ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№ 5-706ск14
ПОСТАНОВА

17 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1., розглянувши касаційні скарги засудженої ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 23 червня 2015 року щодо неї,

в с т а н о в и в:

У касаційних скаргах порушується питання про перевірку оскаржуваного судового рішення у касаційному порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст. 350, ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК України 1960 року касаційна скарга повинна містити вказівку на те, в чому полягає незаконність судового рішення та доводи на її обґрунтування.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції може бути лише: істотне порушення кримінально-процесуального закону; неправильне застосування кримінального закону; невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Відповідно до ч. 2 вказаної норми кримінально-процесуального закону при вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції керується ст. ст. 370-372 КПК України 1960 року.

Разом з тим, у касаційних скаргах ОСОБА_2 порушуючи питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції, не наводить належних доводів та чітких аргументів на підтвердження цього. При цьому, у скаргах фактично зазначає про однобічність та неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Проте, дані обставини відповідно до положень ст. 398 КПК України 1960 року не є підставою для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції.

Одночасно у скаргах засуджена формально посилається на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, однак не зазначає конкретних вмотивованих доводів на обґрунтування свого твердження із вказівкою про наявність таких порушень, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законне та обґрунтоване судове рішення, чи таких, які були б безумовними підставами для його скасування.

Також усупереч ч. 1 ст. 387 КПК України 1960 року до касаційних скарг не додано копії оскаржуваного судового рішення, яка має бути завірена належним чином, як це передбачено п. п. 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 173 від 17 грудня 2013 року.

За таких обставин скарги ОСОБА_2 не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

У зв'язку з цим, справу може бути витребувано для її перевірки в касаційному порядку при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених вище недоліків, якщо вона надійде у межах строку, визначеного ч. 2 ст. 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії даної постанови.

Керуючись ст. 388 КПК України 1960 року, п.15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

відмовити засудженій ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо неї для перевірки у касаційному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1