному ОСОБА_4 фактично відпрацював 28 годин з призначених йому 120 годин громадських робіт.

Проте, засуджений ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без поважних причин з 18.06.2015 року по 04.01.2016 року відмовився виконувати громадські роботи та перестав з`являтися для відбування громадських робіт до КП «Надвірнянський житловик», тобто умисно ухилився від відбуття громадських робіт протягом строку визначеного судом.

Таким чином ОСОБА_4 не відбув частину призначеного йому покарання у вигляді 92 годин громадських робіт.

Крім того, 01.01.2016 року приблизно о 13.00год. у приміщенні продуктового магазину, що по вул. Руднєва, 22 в м. Надвірна, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та під час розмови, користуючись довірливими відносинами, попросив зателефонувати до знайомого з її мобільного телефону. ОСОБА_5 погодилась та, набравши номер, передала свій телефон ОСОБА_4 .

Отримавши мобільний телефон «Нокіа Х2-00» (ІМЕІ НОМЕР_1 ) вартістю 500 гривень із СІМ-карткою № НОМЕР_2 , вартістю 20 гривень, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, зловживаючи довірою потерпілої, під приводом поганого рівня сигналу у приміщення магазину, ОСОБА_4 заволодів вказаним телефоном та покинув магазин, після чого продав його ОСОБА_6 за гроші в сумі 80 гривень.

Злочином потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 520 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальних актах та вироку суду визнав повністю та пояснив, що дійсно з 18.06.2015 року на відпрацювання громадських робіт в КП «Надвірнянський житловик» не з`являвся, оскільки в зв`язку з тяжким матеріальним становищем змушений був шукати тимчасові заробітки, а саме виконував у людей різні господарські роботи за що отримував їжу та невелику плату .

Що стосується заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 пояснив, що потерпіла є його знайома. 01.01.2016 року близько 13 год.00 хв. він зайшов в продуктовий магазин, що розташований в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 .

Під час розмови з ОСОБА_5 він попросив подзвонити з її мобільного телефону марки «Нокіа Х2-00», на що остання погодилась.

Отримавши телефон, він під приводом слабкої мобільної мережі вийшов з магазину та пішов геть.

Опісля він продав вказаний телефон своєму знайомому ОСОБА_6 за 80 грн.

Зазначає, що даний злочин він вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тому не усвідомлював що робить та не думав про наслідки.

Просить суд його суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється та обіцяє стати на шлях виправлення.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 , які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання та в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вірно кваліфіковано за ст.389 ч.2 КК України та ст.190 ч.1 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчинених злочинів, які відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до правопорушень невеликої тяжкості, обставини вчинення злочинів, дані про особу обвинуваченого: не має місця реєстрації та проживання, однак характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, думка потерпілої щодо призначення обвинуваченому покарання.

До обтяжуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обставин, суд враховує рецидив злочину, а також вчинення злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій ч.1 ст. 190 КК України та ч.2 ст.389 КК України - у вигляді обмеження волі.

На думку суду, таке призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів , передбачених ст.389 ч.2 КК України, ст.190 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

-за ст.389 ч.2 КК України - один рік обмеження волі;

-за ст.190 ч.1 КК України - один рік шість місяців обмеження волі.

Згідно ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим один рік шість місяців обмеження волі.

Згідно ст.71 КК України частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за попереднім вироком Надвірнянського районного суду від від 17.04.2015 року і остаточно визначити покарання ОСОБА_4 один рік шість місяців, десять днів обмеження волі.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжних захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, помістивши його в СІЗО м. Івано-Франківська.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 10.02.2016р. з 16 год.00 хв.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1