Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/468/15-к
Провадження по справі № 1-кп/281/45/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 рокусмт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лугини кримінальне провадження №0000102 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чигири Коростенського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.289 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 10.05.2015 року близько 02 год.00 хв., перебуваючи в смт.Лугини Лугинського району, біля багатоповерхового будинку №21 по вул.К.Маркса побачив мотоблок марки "Кентавр" з саморобним причепом, яким вирішив незаконно заволодіти.

20 травня 2015 року близько 22 год 00 хв. ОСОБА_4 з метою незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом на попутному автотранспорті приїхав в смт.Лугини. Почекавши декілька годин до настання ночі, близько 2 години 21.05.2015 ОСОБА_6 підійшов до багатоповерхового будинку за адресою АДРЕСА_2 , де виявив зазначений мотоблок марки "Кентавр" з саморобним причепом. При їх огляді ОСОБА_4 побачив, що до причепу металевим ланцюгом прив`язаний велосипед марки "Аист" та вирішив його вкрасти.

Після цього ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та на заволодіння транспортним засобом, не маючи права на керування транспортним засобом та права розпоряджатися ним, а також не маючи дозволу від власника мотоблоку ОСОБА_5 на користування останнім, ОСОБА_4 переконавшись, що біля вказаного будинку відсутні сторонні особи, завантажив на саморобний причеп мотоблоку велосипед марки "Аист" та відкотив мотоблок марки "Кентавр" 2011 року випуску із саморобним причепом на декілька метрів від вищевказаного будинку, після чого завів мотоблок та поїхав в м.Коростень.

Отже, ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом мотоблоком марки "Кентавр" 2011 року випуску вартістю 4988,00грн. з саморобним причепом вартістю 1747,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 шкоду на суму 6735,00грн., а також таємно викрав належний останньому велосипед марки "Аист" вартістю 730,00 грн., а всього спричинив потерпілому ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 7465,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України та діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність свою визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та дав показання, що дійсно незаконно заволодів транспортним засобом мотоблоком "Кентавр" з саморобним причепом та викрав велосипед марки "Аист", що належали потерпілому.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному іншими учасниками процесу не оспорюється.

Потерпілим ОСОБА_5 до початку судового розгляду подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення 1261,00грн. майнової шкоди та 15000грн. моральної шкоди, який потерпілий в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов визнав частково, вважає, що моральна шкода підлягає стягненню у меншому розмірі.

В зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні винним себе у вчиненні злочинів визнав повністю, погоджується з фактичними обставинами справи, розуміє вірно зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, яка повністю узгоджується з матеріалами справи і ніким із учасників процесу не оспорюється, суд, на підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, визнає недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Приймаючи до уваги показання обвинуваченого, оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 в крадіжці чужого майна і такі його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України та в незаконному заволодінні транспортним засобом та кваліфікує такі дії за ч.1 ст.289 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме дані злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, раніше не судимий.
У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, обвинуваченого - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, застосувавши ч.1 ст. 70 КК України, призначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і необхідності застосування ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, який на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення нових злочинів та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 в частині відшкодування майнової шкоди, яка складається із витрат на пальне для забезпечення розшуку викраденого транспортного засобу та його доставляння працівниками органу внутрішніх справ, які поніс потерпілий, не підлягає задоволенню, оскільки роботу по розшуку транспортних засобів відповідно до розділу 22 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року №111 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за №576/16592 проводять органи дорожньо-патрульної служби разом із органами внутрішніх справ, в тому числі проводять розшук та доставляння викраденого транспортного засобу за рахунок державного бюджету.
Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого, характеру та страждань потерпілого, яких він зазнав в результаті дій обвинуваченого, стану здоров`я потерпілого, виходячи із засад розумності та справедливості, на думку суду, підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 6000 грн.
Судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 129,369-371,373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити йому за даною статтею покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.289 ч.1 КК України і призначити йому за даною статтею покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.70 КК України, міру покарання ОСОБА_4 , обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді трьох років позбавлення волі .
Згідно ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В решті позову відмовити.
Речові докази: мотоблок марки "Кентавр", причеп та велосипед марки"Аист" залишити у володінні власника ОСОБА_5 .

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1