Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 4-23/11
П О С Т А Н О В А

07.04.2011м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого-судді Стрільця Я.С.

при секретарі Задорожняк О.М.

з участю: прокурора Данко А.В.

скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Заставнівського району про відмову в порушенні кримінальної справи, -

В С Т А Н О В И В :

28.03.2011р. скаржник ОСОБА_1 звернувся до Заставнівського районного суду Чернівецької області в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 зі скаргою в порядку ст. 236-1 КПК України на постанову слідчого прокуратури Заставнівського району ОСОБА_4 від 02.12.2010 р. про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ст. 382 КК України на підставі ст. 6 п. 2 КПК України.

В своїй скарзі посилається на те, що рішенням Заставнівського районного суду від 25.03.2010 року залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 09.06.2010 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 зобовязано ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перенести всі наявні вулики із бджолиними сімями із земельної ділянки за адресою м.Заставна, вул.Дорошенка, 17 за межі житлового масиву м.Заставна на відстань не менше 300 метрів. Вказане рішення відповідачі не виконали. Відділом ДВС Заставнівського РУЮ було відкрито виконавче провадження з приводу примусового виконання рішення суду, однак заходи вжиті державним виконавцем в межах виконавчого провадження результату не дали судове рішення залишилося не виконаним. 02.08.2010 року державний виконавець подав до прокуратури Заставнівського району подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_7. За наслідками проведеної перевірки 27.08.2010 року слідчим прокуратури винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 Однак 12 листопада 2010 року постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області вказана постанова скасована, а матеріали повернуто в прокуратуру для проведення додаткової перевірки.

23 березня 2011 року він отримав лист з якого йому стало відомо, що 02.12.2010 року слідчим прокуратури Заставнівського району Чернівецької області внаслідок проведення перевірки повторно винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ст. 382 КК України. Вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки в рішенні Заставнівського районного суду від 25.03.2010 року чітко вказано, до вчинення яких дій зобовязано відповідачів та вказано осіб, які ці дії повинні вчинити. Такими особами є ОСОБА_7, як власник пасіки та ОСОБА_5, як власник земельної ділянки, на якій ця пасіка розміщена. Вказані особи в рівній мірі зобовязані до виконання судового рішення та в рівній мірі мають можливість щодо цього.

Просить скасувати вищевказану постанову та повернути матеріали до прокуратури Заставнівського району для проведення додаткової перевірки.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 повністю підтвердив обставини викладені в скарзі і просив її задовольнити.

Прокурор пояснив, що оскаржувана постанова винесена законно, перевірка по факту невиконання ОСОБА_5 рішення суду проведена всебічно, повно та обєктивно, а оскаржувана постанова винесена обґрунтовано і підстав для її скасування не має. Тому він заперечує проти її скасування та направлення матеріалів в прокуратуру для проведення додаткової перевірки.

Розглянувши скаргу, вислухавши пояснення скаржника, думку прокурора, дослідивши матеріали, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 02 грудня 2010 року слідчим прокуратури Заставнівського району ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ст.382 ч.1 КК України. Про існування даної постанови скаржнику стало відомо з листа прокурора Заставнівського району датованого 03.03.2011 року, який він отримав 23.03.2011 року. Даний факт підтверджується конвертом долученим до матеріалів скарги. Саме тому, суд вважає, що скаржник у відповідності до вимог ст.236-1 КПК України не пропустив строк на оскарження вищевказаної постанови.

З диспозиції ст. 382 ч.1 КК України вбачається, що кримінальна відповідальність за нею настає в разі умисного невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

