УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №273/1982/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 389 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2015 року, яким засуджено
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баранівка, Житомирської області, мешкає в АДРЕСА_1
- за ч. 2 ст. 389 КК України на 5 (п`ять) місяців арешту.
На підставі ст. 71 КК України призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Баранівського районного суду від 15.04.2013 року - 5 (п`ять) місяців 5 (п`ять) днів арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання встановлено рахувати ОСОБА_8 з часу приведення вироку до виконання.
встановила:
Згідно вироку, ОСОБА_8 був засуджений за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 15.04.2013 року за ч. 2 ст. 296, ст. 69 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 120 годин.
20.05.2013 року ОСОБА_8 було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від громадських робіт, відібрано підписку та розтлумачено умови і порядок відбуття покарання у виді громадських робіт, встановлено дні явки на реєстрацію до КВІ. Цього ж дня ОСОБА_8 отримав направлення до Баранівської міської ради для відбування громадських робіт, однак він відробив за період з 22.05.2013 року по 28.05.2013 року лише 16 годин громадських робіт, після чого без поважних причин не виходив для відбування громадських робіт, внаслідок чого допустив прогули та не відбув 104 години громадських робіт.
Станом на 13.08.2015 року ОСОБА_8 відбув 60 годин громадських робіт.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюючи кваліфікацію та доведеність вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, вказує на суворість призначеного йому покарання.
Зазначає, що після набрання вироком законної сили, він приступив до відбування громадських робіт, але через деякий час, у зв`язку з тим, що він хворіє серцевою хворобою міокардіодистрофією змішаного ґенезу, сколіозом грудного відділу хребта, грудної клітки, має вроджену деформацію грудної клітки, погіршився стан його здоров`я та він був госпіталізований в Житомирську обласну клінічну лікарню. Потім, повернувся з лікарні і від дружини ОСОБА_9 дізнався, що у неї важко проходить вагітність, є загроза для життя дитини і потрібні кошти для придбання ліків та харчування, та в селі Дубрівка, де він проживає відсутні робочі місця, а тому він був вимушений їхати в м. Київ працювати.
Просить вирок суду щодо нього змінити та пом`якшити призначене йому покарання з застосуванням ст.71 КК України на 1 (один) місяць 5 днів арешту.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оспорюючи кваліфікацію та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, вказує на суворість призначеного йому покарання.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити та пом`якшити призначене йому покарання з застосуванням ст.71 КК України на 1 (один) місяць 5 днів арешту.
Вважає, що судом не враховано, відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , за місцем проживання він характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, дружину, яка є непрацездатною у зв`язку з доглядом за дитиною. Крім, цього, вказує, що він вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих і сімейних обставин, оскільки хворів та у його цивільної дружини важко проходила вагітність і потрібні були кошти на придбання ліків.
На думку захисника, якщо б обвинувачений не їздив на заробітки і не надавав своїй дружині кошти на придбання ліків, то невідомо чи залишилися б остання та дитина живими.
До початку розгляду, обвинувачений та його захисник подали доповнення до апеляційних скарг, які аналогічні за своїм змістом та в яких вони вказали, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин та в неповній мірі врахував відсутність обтяжуючих обставин, позитивну характеристику, сімейний стан.
Просили застосувати при призначенні покарання положення ст. 69 КК України визначивши ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 389 та ст. 71 КК України у виді штрафу, в розмірі 10 000 грн. та 60 годин громадських робіт.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали свої апеляційні скарги з доповненнями, заперечення прокурора на апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними і ніким не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 389 КК України.
Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання, яке повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, а також те, що обвинувачений раніше судимий, посередньо характеризується.
Доводи сторони захисту про неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 щирого каяття та збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин на думку колегії суддів є безпідставними.
Так, з долучених до апеляційної скарги медичних довідок вбачається, що ОСОБА_8 дійсно має ряд хронічних захворювань, а його співмешканка ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину і знаходилась в пологовому відділенні з діагнозом загрози внутріутробної інфекції.
Про те, колегія суддів вважає, що зазначені обставини, з огляду на те, що ОСОБА_8 , повинен був приступити до виконання громадських робіт ще 22.05.2015 року та відбувши лише 16 годин ухилився від їх подальшого відбуття і виїхав за межі області на роботу, свідчать, що у нього будь-яких перешкод для виконання попереднього вироку суду не було, а його посилання на ці обставини є лише намаганням применшити свою вину з метою пом`якшення покарання.
При цьому, колегія суддів, враховує, що стан здоров`я не перешкоджав ОСОБА_8 , в період коли він повинен був відбувати громадські роботи, виконувати іншу оплачувану тяжку фізичну роботу на будівництві, про, що він сам стверджує в своїх показаннях та апеляційній скарзі.
Про відсутність щирого каяття свідчить і подальша поведінка обвинуваченого, який після ухилення від відбування покарання продовжив свою зневажливу до вимог закону поведінку ухилявшись від досудового слідства та суду майже два роки, та відбувши станом на час постановлення вироку лише половину призначеного йому строку покарання, що на думку колегії суддів переконливо вказує про відсутність у обвинуваченого критичної оцінки своєї злочинної поведінки та готовності нести кримінальну відповідальність.

За таких обставин, колегія суддів підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_8 не знаходить в тому числі і для застосування положень ст. 69 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: