ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2958/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" вересня 2015 р.слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 , про накладення арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000154 від 16.09.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та про заборону проводити реєстраційні дії та розпоряджатися даною квартирою.
В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Дарницького РУ ГУ МВС України в місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр) досудових розслідувань за № 0000154 від 16.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.09.2015 року було укладено договір купівлі продажу квартири

АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 який проживає за адресою: АДРЕСА_4 ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .

Право власності на квартиру АДРЕСА_2 , підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності (серія НОМЕР_3 від 30.10.2007 року, , яке видане на підставі Наказу Головного Управління житлового забезпечення № 1925-С/КІ від 29.10.2007 року) на ОСОБА_7 який на той час перебував в шлюбі з громадянкою ОСОБА_8 . В період шлюба останні нажили спільне майно, а саме: кв. АДРЕСА_5 , автомобіль марки «Jeep Volvo CX 90» 2006 року випуску, який був придбаний в Швеції, побутову техніку, меблі та інше, а також квартиру АДРЕСА_2 .

29.07.2015 року за рішенням суду міста Гьотеборга, Швеції шлюб між ОСОБА_4 та громадянкою ОСОБА_8 був розірвано(розлучення) при прийнятті рішення про розлучення судом не приймалось рішення щодо розподілу спільного майна, яке було нажите між останніми.

ОСОБА_9 для посвідчення договору від 02.09.2015 надав нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , письмову заяву про те, що він в шлюбі не перебував та не перебував в момент набуття права власності на квартиру, але згідно Сімейного Кодексу України від 10.01.2002 №2947-ІІІ останній мав право подати документи для проведення державної реєстрації свого права власності на квартиру АДРЕСА_2 лише за заявою громадянки ОСОБА_8 .

В ході досудового слідства встановлено, що є достатні підстави вважати, що існує реальна загроза в подальшому незаконної реєстрації (перереєстрації) та незаконного набуття права власності на кв. АДРЕСА_2 іншими особами, що в подальшому унеможливлює законному власнику розпоряджатися даною квартирою.

Іншим способом ніж накладення арешту, заборона вчиняти реєстраційні дії та розпоряджатися квартирою неможливо перешкодити подальшій незаконній реєстрації права власності квартири за іншими особами.
Вислухавши прокурора та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна передбачає тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно, а також заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, в тому числі - якщо таке майно є предметом кримінального правопорушення (п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню (ч.4 ст.170 КПК України).
Таким чином, слідчому судді була доведена правова підстава арешту квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надано достатньо доказів необхідності застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, ч.2 ст.167, 170-173, 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити проводити реєстраційні дії та розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали покласти на орган досудового розслідування - Дарницьке РУ ГУ МВС України в м. Києві.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Прокуратуру Дарницького району м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя : ОСОБА_10