Іменем України
Дата документу 29.09.2015
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі- ОСОБА_2 ,
за участю прокурора- ОСОБА_3 ,
потерпілої- ОСОБА_4 ,
обвинуваченого- ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, -
ОСОБА_5 , обіймаючи, згідно розпорядження № 406-п від 28.04.2014, посадудиректора відділення № 84 у м. Полтаві ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», розміщеного за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, 33, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, наділеною повноваженнями з виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зловживаючи своїми службовими повноваженнями, вчинив злочини за наступних обставин.
14.05.2014 року ОСОБА_5 , умисно, використовуючи свої службові повноваження всупереч інтересам ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, зловживаючи довірою своєї знайомої ОСОБА_4 , умовив її відкрити депозитний рахунок у вказаному банку та розмістити там 256925 грн. за умови нарахування 25 % річних, не маючи на меті повертати ці кошти вкладнику. Погодившись на таку пропозицію, ОСОБА_4 передала ОСОБА_5 вказану суму.
З метою переконання потерпілої у дійсності укладеного договору та розміщення вкладу ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 копії вказаних фіктивних документів.
Укладений із ОСОБА_4 договір ОСОБА_5 у балансі банку не облікував, депозитний рахунок за ним не відкрив та не забезпечив проведення депозитної операції по внесенню вкладу на банківський рахунок. Отриманими від ОСОБА_4 коштами ОСОБА_5 заволодів та розпорядився на власний розсуд, внісши їх на свій депозитний рахунок, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду у великих розмірах, спричинивши при цьому тяжкі наслідки.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.190 КК України визнав повністю та розкаявся у вчиненому. Пояснив, що з кінця квітня по вересень 2014 року обіймав посадудиректора відділення № 84 у м. Полтаві ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, 33. У травні 2014 року він звернувся до своєї давньої знайомої ОСОБА_4 з проханням внесення нею своїх коштів, які зберігала на депозитному рахунку іншого банку на депозит у ввіреному йому банку. На це вона погодилась. Зустрівшись 14.05.2014 року у м. Полтава ОСОБА_4 передала йому кошти в сумі 256925 у відділенні № 84 ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, 33, де він отримав ці кошти та склав і видав їй фіктивні договір та квитанцію про внесення коштів як вклад під 25 % річних. В подальшому частину цих коштів поклав собі як депозит, а іншу частину витратив на власні потреби. На даний час повністю відшкодував завдану шкоду. Обвинувачення по ч.1 ст.366 КК України не визнає та вважає, що його дії за цим обвинуваченням мають бути перекваліфіковані на ч.1 ст.358 КК України. По ч.2 ст.364-1 КК України свою вину не визнав, вважаючи, що указане обвинувачення не підтвердилось.
Окрім того, судом досліджено такі докази.
Так, потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 за обставин, зазначених вище. Зазначила, що на даний час ОСОБА_5 кошти їй повернуті повністю, претензій до нього не має. Не настоювала на реальному позбавленні його волі.
Згідно квитанції №4789028 від 14.05.2014 року ОСОБА_4 сплатила ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» 256925 грн., а банк відповідно їх прийняв. Про що мається підпис ОСОБА_4 та печатка і підпис банку (а.с.52).
Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що з 06.05.2014 року вона працювала на посаді заступника керуючого відділення №84 у м. Полтава ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ». 14.05.2014 року вона перебувала на робочому місці, однак не укладала будь-яких договорів із ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 24.06.2015 року до відділення №3 ПУМБ у м. Полтава як правонаступника прав та обов`язків ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» звернулась ОСОБА_4 , яка пред`явила депозитний договір та квитанцію від 14.05.2014 року, однак їх у базі даних банку не виявилось. Остання також повідомила, що гроші передала особисто бувшому керуючому відділенням 84 банку ОСОБА_5 . В ході проведення перевірки останній ці відомості підтвердив та пояснив, що використав гроші на часткове погашення своєї іпотеки.
Свідок ОСОБА_8 , яка у травні 2014 року працювала старшим касиром відділення № 84 у м. Полтава ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» підтвердила, що 14.05.2014 року ОСОБА_5 поклав на власний картковий рахунок, відкритий у цьому відділенні банку 149000 грн. Водночас пояснила, що цього дня від ОСОБА_4 грошових коштів не отримувала, хоча протягом дня постійно працювала на робочому місці.
Свідок ОСОБА_9 , який працює на посаді начальника Управління розслідувань та взаємодії з правоохоронними та судовими органами влади ДБ ПАТ «ПУМБ» пояснив, що під час службового розслідування було встановлено, що грошовими коштами ОСОБА_4 заволодів ОСОБА_5 про що було повідомлено правоохоронні органи. На даний час збитки потерпілій відшкодовані і банк до ОСОБА_5 претензій не має.
Наявність у ОСОБА_5 повноважень службової особи в банківській сфері юридичної особи приватного права «Банку Ренесанс Капітал» підтверджуються його посадовою інструкцією із якою він був завчасно ознайомлений (т.2 а.с.136-143).
Сукупність указаних доказів, які судом визнаються належними і допустимими «поза розумним сумнівом» підтверджує провину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 190 КК України знайшла своє підтвердження у суді, оскільки встановлено, що він вчинив дії, які виразилися у зловживанні повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права, з метою одержання неправомірної вигоди для себе усупереч інтересам юридичної особи приватного права, яке завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам громадян, що спричинило тяжкі наслідки; вчинив дії, які виразилися у службовому підробленні, тобто складанні завідомо неправдивих документів, а також заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою у великих розмірах (шахрайство).
При цьому кваліфікуюча ознака ч.1 ст.366 КК України «внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей» підлягає виключенню із обвинувачення ОСОБА_5 , позаяк за встановлених обставин він склав повністю підроблені документи: договір банківського вкладу та квитанцію, що охоплюється кваліфікуючою ознакою «складання завідомо неправдивих документів». Водночас, видача таких документів ОСОБА_5 не була інкримінована, тому суд позбавлений можливості вийти за межі висунутого в цій частині прокурором обвинувачення.
Заперечення обвинуваченого та його захисника проти обвинувачення за ч.1 ст.366 та ч.2 ст.364-1 КК України спростовуються зібраними у справі доказами, з огляду на таке.
Так, за встановлених обставин справи, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду службової особи юридичної особи приватного права в робочий час і на робочому місці, використовуючи свої службові повноваження та маючи в зв`язку з цим доступ до комп`ютерної техніки банку і його офіційну печатку, а також будучи наділеним контрольними правомочностями щодо усіх документів банку, склав фіктивні банківські документи, підписав їх своїм підписом керуючого відділенням та поставив мокру печатку банку. Тобто такі дії мають діставати кримінально-правову оцінку не за ч.1 ст.358 КК України, а за ч.1 ст.366 КК України, з урахуванням того, що ОСОБА_5 в даному випадку діяв не як приватна, а як службова особа.
Крім того, обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.364-1 КК України підтверджене повністю в ідеальній сукупності зі злочином передбаченим ч.3 ст.190 КК України, оскільки обвинувачений при вчиненні останнього також використовував свої повноваження керуючого відділенням всупереч інтересам ввіреного йому банку з метою одержання для себе неправомірної вигоди, що завдало тяжкі наслідки, тобто матеріальну шкоду, яка більш ніж в 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до тяжких та невеликої тяжкості.
Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, не одружений, не працює, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
З урахуванням викладених обставин, а також повного відшкодування завданої шкоди та позиції потерпілої, яка не настоювала на суворому покаранні обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на рівні наближеному до мінімальної межі, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України з випробуванням з встановленням іспитового строку та призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права займати посади в банківській сфері на рівні середньої межі санкцій інкримінованих статей. Враховуючи вимоги ст.ст.96-1, 96-2 КК України, підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки збитки їй відшкодовані обвинуваченим у добровільному порядку в повному обсязі, що підтверджується відповідними квитанціями, довідкою ПАТ «ПУМБ» від 28.09.2015 року (т.1 а.с.40-44), а також показаннями самої потерпілої ОСОБА_4 .
Судові витрати у справі в сумі 491 грн. 04 коп. за проведення судової експертизи необхідно покласти на обвинуваченого (т.3 а.с.194).
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_10 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 3 ст. 190 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 364-1 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у банківській сфері строком на 2 роки;
за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3400 грн. з позбавленням права обіймати посади у банківській сфері на строк 1 рік;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права займати посади у банківській сфері на строк 2 роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити, у зв`язку з повним відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 491 грн. 04 коп. за проведення судової експертизи (т.3 а.с.194).
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1