Дата документу Справа № 331/789/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/789/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1196/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.187 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Жовтневого району, адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14.02.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

засуджено за ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2013 року остаточно призначено ОСОБА_9 покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Утримується під вартою з 25 березня 2015 року.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду 150 гривень.

В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за те, що він 02 грудня 2013 року, приблизно о 18 годині 45 хвилин, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, знаходячись біля будинку №1 по вул. Гоголя в м. Запоріжжя, відкрито із погрозою застосування насилля небезпечного для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_8 заволодів її майном.

Так, у вказаний час знаходячись біля буд. №1 по вул. Гоголя в м. Запоріжжя, ОСОБА_9 діючи згідно свого злочинного умислу, за допомогою ножа, який знаходився у нього у правій руці, шляхом погрози ОСОБА_8 застосуванням насилля, яке є небезпечним для життя і здоров`я, відкрито заволодів шкіряною жіночою сумкою темно-коричневого кольору вартістю 150 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

В апеляції прокурор, не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 , просить вищевказаний вирок суду змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та призначити йому покарання за ч.1 ст. 187 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України остаточно призначити 6 років позбавлення волі.

В апеляції адвокат ОСОБА_7 вказує на свою незгоду з вироком суду через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, наявність грубих порушень вимог чинного законодавства під час проведення слідчих дій, на упередженість досудового розслідування. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати невинуватим та виправдати у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

У судовому засіданні апеляційної інстанції суд заслухав доповідь судді щодо вироку, ким і в якому обсязі він оскаржений та основних доводах апеляцій; обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката, які заперечували проти апеляції прокурора, наполягали на скасуванні вироку через невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, наявність грубих порушень вимог чинного законодавства під час проведення слідчих дій, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати невинуватим та виправдати у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим; потерпілу ОСОБА_8 , яка підтримала доводи апеляції прокурора та категорично заперечувала проти доводів апеляції адвоката ОСОБА_7 , прокурора, який підтримав свою апеляцію та наполягав на її задоволенні, та заперечував проти апеляції адвоката, посилаючись на доведеність скояння ОСОБА_9 кримінального правопорушення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляціях, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню з наступного.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 у скоєнні злочину зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України не визнав та пояснив суду, що 02.12.2013 року він приблизно о 16-00 годині дня зустрівся із своєю співвмешканкою ОСОБА_11 в районі ринку «Анголенко», в них був час до зустрічі автобуса з варом, який необхідно було забрати, тому вони спочатку пішли на прогулянку, потім сходили на шок поставили в одному із кіосків телефон на зарядку, тоді в них виникла сварка з ОСОБА_12 на збутовому ґрунті, до них підходили охоронці з ринку просили вести себе спокійніше, потім вони травилися на зупинку автобуса, по дорозі зупинилися поправити їхню торгову палатку, яку звало вітром, тоді і зустріли свого вантажника із дружиною, потім пішли до автобуса і забрали свар, потім знову посварилися з ОСОБА_12 і розійшлися з нею, вона пішла до тітки, а він пішов дому, по дорозі його зупинили працівники міліції, які його затримали, додатково зазначив, що ^терпілу ОСОБА_8 він ніколи не бачив, жодного ножа в нього при собі того дня не було, ранення на руці отримав за кілька днів до подій, які відбулися 02.12.2013 року.

Разом з тим, його провина підтверджується і іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Будучи допитаною, у ході судового розгляду, потерпіла ОСОБА_8 , пояснила суду, що 02.12.2013 року до 15 години перебувала на практиці, на ПАТ «Мотор Січ», потім до 18 години з подружками прогулювалася спочатку в парку «Дубовий гай», потім в районі площі Свободи, потім вона сіла в тролейбус і поїхала додому, піднявшись через підземний перехід з зупинки транспорту «Анголенко» повернула на вул. Гоголя, о 18 годині 43 хвилини зателефонувала матері повідомила, що вже підходить додому, в цей час помітила, що заду дуже швидко йде чоловік, вона поклала телефон до кишені, в цей час чоловік, схопив її ззаду, закрив рукою рот, завалившись вагою тіла, повалив її на землю, на мить він прибрав руку вона помітила, що у нього в правій руці ніж, скориставшись моментом вона вибила ніж, вкусила його за праву руку, перевернулася на спину, і добре роздивилася його обличчя, в цей час поруч проходила жінка, яка закричала: «не чіпай дівчину», чоловік зірвавши сумку, втік у напрямку буд. АДРЕСА_2 . Вона якнайшвидше побігла додому, де повідомивши батька про те, що трапилося разом з ним пішли до райвідділу міліції, працівники якого взяли її з собою, і негайно на службовому автомобілі почали пошуки вказаного чоловіка, затримали його на тій же вулиці, додатково зазначила, що добре роздивилася нападника і чітко вказує на ОСОБА_9 .

