У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2014 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР МГУ Міндоходів - ЦО з обслуговування великих платників ОСОБА_2 , погоджене із старшим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного 22.10.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням про надання доступу та можливості вилучення документів ДП ДК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), які перебувають у володіння ДП ДК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), а саме:
- документів, які підтверджують транспортування товару від ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема: товарно-транспортні накладні, шляхові листи, акти приймання-передачі товару, сертифікати якості на поставлену продукцію, стрічки, які підтверджують виробника зазначеної продукції;
- витяг з журналу реєстрації відвідувачів (фізичних та юридичних осіб) на підприємстві за період з 01.01.2010 по 31.12.2012 року;
- ремонтну документацію, по результатах дефекації, плани по ремонту воєнної техніки з 01.01.2010 по 31.12.2012 року, акти інвентаризації ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вказаний період;
- документи, що підтверджують факт використання деталей та виробів, поставлених ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в адресу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » згідно договорів №52/381 та №Д29-5/409А;
- документи по взаємовідносинах з підприємствами (установами,організаціями), на виконання замовлень яких було використано деталі та вироби, поставлені ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в адресу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » згідно договорів №52/381 та №Д29-5/409А, а саме: договори та додаткові угоди до них, податкові та видаткові накладні, акти прийому-передачі, сертифікати якості, та інші;
- документи, що підтверджують використання комплектуючих, які придбані ДП ДК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в ремонті воєнної техніки.
Дане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань МГУ Міндоходів ЦО з обслуговування великих платників розслідується кримінальне провадження №0000464, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2013 року, по факту ухилення службовими особами ДП ДК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) від сплати податків у особливо великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в результаті фінансово-господарських взаємовідносин з ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), які мали місце на підставі договору купівлі-продажу обладнання №Д29-5.2/409А від 20.07.2010 року, шляхом незаконного формування податкового кредиту на суму 2 799 967,44 грн. ухились від сплати податків у особливо великих розмірах. Перерахування грошових коштів по операціях між ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » здійснювалось через розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 (українська гривня) відкритий ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (МФО НОМЕР_4 ).
Слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у витребуванні вище вказаних документів, які будуть слугувати доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий просив розглянути клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи.
Згідно з ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, прихожу до висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно зі ст.505 ЦК України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.
Тобто до комерційної таємниці можна віднести більшість документів юридичних осіб.
Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Встановлено, що кримінальне провадження №0000464 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 ч. КК України, за фактом ухилення службовими особами ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у період 2011-2012 рр. в результаті фінансово-господарських взаємовідносин з ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від сплати податку в особливо великих розмірах.
Так, фабулою є фактична частина обвинувачення, його зміст, юридична форма якого обумовлюється конкретною нормою КК України. Вона завжди індивідуальна, бо стосується конкретної особи, яка вчинила злочин. Встановлення фактів, що визначають фабулу обвинувачення, і виявлення їх юридичних ознак є передумовою для прав, кваліфікації злочин, діяльності, а отже, і правильного застосування кримінальної відповідальності за конкретний злочин.
Наведене визначення обвинувачення вперше формулюється у внесених до ЄРДР відомостей, які мають містити три складові: фабулу обвинувачення, тобто реальний зміст інкримінованого обвинувачуваному діяння, та встановлені у справі факти, у яких передбачені ознаки відповідного складу злочину; юридичне формулювання, тобто ті правові ознаки, що притаманні типовому поняттю будь-якого виду злочину; правову кваліфікацію за відповідною статтею (частиною, пунктом) особливої частини КК України. Саме ці обставини, які утворюють фабулу обвинувачення, і складають предмет доказування під час досудового розслідування.
Між тим, до способів ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів за ст. 212 належать, зокрема, неподання документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, інших обов`язкових платежів; приховування та заниження об`єкта оподаткування.
Разом з тим, ні з фабули кримінального провадження, ні з доданих до клопотання матеріалів не випливає, в чому полягає виправданість потребами слідства у згаданих документах ДП ДК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які свідчать про його фінансово-господарські відносини із ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у період діяльності 2010-2012 рр., оскільки слідчим не було доведено наявність достатніх підстав вважати, що документи, доступ до яких просив надати слідчий, які містять комерційну таємницю і та перебувають у володінні ДП ДК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, оскільки зі змісту клопотання не випливає, яким чином відомості, які містяться у цих документах, можуть бути використані в цілях досудового розслідування відповідно до фабули кримінального правопорушення.
Крім того, відомості про документи, до яких просить слідчій надати тимчасовий доступ, мають бути обов`язково викладені у клопотанні, оскільки, по суті, без вказівки на те, до яких саме документів має бути наданий тимчасовий доступ, таке клопотання є безпредметним, зачіпає законні права та інтереси невизначеного кола інших осіб, стосовно яких кримінальне провадження не було порушено.
Проте, в клопотанні відсутні посилання на конкретні документи, що перешкоджає слідчому судді прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо необхідності провадження даної слідчої дії, а також позбавляє можливості юридичну особу, яка має надати тимчасовий доступ до цих документів, виконати таку процесуальну дію.
При цьому слідчій лише декларативно посилався в клопотанні на те, що вказані документи мають значення для кримінальному провадженні, а тому є необхідність отримати тимчасовий доступ, а також вилучити оригінали.
Так, згідно з ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Тобто, за змістом згаданої процесуальної норми надання розпорядження щодо вилучення речей і документів можливе за умови доведення стороною кримінального провадження існування реальної загрози зміни або знищення документів.
Разом з тим, слідчим не були доведені обставини існування реальної загрози зміни або знищення документів та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, виходячи з фабули кримінального правопорушення. Тож зі змісту клопотання не вбачається, в чому необхідність вилучення цих документів.
Окрім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Проте, матеріали клопотання не містять інформації про те, чи уживалися заходи щодо одержання документів, про тимчасовий доступ до яких йдеться в поданому клопотанні, в добровільному порядку, тобто, чи витребовувались слідчим відомості про такі документи, та відсутня інформація про відмову в наданні цих документів за їх наявності у володінні у даної особи.
Між тим, при розгляді клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів слід ретельно вивчати всі надані матеріали і у кожному конкретному випадку встановлювати наявність або відсутність всіх умов, на які посилається слідчий як на підставу надання такого дозволу, а також перевіряти відповідність змісту клопотання вимогам ч. 2 ст. 160 КПК.
За загальними принципами кримінального процесуального законодавства, ухвала слідчого судді має відповідати вимогам законності та обґрунтованості. Законною є ухвала слідчого судді, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, на підставі кримінального процесуального закону. Обґрунтованою є ухвала слідчого судді, яка обґрунтована на тих доказах, які були розглянуті під час розгляду клопотання.
Отже, за викладених обставин не вбачається за можливе встановити виправдану потребу досудового розслідування саме в такий ступінь втручання до інформації, якою володіє особа і яка становить охоронювану державою таємницю, щодо осіб, кримінальне провадження стосовно яких не порушено, а законодавець чітко визначає підстави та умови, за яких проведення даної слідчої дії вважається можливим, допустимим і правомірним.
При цьому орган досудового слідства не позбавлений можливості у реалізації прав на отримання інформації шляхом отримання конкретно визначених ним документів за певний період часу, які б, в свою чергу, могли підтвердити або спростувати певні обставини кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР МГУ Міндоходів - ЦО з обслуговування великих платників ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного 22.10.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1