Справа № 1-КП/359/316/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«23» грудня 2015 року
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника ССД ОСОБА_6 ,
представника ВКМСН ОСОБА_7 ,
при секретарі ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе Бориспільського району Київської області, громадянина України, українця, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, учня 11-го класу заочного консультпункту Рогозівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
16.06.2015р., о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні дитячого відділення Бориспільської ЦРЛ, розташованого за адресою: м. Бориспіль, вул. Котляревського, 1, зайшов до палати № 7, де перебувала ОСОБА_10 , з якою він був знайомий протягом останніх кількох тижнів. Під час розмови ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_10 мобільний телефон марки «LENOVО А 328», для того щоб послухати музику. ОСОБА_10 з урахуванням довірительних та приязних відносин, які склалися з ОСОБА_3 , дала останньому свій мобільний телефон. В цей же час у ОСОБА_3 , винник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння мобільним телефоном марки «LENOVО А 328», який належить ОСОБА_10 , шляхом зловживання довірою останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , умисно, з корисливих мотивів, взявши мобільний телефон марки «LENOVО А 328», вартістю 2 000 гривень 00 копійок, з двома сім картами, а саме мобільного оператора «Life» вартістю 25 гривень 00 копійок та мобільного оператора «МТС», вартістю 25 гривень, який належав ОСОБА_10 , нічого не повідомивши, не повернувши мобільний телефон власниці, вийшов з приміщення палати № 7 дитячого відділення Бориспільської ЦРЛ та зник з місця події, розпорядившись зазначеним телефоном на власний розсуд.
В результаті вчинення злочину потерпілій ОСОБА_10 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2 050 гривні 00 копійок.
Обвинувачений в судовому засіданні вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати та задовольнити клопотання його адвоката щодо застосування по відношенню до нього примусових заходів виховного характеру, підтвердив всі обставини викладені у обвинувальному акті, пояснив, що більше такого не повториться.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину та підтвердив дійсність обставин викладених у обвинувальному акті, а також ту обставину, що відносно цього не заперечують інші учасники судового провадження, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, впевнившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме обставин скоєння обвинуваченим інкримінованих йому дій, та після допиту обвинуваченого дослідив приєднані сторонами матеріали, що характеризують його особу.
Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що дійсно 16.06.2015р., о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні дитячого відділення Бориспільської ЦРЛ, розташованого за адресою: м. Бориспіль, вул. Котляревського, 1, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , умисно, з корисливих мотивів, заволодів мобільним телефоном марки «LENOVО А 328», вартістю 2 000 гривень 00 копійок, з двома сім картами, а саме мобільного оператора «Life» вартістю 25 гривень 00 копійок та мобільного оператора «МТС», вартістю 25 гривень, який належав ОСОБА_10 чим заподіяв останній матеріальну шкоду на загальну суму 2 050 гривні 00 копійок.
Таким чином, суд дійшов висновку, що дійсно ОСОБА_11 своїми умисними діями, що проявились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Отже, суд вважає ОСОБА_9 винним у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення (злочину).
Під час судових дебатів від адвоката неповнолітнього обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від покарання на підставі ст..105 КК України, та застосування по відношенню до нього примусових заходів виховного характеру шляхом передачі неповнолітнього під нагляд батька ОСОБА_4 , з яким він проживає, до досягнення повноліття, з встановленням обмежень дозвілля.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого просив суд застосувати по відношенню до неповнолітнього обвинуваченого примусові заходи виховного характеру, у вигляді передачі неповнолітнього під його нагляд.
Представники служби у справах дітей, та відділу кримінальної міліції у справах неповнолітніх клопотання адвоката підтримали.
Прокурор відносно заявленого клопотання не заперечував.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами що характеризують особу винного, суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 105 КК України застосувати по відношенню до ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України знаступних підстав.
Доказами вчинення вказаного кримінального правопорушення, є особисті покази неповнолітнього, надані ним в судовому засіданні.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого є те, що неповнолітній визнав свою вину та щиро розкаявся, у повному обсязі відшкодував завдані потерпілій матеріальні та моральні збитки, внаслідок чого остання до нього претензій матеріального та морального плану не має.
Також слід врахувати, що хоча раніше неповнолітній судимий, але покарання у виді громадських робіт відбув, навчається, позитивно характеризується, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Згідно до вимог частини 1 статті 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Суд вважає доведеним щире каяття обвинуваченого та його подальшу бездоганну поведінку , про що було повідомлено суд учасниками судового провадження.
Згідно статті 497 КПК України під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Суд вважає, що ОСОБА_11 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення (злочин), але, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, у неповнолітньому віці, щиро розкаявся у скоєному та в подальшому мав бездоганну поведінку, отже він підпадає під критерії зазначені в ч.1 ст.105 КК України, у зв`язку з чим є всі підстави для застосування відносно нього заходів виховного характеру, згідно до вимог ст..105 КК України, звільнивши його від відбуття покарання та застосувавши по відношенню до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батька ОСОБА_4 , з яким він проживає, до досягнення повноліття, з встановленням обмежень дозвілля.
Так, судом також додатково встановлено, що в матеріалах є докази, які свідчать про наявність даних про здатність батька неповнолітнього забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього, постійний контроль за його поведінкою.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 497 КПК України, Суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.190 ч.1 КК України.
ОСОБА_12 призначити покарання за ст..190 ч.1 КК України у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.
ОСОБА_9 на підставі ст..105 КК України звільнити від покарання застосувавши по відношенню до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд ОСОБА_9 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до досягнення обвинуваченим повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , із застосуванням обмеження дозвілля, та зобов`язанням повертатись до місця свого проживання до 20-00 години щодня.
На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.
Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.
Копія вироку вручається прокурору і засудженому негайно, після оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1