В судовому засіданні також встановлено, що 25.03.2010 року Заставнівський районний суд Чернівецької області ухвалив рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про припинення діяльності, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоровя людей, перенесення бджолиної пасіки. Даним рішенням позов задоволено частково і зобовязано відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перенести всі наявні вулики із бджолиними сімями із земельної ділянки за адресою м.Заставна вул. Дорошенка, 17 Заставнівського району Чернівецької області за межі житлового масиву м.Заставна на відстань не менше 300 метрів. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 09.06.2010 року дане рішення залишено без змін та відповідно набрало законної сили. З метою виконання даного рішення до ВДВС Заставнівського РУЮ було направлено виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. В ході виконання рішення суду заходи вжиті державним виконавцем (притягнення ОСОБА_5 двічі до адміністративної відповідальності, попередження його про можливу кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду) результату не дали. Саме тому, 17.08.2010 року ВДВС Заставнівського РУЮ надіслав подання прокурору Заставнівського району про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Як вбачається з матеріалів, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови відносно ОСОБА_7 винесено Заставнівським районним судом обвинувальний вирок за ст.382 ч.1 КК України. З цих же матеріалів видно, що в основу мотивації оскаржуваної постанови покладено те, що відповідно до ветеринарно-санітарних паспортів пасіки №4 від 23.03.2010 року та №55 від 15.04.2010 року власником пасіки є ОСОБА_7, яка заборонила ОСОБА_5 переносити всі наявні вулики із бджолиними сімями, а сам він мав намір виконати рішення суду, однак не виконав його з вини матері ОСОБА_7

Проте з таким рішення слідчого погодитися не можливо, оскільки рішенням Заставнівського районного суду від 25.03.2010 року, яке було предметом розгляду в суді апеляційної інстанції та було залишено в силі, а також відповідно набрало законної сили, було встановлено, що ОСОБА_5, як власник земельної ділянки дав згоду на розміщення пасіки та зайняття бджільництвом своїй матері ОСОБА_7, а тому рішення суду стосується безпосередньо і його, як особи, причетної до існування пасіки в межах населеного пункту. Слідчий врахував те, що ОСОБА_5 послався на неможливість виконання судового рішення у звязку з тим, що його мати сварилася. Однак дана обставина не може бути підставою невиконання судового рішення, яке набрало законної сили і не є поважною причиною його невиконання. У відповідності до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України. Слідчим не взято до уваги ту обставину, що власник земельної ділянки, в даному випадку ОСОБА_5, крім прав наділений і обовязками, передбаченими земельним законодавством. Пославшись в оскаржуваній постанові на постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5, слідчий не взяв до уваги того факту, що останній їх не оскаржив, тим самим визнавши їх правомірність. Крім того всі вчинені державним виконавцем дії з метою виконання рішення суду свідчать про свідому бездіяльність та пасивність боржника, відповідача по справ ОСОБА_5 Як вбачається з пояснень ОСОБА_5 (а.с. 35), останній намагався виконати рішення суду і з цією метою найняв машину та попросив свого брата допомогти йому в переміщенні вуликів. Однак органом досудового слідства не взято цієї обставини до уваги та не відібрано пояснення у водія транспортного засобу, який мав би перевозити вулики та у брата, який повинен був допомогти в цьому. Також слідчим не встановлено та не перевірено чи ставив дійсно ОСОБА_5 вимоги перед своєї матірю ОСОБА_7 про звільнення земельної ділянки, не відібрано пояснення у сусідів, суміжних землекористувачів та учасників цивільного процесу, які були позивачами по вищевказаній цивільній справі.

Таким чином, під час прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи слідчий не надав оцінку вказаним фактам та обставинам, проігнорувавши їх. Не врахував наявність вимог передбачених ст. 99 КПК України, а саме наявність законних приводів та підстав для порушення кримінальної справи.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 02 грудня 2010 року є передчасною, а рішення, що було прийняте поспішним. Саме тому, скарга ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Заставнівського району про відмову в порушенні кримінальної справи підлягає задоволенню.

Необхідно скасувати дану постанову як незаконну, а матеріали перевірки повернути в прокуратуру Заставнівського району для проведення додаткової перевірки.

На підставі викладеного та керуючись ст. 236-2 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Заставнівського району про відмову в порушенні кримінальної справи задовольнити.

Постанову слідчого прокуратури Заставнівського району ОСОБА_4 від 02.12.2010 р. про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ст. 382 КК України за фактом невиконання рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 25 березня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про припинення діяльності, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоровя людей, перенесення бджолиної пасіки скасувати.

Матеріали перевірки повернути в прокуратуру Заставнівського району для проведення додаткової перевірки.

Копію постанови направити зацікавленим особам.

Постанова може бути оскаржена прокурором, особою, яка подала скаргу, протягом семи діб з дня її винесення до Апеляційного суду Чернівецької області.

СУДДЯ: Стрілець Я.С.