Будучи допитаною, у ході судового розгляду судом першої інстанції, свідок ОСОБА_13 , пояснила суду, що 02 грудня 2013 року вона зустрічала товар з ОСОБА_14 , разом з чоловіком, зателефонувавши водію автобуса, він повідомив, що приїде приблизно о сьомій годині вечора, приблизно о 18-40 год. вона вийшла з дому направилась до автобусу чоловік йшов за нею з візком, автобус приїхав приблизно о 19-00, хвилин десять водій розвантажував товар, після його одержання, повертаючись, побачили на ринку, що на їхній палатці вітром зірвало плівку, чоловік зупинився і почав поправляти цю палатку, вона теж зупинилася поряд і чекала його приблизно 2-3 хвилини, в цей час чула голоси ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , які доносилися з їхньої торгової палатки, яка знаходиться по сусідству приблизно в десяти метрах.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду судом першої інстанції, свідок ОСОБА_17 , пояснив суду, що 02 грудня 2013 року вони з дружиною повинні були зустріти товар із ОСОБА_14 , автобус приїжджає приблизно з 18-00 до 19-00 год. зупиняється біля магазину «Океан», дружина вийшла на кілька хвилин раніше за нього, він взяв візок і направився за нею, точного часу він не пам`ятає, коли йшов до автобусу побачив, що вітром зірвало плівку на їхній торговій палатці, вирішив, що коли буде повертатися поправить її, після отримання товару повертаючись зупинився і став поправляти палатку, в цей момент він бачив, як біля сусідньої палатки поправляли свою палатку ОСОБА_18 і ОСОБА_19 .

Будучи допитаною, у ході судового розгляду судом першої інстанції, свідок ОСОБА_20 , пояснила суду, що є співмешканкою ОСОБА_9 , 02.12.2013 року приблизно о 16 год. зустрілася з ОСОБА_9 в районі ринку «Анголенко», там вони придбали в аптеці «Благодать» лікарський знеболюючий препарат «Налбуфін» і два шприці, препарат вжили потім шляхом ін`єкції, потім в одному із кіосків поставили телефон на зарядку, чекали поки він зарядиться, в них з ОСОБА_21 протягом вечору постійно виникали сварки, ОСОБА_22 кілька разів її вдарив, на них звернули увагу охоронці з ринку, які вимагали щоб вони йшли розбиратися в інше місце, потім забрали телефон і пішли зустрічати товар, підіймаючись по «стометровці» звернули увагу, що їхню торгову палатку зірвало вітром, тому вони зупинилися і ОСОБА_22 почав поправляти її, в цей же час зустріли свого вантажника ОСОБА_23 з дружиною, вона подивилась на годинник на якому було 18-59 год., так як у неї годинник спішить на 10 хвилин вони направились до автобуса, який повинен був приїхати приблизно о сьомій годині, зустрівши товар вони розійшлись, чітко вказує на те що з 18-00 до 19-00 год. ОСОБА_9 весь час перебував з нею, у ОСОБА_9 того дня був монтажний ніж, який він перед тим як йти до автобуса залишив у пакеті в палатці.

