Номер провадження: 11-кп/785/117/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 , на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черняхівське Іванівського району Одеської області, українця, громадянина України, неповної середньої освіти, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Згідно ст. 75, ст. 104 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк один рік.

Згідно ст. 76 п. 2 КК України зобов`язано ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнуто з законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_11 5399, 90 гривень матеріальної шкоди та 1000 гривень морального збитку.

встановив:
Неповнолітній ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 05.06.2015 року приблизно у період часу з 08:30 до 09:30 години, знаходячись в гуртожитку, розташованому по АДРЕСА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи навмисно з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа проник до кімнати № НОМЕР_1 , в якій проживав неповнолітній ОСОБА_12 , звідки таємно викрав ноутбук марки «Lenovo G5030» вартістю 5399, 90 гривень, належний потерпілій ОСОБА_11 , яким користувався її син ОСОБА_12 , після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 5399, 90 гривень.

В своїй апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_9 , в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , не оскаржуючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого, доведеність вини обвинуваченого та міри покарання, призначеної обвинуваченому, просить вирок скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що вирок в частині задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 , а саме суми погашення матеріальної шкоди в розмірі 5399, 90 гривень, та 1000 гривень морального збитку, є незаконним та несправедливим. При цьому зазначає, що стороні захисту не було відомо про заявлений потерпілою ОСОБА_11 цивільного позову та дізналися про нього лише із вироку суду.

Також, зазначає, що позовна заява потерпілої виконана без дотримання норм та вимог ст. ст. 118, 119 ЦПК України; у позовній заяві відсутні докази, що підтверджують, спричинену шкоду, та не долучено копії позовної заяви для вручення сторонам провадження. Крім цього, судом при ухваленні вироку та задоволенні позову потерпілої не прийнято до уваги той факт, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 виховується в багатодітній сім`ї, де єдиним годувальником є батько ОСОБА_10 . Фінансовий та матеріальний стан сім`ї є вкрай важкий. На підставі вищезазначених обставин, цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 необхідно було залишити без розгляду, відповідно до ч. 4, 5, 7 ст. 128 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; доводи захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , яка зазначила, що ні їй, ні її підзахисному не було відомо про цивільний позов, в суді доводи цивільного позову не досліджувались, тому вважає, що позов нічим не обґрунтований та вирок в частині його задоволення є незаконним; виступ прокурора, який просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок без змін; перевіривши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу адвоката задовольнити частково, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо в судовому засіданні були доведені стороною обвинувачення та цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.

У разі повного або часткового задоволення позову суд має навести відповідні докази, провести розрахунки розміру відшкодування, а також вказати норми матеріального права, на підставі яких вирішується позов.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 326 КПК України, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею.

Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

Як убачається з мотивувальної частини вироку суду першої інстанції, розмір відшкодування матеріальної шкоди було визначено в обсязі пред`явленого обвинувачення, а саме 5399, 90 гривень, оскільки зазначена сума знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, не викликає сумнівів, та не заперечувалась обвинуваченим та його захисником, так само і розмір моральної шкоди потерпілій було визначено із врахуванням вартості майнової компенсації, яка підлягає виплаті ОСОБА_11 , характеру та обсягу страждань, їх тривалості та значимості для потерпілої.
Згідно матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції не досліджувались докази цивільного позову потерпілої, сама потерпіла ОСОБА_11 не була присутня в судовому засіданні, буд-яких доказів на підтвердження свого позову не надала.

В зв`язку з вищевикладеним, апеляційний суд вважає, за необхідне вирок суду першої інстанції в частині задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 скасувати та роз`яснити потерпілій її право на звернення в порядку цивільного судочинства до суду щодо стягнення збитків, спричинених кримінальним правопорушенням, в іншій частині вирок залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_8 в частині задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 скасувати, в решті вирок залишити без змін.

Роз`яснити потерпілій її право на звернення в порядку ЦПК України до суду щодо стягнення збитків, спричинених злочином.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4