Кримінальне провадження № 1-кп/760/894/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене 18.03.2015 року до ЄРДР за № 0002518, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, такого, який працює приватним підприємцем, є засновником ТОВ «Команд-К», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , 12.09.2013 року, приблизно о 19 годині 40 хвилин, знаходячись в підсобному приміщенні магазину «Лайф», що розташований по вул. Вадима Гетьмана, 40-А в м. Києві, помітивши на стільці сумку з особистими речами ОСОБА_6 , вирішив таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою наживи та власного матеріального збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб в підсобному приміщенні магазину «Лайф», що розташований по вул. Вадима Гетьмана, 40-А в м. Києві, 12.09.2013 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчинені крадіжки, переклав сумку ОСОБА_6 з стільця на стіл, після чого дістав з сумки гаманець з грошима, звідки відрахував гроші різним номіналом купюр, в сумі 7400 гривень, які поклав до кишені штанів, та став зберігати при собі, чим вчинив таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 та спричинив останньому матеріальну шкоду, на загальну суму 7400 гривень.

Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, гаманець поклав назад до сумки, яка належить ОСОБА_6 , та вийшов з підсобного приміщення магазину «Лайф» з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні 12.09.2013 року, приблизно о 19 год. 50 хв., в підсобному приміщенні магазину «Лайф», що розташований по вул. Вадима Гетьмана, 40-А в м. Києві, таємного викрадення чужого майна потерпілого ОСОБА_6 , а саме грошових коштів в сумі 7 400 грн., які він дістав із сумки потерпілого (крадіжка) при обставинах, що викладені у фабулі даного вироку, не визнав.

ОСОБА_8 пояснив суду, що потерпілого ОСОБА_6 він знає, оскільки приблизно з 2010 по 2013 рік неофіційно працював у нього в магазині «Лайф», який знаходився за адресою: м. Київ, вул. В. Гетьмана, 40-а. Він забезпечував фінансову діяльність в даному магазині.

12.09.2013 року він перебував у магазині «Лайф» та приблизно в другій половині дня до магазину приїхав ОСОБА_9 . В той день в магазині працювали також ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Під час перебування ОСОБА_9 в магазині, вони з ним спілкувалися, в підсобному приміщенні їли та пили пиво. Приблизно о 22:00 год., 12.09.2013 року разом з ОСОБА_12 вийшли з магазину, він особисто його зачинив і вони роз`їхалися. Коли приїхав додому, забрав своїх батьків та поїхав до м. Миколаїв. Приблизно через тиждень, йому зателефонував ОСОБА_9 , повідомивши, що він злодій, звинуватив його у крадіжці (чого саме він не сказав), висловився в його бік нецензурними словами та сказав забрати свої речі з магазину і більше не приходити на роботу. Він, нічого у нього не запитуючи, оскільки ОСОБА_9 був дуже агресивний, нічого не забравши зі своїх речей, з магазину поїхав додому. Після цього конфлікту він намагався зателефонувати ОСОБА_13 , з метою повернення йому речей, які були в магазині «Лайф» та грошей, які він вклав у його організацію, на що ОСОБА_14 відповів, що він йому нічого не винен, і ніяких речей в нього не має. Після даної події вони з ОСОБА_15 більше не спілкувалися. Але ОСОБА_16 через третіх осіб періодично передавав йому погрози.

Щодо обставин, зафіксованих на відео, наданому потерпілим ОСОБА_16 , зазначив, що дійсно на ньому зображений він, проте кошти він діставав із власної сумки.

10.03.2015 року до нього приїхали працівники міліції та повідомили, що ОСОБА_16 звернувся до міліції із заявою, у якій звинувачує його у крадіжці грошей. Вважає дії ОСОБА_17 недобросовісною конкуренцією, так як вони займаються одним видом діяльності, а, надані через тривалий проміжок часу, докази неналежними та недопустимими, такими, що зібрані з порушеннями.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення доводиться наданими в судовому засіданні стороною обвинувачення та перевіреними доказами, а саме:

Показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що з 2009 року він у своїй власності має магазин «Лайф», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В. Гетьмана, 40-А. Магазин займається продажем мобільних телефонів, стартових пакетів та аксесуарів до мобільних телефонів.

