АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1913/15 Справа № 208/5895/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі : ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську в порядку дистанційного судового провадження, у режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання адміністрації Дніпродзержинської ВК № 34 УДПС України в Дніпропетровській області та спостережної комісії при виконавчому комітеті Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України засудженої

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Оржиц Полтавської області, громадянки України, з середньою освітою, яка має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , до засудження мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

18 квітня 2012 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Указом Президента України від 16 липня 2015 року строк покарання скорочено до 5 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:
Засуджена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати до неї положення ст.81 КК України. Апелянт вважає, що при розгляді питання про застосування до неї умовно-дострокового звільнення судом першої інстанції не було враховано того, що на протязі відбування покарання вона не мала стягнень, прикладала всі зусилля для того, щоб довести своє виправлення, проявляла власну ініціативу по залученню до роботи в самодіяльних організаціях відділення СПС №7, є учасником санітарно-побутової секції, свої обов`язки виконує старанно, без зауважень, постійно прагне до вдосконалення своїх внутрішніх духовних якостей, в рамках програми «Духовне відродження» відвідує богослужіння. Крім того, вважає, що судом не було враховано, що засуджена перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом шизофренія, тому працевлаштована з урахуванням стану здоров`я в майстерню колонії на ручні роботи. Наголошує, що до праці вона ставиться старанно, в силу своїх фізичних та розумових здібностей, зауважень щодо неякісного виконання покладених на неї обов`язків не мала. Звертає увагу на те, що в Державному навчальному центрі при установі вона здобула професію кухаря Ш розряду. Крім того, апелянт зазначає, що у скоєному вона щиро і чистосердечно розкаюється, у повному обсязі відшкодувала збитки, завдані злочином, має малолітнього сина та хвору матір.

В запереченнях на апеляцію засудженої прокурор прокуратури м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_9 , яка приймала участь при розгляді справи судом першої інстанції, просить апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, оскільки вважає доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, необґрунтованими та безпідставними.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що матеріали справи не містять даних про сумлінне ставлення ОСОБА_8 до праці. Крім того, суд дійшов висновку про те, що у судовому засіданні не доведено факту виправлення засудженої, а формальне ставлення до застосування ст.81 КК України є неприпустимим.

В суді апеляційної інстанції засуджена та її захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; прокурор просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд для ретельної перевірки даних про особу засудженої.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обговоривши доводи апеляції з учасниками судового провадження, перевіривши надані матеріали, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляцію засудженої ОСОБА_8 необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Частиною 1 статті 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарання, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як вбачається з положень пункту 2 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироку суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За положеннями ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкоджають або могли перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Пунктом 4 частини 2 зазначеної норми закону передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо участь його є обов`язковою .

Відповідно до п.3 ч.2 ст.52 КК України обов`язковою є участь захисника у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізовувати свої права. До таких осіб законодавець відносить також і осіб з іншими фізичними чи психічними вадами, які хоча і визнані осудними, але мають психічні вади, що перешкоджають самостійно захищатися від обвинувачення.

В ході апеляційного розгляду провадження встановлено, і це підтверджується медичним висновком (а.п.11), що засуджена ОСОБА_8 страждає на шизофренію параноїдальну, галюцинаторно-параноїдальний синдром, тобто є особою, яка внаслідок психічних чи фізичних вад не здатна повною мірою реалізовувати свої права.

За вимогами п.3 ч.2 ст. 52 КПК України участь захисника при розгляді клопотання адміністрації Дніпродзержинської ВК № 34 УДПС України в Дніпропетровській області та спостережної комісії при виконавчому комітеті Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України засудженої ОСОБА_8 є обов`язковою. Але в порушення цих вимог закону місцевим судом було здійснено судове провадження без захисника, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.415 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання адміністрації Дніпродзержинської ВК № 34 УДПС України в Дніпропетровській області та спостережної комісії при виконавчому комітеті Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України засудженої ОСОБА_10 , скасувати та призначити новий судовий розгляд провадження в тому ж суді першої інстанції, в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
_______________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4