печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Кицюк В.П., при секретарі Скрибка А.В., за участю прокурора Онікеєнко К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність заступника прокурора м. Києва Софієва С., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність заступника прокурора м. Києва Софієва С., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_1 посилається на те, що він звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою від 31.05.2013 за № 234/1/005-13, в якій фактично ініціював питання щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину, передбаченого ст. 364 КК України, прокурором м. Києва ОСОБА_4

Зазначена заява була скерована до прокуратури м. Києва, проте всупереч вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України не була зареєстрована в ЄРДР, а йому надано відповідь за підписом заступника прокурора м. Києва Софієва С. щодо відсутності підстав для реєстрації цієї заяви в ЄРДР, оскільки остання не містить об'єктивних даних про наявність в діях прокурора м. Києва ознак злочину.

Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. ст. 214, 303, 307 КПК України заявник просить визнати бездіяльність заступника прокурора м. Києва Софієва С. щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 31.05.2013 за № 234/1/005-13 протиправною, зобов'язати прокурора внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на зазначену у скарзі адресу місця його проживання, в судове засідання не з'явився двічі, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надходило. 16.07.2013 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд скарги за його відсутності.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд скарги за його відсутності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності заявника на підставі наданих сторонами доказів.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, в обґрунтування чого надав письмові заперечення, вивчивши матеріали судового провадження, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою від 31.05.2013 за № 234/1/005-13, в якій фактично ініціював питання щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину, передбаченого ст. 364 КК України, прокурором м. Києва ОСОБА_4

Зазначена заява була скерована до прокуратури м. Києва.

Листом від 20.06.2013 за підписом заступника прокурора м. Києва Софієва С. ОСОБА_1 проінформовано про відсутність підстав для реєстрації його заяви в ЄРДР, оскільки остання не містить об'єктивних даних про вчинення прокурором м. Києва ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 364 КК України.

Такі дії прокурора відповідають фактичним обставинам справи на ґрунтуються на діючому законодавстві.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Частиною ч. 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов'язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012 затверджено Інструкцію "Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення".

Відповідно до п. 1.2 Інструкції визначений єдиний порядок, який поширюється на діяльність працівників органів прокуратури, які в межах компетенції мають відповідні повноваження щодо: приймання заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення; реєстрації у відповідній книзі обліку заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення; розгляду заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та визначення підстав щодо внесення відомостей до ЄРДР.

Відтак, слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та поняття зареєструвати (прийняти) відповідну заяву, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Прокуратурою м. Києва зареєстровано (прийнято до розгляду) заяву ОСОБА_1, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об'єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов'язково внесені до ЄРДР.

Заява ОСОБА_1 щодо протиправних, на його думку, дій прокурора ОСОБА_4, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення діянь, які містять ознаки злочину, за викладених заявником обставин, а лише суб'єктивне твердження заявника щодо незгоди з діями (бездіяльністю) прокурора ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей в ЄРДР.

Однак, зазначені обставини не вказують на наявність ознак злочину, у тому числі, передбаченого ст. 364 КК України. В такому випадку заявник наділений правом оскаржити бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчому судді у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей за заявою ОСОБА_1 до ЄРДР, а відтак відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність заступника прокурора м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.П. Кицюк