12.09.2013 року він прийшов до магазину «Лайф» перевірити персонал. На той момент в магазині знаходилися працівники магазину продавці-консультанти ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Коли він зайшов до магазину, та потім зайшов до підсобного приміщення магазину, то в даному приміщенні перебував ОСОБА_8 , який сидів на стільці за столом та щось переглядав у комп`ютері. В подальшому, він поклав на стілець, який знаходився поряд з стільцем, на якому сидів ОСОБА_8 , свою сумку, з якою прийшов до магазину. В сумці знаходився його гаманець чорного кольору, в якому знаходилися гроші в сумі 19 525 гривень різними купюрами, за продаж мобільних телефонів, які він продав 12.09.2013 року. Повернувшись приблизно через п`ятнадцять хвилин, він зайшов до підсобного приміщення магазину та помітив, що його сумка лежала не на стільці, де він її залишав, а на столі по ліву сторону під стіною. В подальшому він дістав із сумки свій гаманець та виявив, що в гаманці відсутні гроші в сумі 7 400 гривень. Через технічні несправності сервера він не міг одразу переглянути відеозапис з камер спостереження, розташованих в підсобному приміщенні його магазину, оскільки ОСОБА_8 намагався знищити відеозапис з сервера, але коли він переглянув відеозапис, то побачив, що гроші з гаманця 12.09.2013 року викрав працівник магазину ОСОБА_8 та з даного приводу він звернувся із заявою до міліції. ОСОБА_8 він звільнив з магазину в листопаді 2013 року, оскільки він не пройшов стажування.

Показаннями допитаного в суді свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який показав суду, що з кінця липня 2013 року він знаходився на стажуванні на посаді продавець-консультант магазину «Лайф», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В. Гетьмана, 40-А. Власником магазину був ОСОБА_6 .

12.09.2013 року, приблизно 19:30 год., він перебував на своєму робочому місці в магазині «Лайф», також в магазині перебували його колеги ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , який на той час проходив стажування на посаду адміністратора даного магазину. Приблизно о 19:00 год., 12.09.2013 року до магазину прийшов власник ОСОБА_6 . Він прийшов разом зі своїм товаришем, якого він не знає. ОСОБА_19 разом з товаришем зайшли до магазину та направилися в підсобне приміщення, в якому знаходилися їхні особисті речі та товар. Він звернув увагу, що в ОСОБА_6 на плечі знаходилася чорна шкіряна сумка. Побувши в підсобному приміщенні пару хвилин, ОСОБА_19 , його товариш та ОСОБА_8 вийшли з підсобного приміщення та пішли на вулицю. Він в той час перебував у торговій залі магазину. Потім він зайшов до підсобного приміщення у робочих справах, в приміщенні нікого не було, та звернув увагу, що на стільці червоного кольору, який знаходився біля столу, лежала сумка ОСОБА_6 , оскільки він схилявся над даним стільцем та користувався комп`ютером. Потім він вийшов з підсобного приміщення та, перебуваючи в торговій залі, побачив, що з вулиці повернувся ОСОБА_8 , який тримав пакет з продуктами харчування та направився в підсобне приміщення. Через декілька хвилин до магазину повернувся ОСОБА_6 та також пішов до підсобного приміщення. Приблизно о 20:30 год., 12.09.2013 року, він пішов додому, а ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишилися в магазині.

12.09.2013 року ОСОБА_8 до магазину прийшов із барсеткою, яку він зазвичай залишав на своєму столі в підсобному приміщенні, але не за тим столом де ОСОБА_6 лишав свою сумку.

13.09.2013 року, приблизно о 09:00 год., до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_8 та попросив, щоб він сказав йому пароль від камер відео-спостереження, розташованих в магазині. Він продиктував пароль та в телефоні чув звук сервера на неправильне введення пароля. Після чого, ОСОБА_20 повідомив йому, що він розбереться сам. Потім йому зателефонував ОСОБА_6 та також попросив щоб він назвав йому вказаний пароль. Вказував, що йому телефонував ОСОБА_8 та попросив, щоб він раніше прийшов на роботу та зробив неможливим перегляд запису з камер спостереження. На його питання до ОСОБА_8 навіщо йому це потрібно, він повідомив, що зробив помилку, яка може йому дорого коштувати. Його прохання він не виконав.

13.09.2013 року, коли він перебував на роботі, приїхав ОСОБА_8 та попросив його відімкнути сервер, на якому зберігається відеозаписи з камер спостереження, розташованих в магазині. Він відімкнув сервер та ОСОБА_8 забрав його, але з якою метою він не повідомляв. Вів він себе неадекватно, схвильовано, нервово. В подальшому він дізнався від ОСОБА_6 , що 12.09.2013 року, коли він перебував у магазині, в нього зникли з сумки гроші. Через деякий час ОСОБА_6 показав їм відеозапис з камери спостереження, розташованої в підсобному приміщенні, на якому видно як 12.09.2013 року, приблизно о 19:55 год., з сумки ОСОБА_6 , ОСОБА_20 дістає гаманець та бере звідти гроші. В подальшому він зрозумів навіщо ОСОБА_8 просив його видалити відеозапис з камер спостереження у магазині.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суду показав, що з кінця липня 2013 року, він працює в магазині «Лайф», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В. Гетьмана, 40-А, на посаді продавця консультанта. Власником магазину є ОСОБА_6 .

12.09.2013 року, приблизно 19:30 год., він перебував на своєму робочому місці в магазині «Лайф», також в магазині перебували його колеги ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , який на той час проходив стажування на посаду адміністратора даного магазину. Приблизно о 19:45 год., 12.09.2013 року, до магазину приїхав власник ОСОБА_6 , який одразу направився в підсобне приміщення, в якому знаходяться їхні особисті речі та товар. Він звернув увагу, що в ОСОБА_6 на плечі знаходилася чорна шкіряна сумка. Побувши в підсобному приміщенні пару хвилин, ОСОБА_19 , його товариш та ОСОБА_8 вийшли з підсобного приміщення та пішли на вулицю. Він в той час перебував у торговій залі магазину за комп`ютером. Потім він зайшов до підсобного приміщення у справах, та звернув увагу, що на стільці червоного кольору, який знаходився біля столу, лежала сумка ОСОБА_6 . Взявши потрібні його речі, він вийшов з підсобного приміщення. Потім з вулиці повернувся ОСОБА_8 , який тримав пакет з продуктами харчування, та направився в підсобне приміщення. Через деякий час він зайшов до підсобного приміщення та побачив, що ОСОБА_8 сидить на червоному стільці, де лежала сумка ОСОБА_6 , а сумка в той момент знаходиться на столі, за яким сидить ОСОБА_8 , під стіною по його ліву руку. Потім він вийшов з приміщення, а ОСОБА_8 попросив його, щоб він зачинив за собою двері до підсобного приміщення, які вони майже ніколи не закривають. Через декілька хвилин ОСОБА_6 повернувся з вулиці та зайшов до підсобного приміщення. Приблизно о 20:00 год., 12.09.2013 року, він пішов додому, а ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишилися в магазині.

12.09.2013 року ОСОБА_8 до магазину прийшов зі своєю барсеткою, яку він зазвичай залишав на своєму столі в підсобному приміщенні, але не за тим столом, де ОСОБА_6 лишав свою сумку.

13.09.2013 року, приблизно о 09:45 год., він прийшов до магазину на роботу та від співробітника ОСОБА_18 дізнався, що в ОСОБА_6 12.09.2013 року, коли він перебував у магазині, зникли з сумки гроші. Через деякий час ОСОБА_6 показав їм відеозапис з камери спостереження, розташованої в підсобному приміщенні, на якому видно як 12.09.2013 року, приблизно о 19:55 год., з сумки ОСОБА_6 , ОСОБА_20 дістає гаманець та бере звідти гроші.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується такими, дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.03.2015 року потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якої 12.09.2013 року, в приміщенні магазину «Лайф», що розташований по вул. Вадима Гетьмана, 40-А в м. Києві, наглядно знайомий ОСОБА_21 таємно викрав його гроші в сумі 7 400 гривень (а.с. 46-48);

- даними заяви ОСОБА_6 з проханням долучити як доказ до матеріалів кримінального провадження диск з відеозаписами камери спостереження, яка розташована в підсобному приміщенні магазину «Лайф» за адресою: АДРЕСА_2 , з фіксаціє протиправних дій ОСОБА_8 (а.с. 49);
- даними протоколу перегляду відеозапису від 23.04.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , згідно даних якого, в приміщенні службового кабінету №16 Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві було проведено огляд СD-R диску, наданого останнім. При відкритті вказаного диску, за допомогою комп`ютеру, на ньому наявні чотири відео файл під назвою: Камера 3_04_R_00, Камера 2_03_R_00, Камера 1_02_R_00. При відкритті файлу Камера 3_04_R_00 встановлено, що запис проводиться 12.09.2013 року, в період часу з 19:40:39 годин по 20:00:00 годин. В ході перегляду даного відеозапису встановлено, що проводиться відеозапис з камери спостереження, яка розташована в підсобному приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_2 . З даного відео файлу встановлено обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення (а.с. 51-52);
- даними протоколу перегляду відеозапису від 17.07.2015 року, згідно якого в приміщенні службового кабінету №16 Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві за в присутності обвинуваченого ОСОБА_8 було проведено огляд СD-R диску. При відкритті вказаного диску за допомогою комп`ютеру, на ньому наявні чотири відео файл під назвою: Камера 3_04_R_00, Камера 2_03_R_00, Камера 1_02_R_00. При відкритті файлу Камера 3_04_R_00 встановлено, що запис проводиться 12.09.2013 року, в період часу з 19:40:39 годин по 20:00:00 годин. В ході перегляду даного відеозапису встановлено обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто вчинення 12.09.2013 року, приблизно о 19 год. 50 хв., в підсобному приміщенні магазину «Лайф», що розташований по АДРЕСА_2 , таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , а саме грошових коштів в сумі 7 400 грн., які він дістав із сумки потерпілого (крадіжка) (а.с. 53-54);
- СD-R диском з відеозаписом з камер відеоспостереження, розміщених в приміщенні магазину «Лайф» за адресою: АДРЕСА_2 , який був оглянутий судом, а також переглянуто відеоматеріали, розміщені на ньому, з яких встановлено обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто вчинення 12.09.2013 року, приблизно о 19 год. 50 хв., в підсобному приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що розташований по АДРЕСА_2 , таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , а саме грошових коштів в сумі 7 400 грн.(а.с. 55);
- видатковою накладною №120913 від 12.00.2013 року про реалізацію СПД ОСОБА_6 мобільних телефонів на загальну суму 19 525 гривень 12.09.2013 року (а.с. 50);
- іншими матеріалами в їх сукупності.

Аналізуючи зібрані та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведеною у повному обсязі, а його доводи про відсутність в його діях будь-якого злочину та умислу на збагачення за рахунок майна потерпілого, суд оцінює критично, так як вони повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_22 , які логічні, послідовні, взаємоузгоджуються та доповнюються іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, не викликають сумнівів у суду, з яких встановлено фактичні обставини події. Дії обвинуваченого були об`єднані єдиним умислом, з метою таємного викрадення матеріальних цінностей, а саме грошових коштів потерпілого ОСОБА_6 .

Такі дії обвинуваченого, які вирізняються своєю узгодженістю та цілеспрямованістю, чітким спрямуванням на таємне викрадення матеріальних цінностей з метою особистого матеріального збагачення, підтверджують наявність умислу на таємне викрадення чужого майна. Спосіб вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим свідчить про спрямованість умислу на вчинення вищевказаних протиправних дій.

Доводи обвинуваченого та його захисника про недопустимість доказів суд розцінює як такі, що дані з метою способу захисту, пом`якшення покарання та уникнення обвинуваченого відповідальності за вчинене, а тому оцінює їх критично і не може прийняти до уваги, оскільки вони не підтвердженні жодними даними, є надуманими, не логічними та спростовуються фактичними обставинами провадження.

Всі докази, надані стороною обвинувачення, є достовірними, належними та допустимими, зібраними відповідно вимог кримінального процесуального законодавства, не викликають сумнівів у суду.

З огляду на викладене, аналізуючи зібрані та перевірені докази у їх сукупності, розглядаючи провадження в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер суспільної небезпеки ним скоєного, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_8 вчинив умисний, корисливий злочин. Як особа, ОСОБА_8 , за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, не одружений, працює та має стабільний дохід, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшували чи обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, думку державного обвинувачення, із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, відношення до вчиненого, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, а також і те, що вчинений ним злочин віднесений до злочинів середньої тяжкості згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Обране обвинуваченому таке покарання, за глибоким переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам провадження, але і особі обвинуваченого ОСОБА_8 , є необхідне й достатнє для його можливого виправлення та попередження нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_8 у вигляді особистого зобов`язання, з обов`язком прибувати до суду за кожною вимогою, - до набрання вироком чинності, - залишити без змін.

Речові докази:

- диск CD-R, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження, розміщених в приміщенні магазину «Лайф» за адресою: м. Київ, вул. В. Гетьмана, 40-А, який згідно постанови слідчого СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві від 23.04.2015 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002518, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: