Справа № 206/6938/15-к
1-кс/206/696/15
УХВАЛА
25 грудня 2015 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_2 про арешт майна за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, слідчий суддя -

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2015р. прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

Вимоги клопотання слідчий обґрунтував тим, що 03.12.2015 року до чергової частини Самарського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення, про можливе заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Під час проведення досудового розслідування Дніпропетровською місцевою прокуратурою №1 було встановлено, що у вищевказаній квартирі проживала та була зареєстрована ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відповідно до відомостей Державного реєстру актів цивільного стану відділу державної реєстрації смерті ОСОБА_4 (актовий запис про смерть №1340) ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Крім цього в ході досудового розслідування по вищевказаному провадженню встановлено, що 02.02.2015 року до ЧЧ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від оператора 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що за адресою АДРЕСА_2 раптово померла ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . За вказаним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000196 від 02.02.2015 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Смерть останньої підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №158/л від 03.02.2015 року.

Крім цього 02.02.2015 року під час огляду трупу за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено, що дійсно померла власниця вказаної квартири, а саме ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Вищевказаний факт зокрема підтверджується ОСОБА_7 , який працює на посаді теслі в КП ЖГ Самарського району м. Дніпропетровська, та був допитаний в якості свідка, зокрема останній надав показання, що він у присутності співробітників міліції зламував вхідні двері у вищевказану квартиру.

Крім цього, допитані в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є сусідками померлої ОСОБА_3 та були залучені співробітниками міліції для проведення необхідних слідчих дій, зокрема зламування дверей та огляду трупу.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 надала свідчення, що 02.02.2015 року спускаючись по сходах під`їзду будинку АДРЕСА_3 , почула трупний запах неподалік квартири АДРЕСА_4 , після чого одразу повідомила на гарячу лінію 102.

Допитана в якості свідка, інженер КП ЖГ Самарського району м. Дніпропетровська ОСОБА_10 , дала свідчення з приводу вищевказаних обставин, що вона знаходилась за адресою АДРЕСА_2 , де почувши трупний запах, вирішила викликала теслю - співробітника КП ЖГ Самарського району м. Дніпропетровська для взлому дверей.

В ході досудового розслідування Дніпропетровською місцевою прокуратурою №1 було встановлено, що вищевказана квартира АДРЕСА_5 належить відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1994 року на праві спільної власності ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказану квартиру відповідно до договору купівлі-продажу від 07.11.2015 (бланк НАС155953) продано особисто ОСОБА_6 номер платника податків НОМЕР_1 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №158/л від 03.02.2015 року) покупцю ОСОБА_12 номер платника податків НОМЕР_2 . Вищевказаний договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, про що зроблено відповідний запис у реєстрі за №2164.

У зв`язку із вищевикладеним є підстави вважати, що вищезазначена квартира яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , придбана незаконно, а саме в результаті проведення злочинних (шахрайських) дій зі сторони ОСОБА_12 , номер платника податків НОМЕР_2 , серія та номер паспорта НОМЕР_3 виданий 18.12.2014 року, Жовтневим РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській.

Прокурор просив розглянути клопотання без його участі та накласти арешт на майно.

Розглянувши та дослідивши матеріали в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання з наступних підстав.

Слідчий суддя встановив, що 19.12.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості, що 03.12.2015 року до чергової частини Самарського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення, про можливе заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, а саме квартири АДРЕСА_6 , кримінальне провадження № 0001987

У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою долучення як речових доказів та забезпечення можливої конфіскації цього майна.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За змістом ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, яке підлягає арешту; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали.

Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

У відповідності до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Врахувавши дійсні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вилучене майно.
Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, щоб унеможливити подальшу реалізацію квартири.
Суд вважає, що в даному випадку застосування арешту майна є необхідним, оскільки його незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вищезазначених речей.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-175, 307, 369, 370-376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_2 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1