Окрім цього, вина ОСОБА_9 підтверджується дослідженими в судовому засіданні, наступними доказами:

- протоколом огляду речі від 02.12.2013 рожу, згідно якого жіноче пальто сірого кольору, складене у полімерний пакет і опечатаний паперовою биркою;

- протоколом огляду речі від 02.12.2013 рожу, згідно якого ніж переданий потерпілою ОСОБА_8 , складений у полімерний пакет і опечатаний паперовою биркою;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання від 02.12.2013 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_9 , як особу яка вчинила розбійний напад відносно неї;

- висновком експерта № 288 від 04.12.2013 року, відповідно до якого на поверхні ножа, що був наданий потерпілою ОСОБА_8 , наявний один слід папілярного узору пальця руки розмірами 19x15 мм., слід папілярного узору пальця руки розмірами 19x15 мм непридатний для ідентифікації за ним особи;

- висновком експерта № 310 від 30.12.2013 року, відповідно до якого на наданому для дослідження пальто потерпілої ОСОБА_8 виявлені чисельні сторонні текстильні волокна нашарування придатні для ідентифікаційних досліджень, на даній для дослідження куртці ОСОБА_9 виявлені чисельні сторонні текстильні волокна - нашарування придатні для ідентифікаційних досліджень, серед виявлених на пальто потерпілої ОСОБА_8 текстильних волокон, схожих з тими, що входять до складу за волокном тканин куртки ОСОБА_9 не виявлено, серед виявлених на куртці ОСОБА_9 текстильних волокон, виявлено двадцять вісім волокон вовни чорного кольору, які складають загальну родову належність з волокнами, які входять до складу за волокном тканини пальто потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду від 04.12.2013 року, згідно якого в магазині «Фараон» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського 29, вилучено ДВД - диск із записом з камер спостереження за період з 18-30 год. до 19-10 год. 02.12.2013 року, який підтверджує отримання ОСОБА_9 товару вже після 19-00 год.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2014 року задоволено клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 і відповідно до положень ч. 3 ст. 333 КПК України слідчому підрозділу СВ Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області доручено встановити фактичне місце перебування ОСОБА_9 в момент скоєного відносно ОСОБА_8 правопорушення.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16.02.2015 року, вилучено інформацію на електронному носії та друкованому вигляді щодо деталізації вхідних та вихідних з`єднань, текстових повідомлень з відображенням нульових дзвінків терміналів стільникового зв`язку та абонентських номерів, а також часом виходу з мережі зв`язку абонента мобільного звязку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 ;

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 20.02.2015 року, вилучено інформацію на електронному носії та друкованому вигляді щодо деталізації вхідних та вихідних з`єднань, текстових повідомлень з відображенням нульових дзвінків терміналів стільникового зв`язку та абонентських номерів, а також часом виходу з мережі зв`язку абонента мобільного зв`язку ПрАТ «МТС» № НОМЕР_2 , із зазначенням ІМЕІ терміналів та місця знаходження детрансляційних антен, у зоні покриття яких виходили абоненти 2 грудня 2013 року з 17-00 год. до 20-00 год. включно, яка перебуває у володінні ПрАТ «МТС» розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Свердлова 22/1.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 20.02.2015 року, вилучено інформацію на електронному носії та друкованому вигляді щодо деталізації вхідних та вихідних з`єднань, текстових повідомлень з відображенням нульових дзвінків терміналів стільникового зв`язку та абонентських номерів, а також часом виходу з мережі зв`язку абонента мобільного зв`язку ПрАТ «МТС» № НОМЕР_3 , із зазначенням ІМЕІ терміналів та місця знаходження детрансляційних антен, у зоні покриття яких виходили абоненти 2 грудня 2013 року з 17-00 год. до 20-00 год. включно, яка перебуває у володінні ПрАТ «МТС» розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Свердлова 22/1.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій).

При цьому суд першої інстанції обгрунтовано розцінив докази ОСОБА_9 в обгрунтування своєї позиції по справі, як реалізацію його права на захист та намагання понести більш м`яке покарання, оскільки доказів на підтведження його версії подій судом першої інстанції не встановлено, не надано їх і суду апеляційної інстанції, а також обгрунтовано розцінив показання цивільної дружини ОСОБА_20 як намагання допомогти своєму чоловіку уникнути відповідальності за злочин у вчинені якого він обвинувачується, мотивуючи свої висновки.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєне ним кримінальне правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості та характер вчиненого кримінального правопорушення, а також особу ОСОБА_9 , який має судимість, яка не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив тяжкий злочин в період іспитового строку, має постійне місце проживання, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Доводи прокурора про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення експертиз колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

За таких підстав, суд обґрунтовано судові витрати за проведення експертиз відніс за рахунок держави.

Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляціях правильність висновків суду не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя, адвоката ОСОБА_7 який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2015 року відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст.187 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: