Справа № 348/1720/15-к
Провадження № 11-кп/779/489/2015
Категорія ст. 125 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000402 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Надвірнянського районного суду Івано Франківської області від 23 жовтня 2015 року, згідно якого

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , де і проживає,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 зазначає, що повністю згідна із призначеним їй покаранням у вигляді штрафу, та його не оспорює. Проте, вважає що призначене судом першої інстанції покарання є незаконним та необґрунтованим в частині вирішення цивільного позову потерпілої, у зв`язку з тим, що згідно акту судово медичного обстеження від 13.08.2015 року №156 потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді подряпин поперекової ділянки справа, синця та подряпин поперекової ділянки зліва, подряпин лівого плеча. Тобто, ОСОБА_8 отримала незначні тілесні ушкодження, на невидимих у повсякденному житті ділянках тіла, що жодним чином не перешкоджало вести їй звичайний спосіб життя. Тому посилання суду на те, що « потерпіла ОСОБА_8 перенесла фізичний біль, душевні страждання, переживання за своє здоров`я, вимушені зміни у життєвих планах і стосунках» є безпідставними і необґрунтованими. Крім цього, вважає необґрунтованим розмір витрат на правову допомогу -2000 гривень, яку вироком постановлено стягнути з неї, оскільки не підтверджено обсяг робіт, виконаних особою що надала таку допомогу, зокрема не надано акту виконаних робіт. Просить вирок Надвірнянського районного суду Івано Франківської області від 23 жовтня 2015 року, згідно якого її визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., та частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 і постановлено стягнути з неї на користь останньої 1500 грн. моральної шкоди та 2000 грн. судових витрат, змінити та відмовити у задоволенні позовних вимог потерпілої ОСОБА_8 в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_8 подала заперечення на апеляційну скаргу вважає, що при розгляді цивільного позову в даному кримінальному провадженні Надвірнянський районний суд Івано Франківської області правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 є безпідставною. Окрім цього, обставини спричинення їй тілесних ушкоджень обвинувачена у судовому засіданні не заперечувала, свою вину визнала, однак жодним чином не розкаялася про вчинений нею злочин. Просить вирок Надвірнянського районного суду Івано Франківської області від 23.10.2015 року залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

За вироком суду ОСОБА_6 , громадянку України, з середньою технічною освітою, одружену, працюючу бібліотекарем с. Гаврилівка, не судиму, визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 1500 гривень заподіяної моральної шкоди, та 2000 гривень судових витрат по справі , а всього 3500 гривень.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 умисно заподіяла потерпілій ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, за наступних обставин.

07 серпня 2015 року в АДРЕСА_1 , приблизно о 16.30 год. обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї свого господарства, під час конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин з потерпілою ОСОБА_8 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки, нанесла декілька ударів дерев`яною палицею по тілу потерпілої. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді подряпини поперекової ділянки справа, синця та подряпини поперекової ділянки зліва, подряпини лівого плеча, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 156 від 13.08.2015 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того неправомірними діями обвинуваченої ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 було також заподіяно моральні страждання, які вона оцінює в 5000 грн.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачена ОСОБА_6 підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

- потерпіла ОСОБА_8 заперечила з приводу поданої апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 просила залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши акт судово медичного обстеження від 13 серпня 2015 року № 156 ( а.с. 31 32), договір про надання правової допомоги від 23 вересня 2015 року № 41 (а.с. 20 21) колегія суддів вважає, що вирок суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і його висновок про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України підтверджується наведеними у вироку доказами, що ґрунтуються на всебічному, повному і безпосередньому дослідженні всіх обставин вчинення злочину, яким дана належна правова оцінка.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд першої інстанції, дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання і врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, дані про особу обвинуваченої, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, а також її поведінку до і після вчинення злочину. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

З приводу доводів апеляційної скарги обвинуваченої в частині неправильного вирішення цивільного позову, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, тому що наведені мотиви у вироку суду з приводу цивільного позову є переконливими та достатньо мотивованими.

Судом вирішено цивільний позов виходячи з вимог ст.127 п.2 КПК України згідно якого шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Окрім цього, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілій, суд першої інстанції в повній мірі врахував вимоги ст.ст. 23,1167 ЦК України.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з вироку (а.с. 44,45), задовольняючи частково цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 1500 гривень, суд першої інстанції керувався засадами розумності, виваженості та справедливості врахувавши майновий стан обвинуваченої ОСОБА_6 , яка працює сільським бібліотекарем та у якої дохід є незначним.

Щодо доводів обвинуваченої ОСОБА_6 , з приводу того, що судом першої інстанції необгрунтовано стягнуто з неї судові витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень, оскільки не підтверджено обсяг робіт, виконаних особою, що надала таку допомогу, зокрема, не надано акт виконаних робіт, то колегія суддів, вважає дані доводи безпідставними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження між ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_9 , 23.09.2015 року було укладено договір № 41 про надання правової допомоги (а.с. 20,21), та оплачено 2000 гривень , що підтверджується квитанцією від 23.09.2015 року № 1201 (а.с.18). Окрім цього, потерпілою долучено акт №09 прийняття передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги № 41 від 23.09.2015 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення як необґрунтовану. Доводи апеляційної скарги поданої обвинуваченою ОСОБА_6 повністю спростовуються висновками суду першої інстанції, які є обґрунтованими належними доказами, яким дана вичерпна правова оцінка.

Апеляційних підстав передбачених ст.408 КПК України для зміни вироку суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити - без задоволення, вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4