НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6531/15-к
Провадження № 1-кп/0182/665/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2015 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0002292 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополя, Дніпропетровської області, гр. України, з середньою базовою освітою, одружений, має сина 2014 року народження, не працює, проживає без зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією ст.185 ч.3 КК України,

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 , суд -

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2015 року, приблизно о 02 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, переліз через паркан вказаного домоволодіння, де демонтував скло у вікні будинку і проник до приміщення, що є житлом. Звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав відеокамеру «Соні XR-150» в чохлі разом із зарядним пристроєм та кабелем до неї вартістю 8 тис. гривень, фотоапарат «Панасонік DMC-FZ28» у чохлі із зарядним пристроєм до нього вартістю 3 тис. гривень та гроші у сумі 400 гривень, що належали ОСОБА_5 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, ОСОБА_3 , з незачиненої металевої шафи, що розташована на стіні літньої кухні на території вказаного домоволодіння, умисно таємно, з корисливих мотивів викрав болгарку вартістю 600 гривень, дріль вартістю 600 гривень, що належали ОСОБА_5 . Внаслідок чого завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 12600 гривень. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав свою вину і пояснив, що він випадково опинився на вул. Євдокимова, бо гуляв біля моря через те, що посварився з дружиною. Переліз через паркан у двір домоволодіння, бо не помітив там собаки та надумав щось викрасти. Походив по двору на його думку тривалий час, ніхто не вийшов з хати, не запалив світла і він вирішив проникнути у житло з метою викрасти цінні речі. Він виставив шибку з вікна і проник у кімнату, де на ліжку лежала бабуся, але він помітив її лише тоді, коли вже вибігав з хати. При цьому ніхто нічого йому не казав. Опинившись в хаті, він пройшов до одної кімнати, потім до іншої, де викрав фотоапарат та відеокамеру. Але почув, що в дальній кімнаті хтось є, двері туди були зачинені, але йому здалося, що хтось підводиться там з ліжка. Тому, побоюючись, що його виявлять, він схопив викрадене майно та вибіг з хати через двері, бо міг не встигнути вилізти у вікно. Цивільний позов визнає в частині відшкодування вартості викраденого майна та моральну шкоду у розмірі 1тис. гривень. В іншій частині позовні вимоги не визнає. Запевняє, що більше не буде красти та просить призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що він будучи сам інвалідом 3 групи з загального захворювання, вимушений доглядати матір похилого віку, яка паралізована, прикута до ліжка та проживає за адресою АДРЕСА_2 . В ту ніч він після тяжкої фізичної праці, бо власними силами проводив ремонті роботи, міцно спав. Скрізь сон він почув що хтось ходить по будинку і почав крутитися, але не зрозумів, що насправді відбувається. Через деякий проміжок часу почув як стукнули двері і про себе подумав, що просто не зачинив їх. Тоді вже прокинувся було приблизно о 04 годині, тільки почало світати та вийшов на двір та побачив, що виставлена шибка у вікні саме в тій кімнаті де стоїть ліжко на якому лежить паралізована мати. Крім того, відчинені двері металевої шафи з якої викрадена болгарка та дріль. Почув шум на вулиці та зі слів сусіда ОСОБА_6 дізнався про те, що цієї ночі хтось намагався вчинити крадіжку і з його домоволодіння і з сусіднього. Тоді він повернувся до хати і виявив крадіжку відеокамери, яка йому повернута під час досудового розслідування та фотоапарата. Одразу ж викликав співробітників міліції. Просить стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди вартість викрадених речей, які йому не повернуті у сумі 4600 грн., 10860 вартість робіт по встановленню в будинку вікон зі склопакетами і грат, а також 10 тис. грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного правопорушення доведена, саме за правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене з проникненням у житло.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує пом`якшуючі обставини, до яких відносить ту обставину, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, має малолітнього сина 2014 року народження. Але він ніде не працює, посередньо характеризується за місцем постійного проживання, де проживає без реєстрації, враховуючи, що він вчинив корисний злочин стосовно потерпілого похилого віку, який є інвалідом, не вжив заходів до відшкодування завданих збитків, постійно не з`являвся в судове засідання у зв`язку з чим до нього неодноразово застосовувалися примусові заходи у вигляді приводу у судове засідання, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_5 , який наполягав на позбавленні волі обвинуваченого, вважаю, що саме покарання у вигляді позбавлення волі буде достатнім в даному випадку для виправлення та перевиховання обвинуваченого. Але, враховуючи, що він вчинив злочин вперше, має малолітнього сина та проживає спільно з дружиною однією родиною, тобто має стійкі соціальні зв`язки, вчинене ним правопорушення не потягло настання тяжких наслідків, враховуючи дані про особу обвинуваченого та викладені обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважаю за можливе призначити покарання більш м`яке ніж передбачене санкцією ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст.69 КК України. Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України шкода, завдана діями винної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Вина ОСОБА_3 у вчиненні крадіжки особистого майна потерпілого ОСОБА_5 доведена і визначена вартість викраденого майна, яка становить 4600 гривень. Крім того, беззаперечно потерпілий ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.1167 ЦК України має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди, оскільки не виникає сумнів в тому, що злочинними діями обвинуваченого йому завдано моральну шкоду, бо він є інвалідом пенсіонером, доглядає матір похилого віку, яка не має можливості самостійно пересуватися, змушений був становити грати на вікна після проникнення до будинку ОСОБА_3 . Але моральна шкода не може перевищувати завдані матеріальні збитки та на думку суду, є достатньою компенсації у сумі 2 тис. гривень. Крім того, витрати, понесені потерпілим на встановлення грат та металопластикових вікон в будинку є не прямими збитками внаслідок злочинних дій обвинуваченого у зв`язку з чим не можуть бути стягнені з особи, винної у крадіжці майна. Тому, позовні вимоги потерпілого в цій частині слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.69 КК України, ст.ст.п.3 ст.349,370,371,374,376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід стосовно засудженого залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди 4600( чотири тисячі шістсот) гривень та 2000 ( дві тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди..

Речові докази: відеокамеру «Соні XR-150» залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :