Справа №11-544/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Лугового М.Г.,

суддів Захарченка О.П., Лантушенка Ю.Ф.,

з участю прокурора Савостьянової Л.В.,

захисника ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 26 серпня 2010 року, яким

ОСОБА_3, 20.07. ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець с.Набережне (вул.Комсомольська,5), Тростянецького району Сумської області, фактично мешкаючий в м. Суми по вул. Врожайній,99, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст. 185 КК України - до 5 місяців арешту, за ч.З ст. 15 - ч.2 ст.185 КК України- до 4 місяців арешту.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів йому визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим- 5 місяців арешту.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за вчинення таких злочинів.

На протязі 05 і 06 травня 2010 року ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб спільно з невстановленими особами здійснив з використанням належного йому на праві власності автомобіля таємне викрадення металевого контейнеру вантажеємкістю 5 тон вартістю 800грн., належного ОСОБА_4, з дачної ділянки №106, належної потерпілій в садовому кооперативі "Хорос" поблизу с. Хомене Сумського району Сумської області, до якого мався вільний доступ.

Крім цього, на протязі 06 і 08 травня 2010 року ОСОБА_3 повторно, за попередньою змовою групою осіб спільно з невстановленими особами здійснив з використанням належного йому на праві власності автомобіля таємне викрадення металевого контейнеру вантажеємкістю 5 тон вартістю 2500 грн., належного ОСОБА_5, з дачної ділянки №100, належної потерпілому в садовому кооперативі "Хорос" поблизу с. Хомене Сумського району Сумської області, до якого мався вільний доступ.

Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_3 протягом 08-11 травня 2010 року повторно, за попередньою змовою групою осіб спільно з невстановленими особами здійснив з використанням належного йому на праві власності автомобіля таємне викрадення металевого контейнеру вантажеємкістю 5 тон вартістю 800 грн., належного ОСОБА_6, з дачної ділянки №67, належної потерпілій в садовому кооперативі "Хорос" поблизу с. Хомене Сумського району Сумської області, до якого мався вільний доступ.

Також, 11 травня 2010 року, ОСОБА_3, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб спільно з невстановленою особою приїхав на належному йому автомобілі до дачної ділянки №61, належної ОСОБА_7 та території в садового кооперативу "Хорос" поблизу с. Хомене Сумського району Сумської області, до якого мався вільний доступ, де шляхом порізки з використанням газового різака та з метою послідуючого вивезення викраденого з допомогою зазначеного автомобіля дана група осіб намагалася таємно викрасти належний ОСОБА_7 металевий контейнер вартістю 2000 грн., але не довела свої злочинні дії до кінця через затримання ОСОБА_3 а місці події працівниками міліції і через втечу з місця події невстановленого співучасника вчинення злочину.

У поданій апеляції засуджений ОСОБА_3 не оспорює фактичні обставини справи і просить вирок суду змінити, пом"якшивши йому покарання з застосуванням ст. 75 КК України, оскільки він має позитивні характеристики, раніше не судимий, є безробітним, не був ініціатором вчинення інкримінованих йому дій, визнав себе винним, щиро розкаюється у вчиненні злочинів, сприяв розкриттю злочину, подав явки з повинною щодо злочинів, про які слідству раніше було невідомо, а також те, що він додатково покараний у виді конфіскації автомобіля, що є знаряддям вчинення ним злочинів, зареєстрованого як його власність, та з нього стягнуто вартість викраденого ним майна.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, яка вважає належно мотивованою апеляцію засудженого в частині доводів про звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням , засудженого, який підтримав свою апеляцію, думку прокурора про залишення апеляції засудженого без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК , ч.3 ст. 15- ч.2 ст. 185 України, за обставин, викладених у вироку, відповідає обставинам справи і ґрунтується на розглянутих у судовому засіданні доказах, які зібрані у передбаченому законом порядку і яким судом дана належна оцінка.

Покарання ОСОБА_3 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України та відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України, з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину і з урахуванням даних про особу винного та обставин, що пом'якшують покарання.

Згідно вимог ст.75 КК України, звільнення від покарання з випробуванням може бути застосовано судом при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п"яти років.

Тобто, звільнення від покарання у виді арешту з випробуванням законом не передбачається взагалі.

Як вбачається за змістом ст.51 КК України, такі покарання, як обмеження волі і позбавлення волі на певний строк, є покараннями, більш тяжкими ніж арешт.

Враховуючи обставини справи, колегія судців не вбачає достатніх підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_3 більш м"якого покарання, ніж арешт, в тому числі такого покарання, як виправні роботи в умовах, коли засуджений фактично ніде не працює, а тому, відповідно до вимог ст. 57 КК України, призначення такого виду покарання буде протиправним.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції ОСОБА_3 призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Тому колегія не знаходить підстав для задоволення апеляції засудженого і зміни вироку суду першої інстанції та пом'якшення призначеного засудженому покарання.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 26 серпня 2010 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляцію засудженого - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_1 ОСОБА_9