Справа 127/4299/15-к
Провадження 1-кс/127/1328/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого заступником начальника приватної служби охорони «Вілам», не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6
Клопотання мотивовано тим, що ОВС відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Вінницькій області проводиться досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 31.01.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

31.01.2015 біля 18.15, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем «Mercedes Benz S 430», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у місті Вінниці по проїзній частині дороги вулиці Хмельницьке шосе, в напрямку вулиці Соборної, на регульованому перехресті з вулицею Першотравневою, в момент в`їзду на зазначене перехрестя на червоний сигнал світлофора, який забороняє рух транспортних засобів, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, натомість продовжив свій рух, внаслідок чого, наближаючись до регульованого пішохідного переходу, який розташований за перехрестям, не надав переваги для руху неповнолітнім пішоходам ОСОБА_7 , 1997 року народження та ОСОБА_8 , 1999 року народження, які перетинали проїзну частину вулиці Хмельницьке шосе по регульованому пішохідному переходу, на зелений сигнал світлофора, справа-наліво по напрямку руху автомобіля, що призвело до наїзду автомобілем на останніх.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці події, а неповнолітня ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 99 від 19.02.2015 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: саден голови, крововиливів в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в тім`яно-скронево-потиличних ділянках, множинних переломів кісток основи і склепіння черепа, забою головного мозку, поширеного субарахноідального крововиливу, крововиливу в шлуночки мозку, перелому кісток носу, рани носу; закритої травми грудей : перелому правого грудино-ключичного з`єднання, вивиху правого плеча, поверхневих ран кистей, переломів кісток лівої гомілки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Таким чином, водій ОСОБА_6 , порушив вимоги п.п. 1.5, 1.7, 4.16(а), 16.8, 8.7.3(е) Правил дорожнього руху України, вимоги дорожнього знаку п. 5.62 додатку № 1 ПДР України та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки п.1.12 Додатку № 2 ПДР України, де зазначено:

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків »;

п. 1.7 «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності»;

п. 4.16(а) «Пішохід має право: а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;

п. 16.8 «Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора»;

п. 8.7.3(е) «Червоний сигнал у тому числі миготливий або два червоних миготливих сигнали, забороняють рух»;

п. 1.12 (стоп лінія) вказує місце де водій повинен зупинитися за наявності 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух».

п. 5.62 «Місце зупинки». Місце зупинки транспортних засобів під час дії заборонного сигналу світлофора чи перед залізничними переїздами, рух через які регулюється світлофорами.

Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1. Показами свідка ОСОБА_9 , який 31.01.2015 близько 18.15 на власному автомобілі рухаючись по вул. Хмельницьке шосе, на перехресті із вул. Першотравневою очікував дозвільного для руху сигналу світлофора. Під час очікування він бачив, що до пішохідного переходу наблизились хлопець та дівчина, а після увімкнення зеленого сигналу світлофора для пішоходів, розпочали перетинати проїзну частину, під час чого на них був здійснений наїзд автомобілем «Мерседес».

2. Висновком авто технічної експертизи технічної експертизи № 92а від 19.02.2015 відповідно якого в ситуації яка склалася в діях водія ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п. 8.7.3 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з наслідками ДТП.

3. Схемою та циклограмою роботи світлофорних об`єктів на перехресті вулиць Хмельницьке шосе Першотравнева.

4. Показаннями підозрюваного ОСОБА_6 , який підтвердив свою причетність до вчинення даного злочину, свою вину у вчиненому визнав повністю.

5. Іншими матеріалами провадження.

ОСОБА_6 06 березня 2015 року повідомлено про підозру у скоєнні даного злочину.

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України карається позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

На даний час вказаний злочин набув значного суспільного резонансу, що виразилось у різного роду публікаціях у засобах масової інформації (Інтернет публікації, друкуванні видання тощо).

На підставі вищевикладеного та беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_6 тяжкого злочину, його вік та стан здоров`я, при цьому потерпілими від злочину є неповнолітні діти, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
ОСОБА_6 та його захисник заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, прокурора, матеріали клопотання слідчого, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, на час розгляду клопотання підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтовані, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання.

Однак, зазначені ризики є необгрунтованими та не достатніми для переконання, що такий мякий запобіжний захід як домашній арешт може забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, потерпілих, крім того, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя переконується в доцільності відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: