Справа № 420/296/16-к
Провадження № 11-сс/782/29/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2016 року колегія суддів апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, громадянина України, раніше не судимого, працюючого фельдшером швидкої медичної допомоги Білолуцької лікарні, зареєстрованого та проживаючого у буд. АДРЕСА_1 ,

на ухвалу слідчого судді Новопсковського районного суду Луганської області від 29.01.2016 року про задоволення клопотання слідчого СВ Новопсковського відділу поліції ГУНП України в Луганській області ОСОБА_8 та обрання ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000042 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :
Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Органи досудового слідства підозрюють ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, а саме п.12.1. Правил дорожнього руху, які спричинили смерть потерпілого, за наступних обставин.

28 січня 2016 року приблизно о 9 годині 40 хвилин ОСОБА_7 , керуючи автомобілем ВАЗ-21013 державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі Т-13-02 Танюшевка-Артемівськ у напрямку із смт Білолуцьк до с.Можняковка Новопсковського району Луганської області, не врахував дорожню обстановку на даній ділянці траси, не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого виїхав за межі проїжджої частини, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка везла на санчатах малолітню ОСОБА_10 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому зовнішньої кісточки лівого гомілковостопного суглоба та забій стегна зліва, а малолітня ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми, ВЧМТ, перелому зводу та основи черепа, мозкової коми 4 ступеню, саден голови та обличчя, субарахноїдального крововиливу, травматичного розриву барабанних перетинок, забою органів грудної клітини, аспіраційного синдрому, забою органів черевної порожнини, закритого осколкового перелому правого стегна зі зміщенням, травматичного шоку некомпенсованого незворотного, від яких померла в той же день у лікарні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Посилається на відсутність зазначених в ухвалі слідчого судді ризиків. Зокрема, зазначає, що підозрюваний повністю визнав вину, після вчинення ДТП надав невідкладну медичну допомогу потерпілим, особисто викликав швидку медичну допомогу та поліцію на місце пригоди, вжив заходів для доставки малолітньої ОСОБА_10 до хірургічного відділення Новопсковської РТМО, після чого самостійно з`явився до відділку поліції, де надав пояснення з приводу ДТП. Таким чином, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 має на меті переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Крім того, в порушення вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце роботи и проживання, міцні соціальні зв`язки та гарну репутацію, раніше не судимий і не притягувався до кримінальної відповідальності, а вчинене ним правопорушення має необережну форму вини.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та надали аналогічні її змісту пояснення; прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, що зашкодять інтересам розслідування та судового розгляду кримінальної справи.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі зазначені в ст.178 КПК України обставини, що стосуються особи підозрюваного та вчиненого кримінального правопорушення.

Дані вимоги закону слідчим суддею не виконані в повному обсязі.

Слідчий суддя цілком вірно дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, обґрунтувавши свої висновки посиланням на вагомість наданих слідством доказів, зокрема, протоколом огляду місця події та поясненнями свідків.

Разом з тим, слідчий суддя лише формально послався на доведеність у судовому засіданні передбачених ст.177 КПК України ризиків, зокрема ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідка та перешкоджання кримінального провадження іншим чином, обґрунтувавши свої висновки посиланням на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, його вік та стан здоров`я.

Проте самі по собі тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, його вік та стан здоров`я, за відсутності інших об`єктивних даних, ніяким чином не можуть свідчити про його намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або незаконно впливати на потерпілого, свідка та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, слідчим суддею не враховані інші передбачені статтею 178 КПК України обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема міцність соціальних зв`язків потерпілого у місті його постійного проживання, наявність постійного місця роботи у якості фельдшера швидкої медичної допомоги Білолуцької лікарні, гарну репутацію за місцем роботи і проживання, відсутність судимостей. За таких обставин не вбачається підстав вважати, що підозрюваний має намір переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчим суддею не враховано повне визнання підозрюваним ОСОБА_7 своєї вини та його поведінка після вчинення ДТП, які свідчать про відсутність наміру незаконно впливати на потерпілого чи свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, мотивуючи обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд помилково послався на п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, який передбачає ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що прокурором не доведено наявності щодо підозрюваного ОСОБА_7 ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а слідчий суддя не надав цьому належної оцінки і всупереч вимогам статті 178 КПК України не врахував наявності обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Не доведено слідчим і прокурором і недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, згідно п.2 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення але не доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За таких умов підстав для обирання ОСОБА_7 запобіжного заходу, в тому числі у вигляді особистого зобов`язання, закон не передбачає, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати і відмовити слідчому у задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Натомість слід зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого відділу Новопсковського ВП ГУНП України у Луганській області, прокурора Новопсковського відділу Старобільської місцевої прокуратури та суду.

Керуючись статтями 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новопсковського районного суду Луганської області від 29.01.2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому СВ Новопсковського відділу поліції ГУНП України в Луганській області ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зобов`язати підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого відділу Новопсковського ВП ГУНП України у Луганській області, прокурора Новопсковського відділу Старобільської місцевої прокуратури та суду.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти негайно.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

__________________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3