АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2015 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольховець, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який проживає : АДРЕСА_2 , раніше не судимого
засудженого за ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України на 14 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, за ч.3 ст.289 КК України на 10 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим 14 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15 167 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

21.03.2014 року, близько 14.40 годин, він, перебуваючи на території гребного каналу на косі ж/м Перемога-6 у м. Дніпропетровську, побачив ОСОБА_10 , який в зазначений час приїхав на автомобілі марки ВАЗ 2107 д/з НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 , який ОСОБА_7 визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізовуючи свій раптово виниклий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто на умисне з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у користувача всупереч його волі, поєднане з насильством, небезпечним для життя потерпілого, та з метою реалізації свого злочинного умислу та уникнення можливого опору потерпілого, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій раптово виниклий умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, тримаючи у невстановленій руці ніж, підійшов до ОСОБА_10 , та зі значною силою завдав останньому один удар ножем в область шиї ззаду, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення на спині ліворуч в проекції 2-го грудного хребця по паравертебральній лінії, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що зумовило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Після завданого удару ОСОБА_10 впав на землю.
ОСОБА_7 , доводячи до кінця свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто на умисне з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у користувача всупереч його волі, поєднане з насильством, небезпечним для життя потерпілого, та на умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, нахилився до ОСОБА_10 , який лежав на землі, та наніс ще не менш двох ударів ножем в область життєво важливих органів, а саме в область спини та серця, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч з раною в проекції 4-го міжребір`я по навколо грудній лінії, з ушкодженням внутрішніх органів: пересіченням 5-го ребра, ушкодженням внутрішньої грудної артерії, крайового ушкодження 3-го сегменту лівої легені з явищами гемо пневмотораксу (800 мл крові в плевральній порожнині), які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а також проникаючого спинномозкового колото-різаного поранення на межі нижно-грудного та поперекового відділу хребта, повного пересічення спинного мозку та ушкодження кісткових структур хребта, повного пересічення спинного мозку з розвитком в посттравматичному періоді нижньої параплегії та порушення функції тазових органів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин, а саме умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_10 було надано медичну допомогу.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто на умисне з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у користувача всупереч його волі, поєднане з насильством, небезпечним для життя, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, не відходячи від ОСОБА_10 , що лежав на землі на території гребного каналу на косі на ж/м Перемога-6 у м. Дніпропетровську, ОСОБА_7 дістав із правої зовнішньої кишені, одягнутих на ньому штанів, ключі від механізму запалювання автомобіля, який належить на правах власності ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_7 , заволодівши ключами від механізму запалення автомобіля, підійшов до вказаного автомобілю, протиправно, без дозволу користувача транспортного засобу, тобто всупереч волі останнього, відчинив праві передні двері автомобіля, сів на водійське сидіння і завівши вказаний автомобіль із застосуванням ключа запалювання, залишив місце скоєння злочину.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме, закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів та злочин передбачений ч. 3 ст. 289 КК України, а саме, незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, небезпечним для життя потерпілого.
В апеляційній скарзі:

-прокурор, що приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання за ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України у вигляді 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, за ч.3 ст.289 КК України у вигляді 12 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Зазначає, що ОСОБА_7 не працює, суспільно-корисною працею не займається, своєї вини не визнав, матеріальну та моральну шкоду не відшкодував, характеризується посередньо, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, що судом визнано обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною. Саме злочинні дії ОСОБА_7 змінили суттєво життя потерпілого. Крім цього, судом не в повній мірі враховано всі обставини вчинення замаху на умисне вбивство, корисливий мотив його скоєння, кількість та спосіб нанесення потерпілому ударів, використання ножу під час вчинення вбивства та поведінка обвинуваченого після скоєння вказаного кримінального правопорушення. Не зважаючи на спричинення потерпілому ножових поранень, розуміючи, що ОСОБА_10 спливає кров`ю та не може здійснити жодного руху чи викликати швидку медичну допомогу, усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, ОСОБА_7 залишив його у безпорадному стані. Вказані обставини вчиненого злочину та спосіб їх скоєння, поведінка обвинуваченого в процесі та після його вчинення, відношення ОСОБА_7 до скоєного злочину свідчать про високий ступінь небезпечності злочинного діяння та визначають відношення обвинуваченого до загальноприйнятих моральних та людських цінностей;

-обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду в повному обсязі,а справу направити на новий судовий розгляд. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Суд необґрунтовано відкинув справжні покази свідків і взяв до уваги надумані, штучно створені покази зацікавлених осіб. Суд грубо порушив кримінальний процесуальний Закон та Конституцію України. Вважає, що справа сфабрикована, а докази штучно створені.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, проти апеляційної скарги прокурора заперечував, думку адвоката, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, пояснення потерпілої, яка просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого не підлягають задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винність ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку.

Як убачається з апеляційної скарги, прокурор висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України не оспорює.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні покарання ОСОБА_7 судом було враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є особливо тяжкими, ступінь здійснення злочинного наміру на вбивство та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, які не залежали від волі обвинуваченого, відомості про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України є не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, посередньо характеризується. Відповідно до ст.66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено, а обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Даних, які б давали підстави вважати, що суд призначив ОСОБА_7 м`яке покарання, перевіркою матеріалів провадження не встановлено і в апеляційній скарзі прокурора не наведено. З цих підстав доводи прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість є необґрунтованими.
З огляду на викладене суд, дотримуючись вимог статей 50, 65 КК України, призначив ОСОБА_7 покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, ухвалив законне та вмотивоване рішення.
Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого щодо порушення судом кримінально-процесуального Закону, невідповідністі висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також твердження про те, що кримінальне провадження було сфабриковане, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.
Життя людини, відповідно до ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, а в ст. 27 Основного Закону наголошується, що кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити людину життя. Тому злочини проти життя становлять велику суспільну небезпеку.

В даному випадку, не зважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме показами потерпілого ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом огляду місця події від 21.03.2014 року, висновками експертів та іншими доказами, які були досліджені та добуті як в ході досудового слідства так і в судовому засіданні.

Будь-яких суттєвих доказів щодо сфабрикування вказаного кримінального провадження, порушення кримінально-процесуального Закону та неправильної кваліфікації дій, обвинуваченим в апеляційній скарзі наведено не було.

При перевірці матеріалів кримінального провадження істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_17 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженому в той самий строк з моменту отримання ним копії ухвали апеляційного суду

Судді: