Провадження № 1-в/537/583/2015
Справа № 537/4950/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Кременчуцької виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№69) ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у виїзному судовому засіданні в Кременчуцькій виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№69) заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: Полтавської області, м. Кременчука, до засудження проживаючого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, засудженого 26.04.2010 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст.187, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі про застосування ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою, згідно якої просить суд застосувати до нього ст. 82 КК України, а саме замінити відбування покарання на більш м`яке (обмеження волі).
В судовому засіданні ОСОБА_5 заяву підтримав, суду вказав, що він визнає себе винним у злочинах, за які відбуває покарання. Вважає відмову комісії Кременчуцької виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№69) у застосуванні щодо нього пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням безпідставною, оскільки за час перебування в місцях позбавлення волі має заохочення, працевлаштований, вимоги режиму не порушував та став на шлях виправлення.
Прокурор просив в задоволенні клопотання відмовити.
Представник Кременчуцької виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№69) в судовому засіданні проти задоволення заяви засудженого заперечував, оскільки засуджений має не погашене стягнення та на шлях виправлення не став, при цьому має нестійку поведінку так як стягнення чергуються з заохоченнями.
Вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.04.2010 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України та засуджено до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Початок строку покарання 29.09.2009 рік, кінець строку покарання 29.03.2017 рік.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;
3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невібдутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.
Згідно положень п. 17 зазначеної постанови Пленуму ВСУ, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_5 з 02.06.2010 року відбуває покарання в Кременчуцькій виправній колонії УДПтСУ України в Полтавській області (№69).
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується незадовільно, не дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня. Неодноразово допускав порушення режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та правами начальника відділення, дванадцять стягнень погашено в установленому законом порядку, чотири стягнення зняті правами начальника відділення, одне стягнення не зняте та не погашене, має чотири заохочення оголошені правами начальника відділення. Працевлаштований на виробництві установи робітником дільниці ГЗК, до роботи ставиться задовільно, норми виробітку виконує під контролем. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості, підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом листування та побачень. Участі у суспільному житті колективу засуджених відділення не приймає, на заходи виховного характеру реагує задовільно.
Згідно ст.12 КК України злочин, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_5 є тяжким умисним злочином .
Комісією установи від 17.07.2013 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України в зв`язку з недоведеністю засудженим свого виправлення.
Комісією установи від 30.09.2014 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України в зв`язку з недоведеністю засудженим свого виправлення.
Комісією установи від 21.05.2015 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України в зв`язку з недоведеністю засудженим свого виправлення.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що процес його виправлення на даний час ще не досягнув тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.
Відповідно, суд вважає, що засуджений, не може довести той факт, що він остаточно став на шлях виправлення, що є неодмінною умовою застосування пільги, яка передбачена ст. 82 КК України.
На думку суду процес виправлення засудженого повинен бути стабільним, послідовним, що дало б змогу суду об`єктивно сприйняти факт виправлення засудженого ОСОБА_5 .
Враховуючи вищевикладене, тяжкість та характер вчинених засудженим злочинів, дані про особу засудженого, суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.82 КК України, для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки не доведено виправлення засудженого на даний час, в зв`язку з чим суд вважає дану заяву передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Крюківський районний суд м. Кременчука.
Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено 14.12.2015 року.