Дата документу Справа № 334/8256/13-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єд. унікальний № 334/8156/13-к
№ пров. 11-кп/ 778 / 1417/ 15 Головуючий в 1-й інст.- ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інст. - ОСОБА_2

19 серпня 2015 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2015 року, якою
ОСОБА_7 відмовлено в перегляді за нововиявленими обставинами ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2014 року про звільнення від покарання, застосованого щодо ОСОБА_8 за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2013 року, в зв`язку з закінченням іспитового строку.

З наданих матеріалів вбачається, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2013 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий, був засуджений за ст.ст. 185, ч.1; 297, ч.2; 70, ч.1 та ч.4; 75 КК України до 3 років 15 днів позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік і у відповідності до ст. 76 КК України на нього були покладені обов`язки з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, не виїжджати за межі України без її дозволу, повідомляти останню про зміну місця проживання.

За поданням кримінально-виконавчої інспекції Ленінського району м. Запоріжжя Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2014 року засуджений ОСОБА_8 був звільнений від покарання за вищевказаним вироком суду в зв`язку із спливом іспитового строку з тих підстав, що протягом іспитового строку правопорушень, в тому числі кримінальних, не скоював, за місцем проживання характеризується позитивно, покладені на нього вироком суду обов`язки виконував, строк випробування сплив.

15 квітня 2015 року потерпілий ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами, якими вважає той факт, що засуджений ОСОБА_8 протягом іспитового строку не відшкодував йому матеріальну шкоду в сумі 5 000 гривень, яка була стягнута на його користь вироком суду, а також ту обставину, що подання про звільнення засудженого від покарання було розглянуто судом без його участі та без урахування його думки з цього приводу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2015 року потерпілому ОСОБА_7 в перегляді оскарженого ним судового рішення від 18.11.2014 року відмовлено з тих підстав, що зазначені ним підстави, які він вважає нововиявленими, такими за змістом ст. 459 КПК України не являються.

В своїй апеляції на цю ухвалу потерпілий ОСОБА_7 вважає судове рішення про звільнення засудженого від покарання незаконним, посилається на те, що жоден з потерпілих в даному кримінальному провадженні в судове засідання не викликався, їх думки з приводу подання інспекції про звільнення засудженого не з`ясовувались і не враховувалися, чим були порушені його права потерпілого в кримінальному провадженні, його заява від 13.11.2014 року про заміну засудженому покарання з випробуванням на фактичне відбуття призначеного покарання залишилося без розгляду по суті, просить судову ухвалу від 18.11.2014 року скасувати, винести нову ухвалу за розглядом його заяви від 13.11.2014 року.

В доповненні до апеляції потерпілий також вказує на незаконність ухвали суду від 16.06.2015 року, посилаючись на неповноту судового провадження за його заявою, яка потягла помилковість висновків суду щодо відсутності порушення його прав потерпілого, просить її переглянути.

Заслухавши доповідь судді по справі, думку прокурора, який вважає, що доводи апеляційної скарги не є слушними та не заслуговують на увагу, перевіривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_7 в задоволенні його заяви про перегляд ухвали суду від 18.11.2014 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції обгрунтовано вказав на те, що вказані потерпілим обставини не є нововиявленими в розумінні положень ст. 459 КПК України, оскільки не підпадають під перелік таких обставин, зазначений в ній, який є вичерпним, що ж до посилання потерпілого на те, що суд 18 листопада 2014 року розглянув подання інспекції про звільнення ОСОБА_8 від покарання без виклику в судове засідання потерпілих, без урахування їх думки з приводу цього звільнення, а також без розгляду по суті його заяви від 13 листопада 2014 року, в якій він порушував питання про скасування звільнення засудженого від покарання з випробуванням, то ці обставини дійсно, як зазначив і суд першої інстанції, мають місце, але не є нововиявленими, а за певних умов можуть бути підставами для оскарження ухвали суду від 18 листопада 2014 року щодо ОСОБА_8 в загальному апеляційному порядку і при наявності клопотання про поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження судового рішення, якщо суд визнає причини пропуску цього строку поважними.

За таких обставин судове рішення від 16 червня 2015 року щодо наслідків розгляду заяви потерпілого ОСОБА_7 відповідає вимогам закону і матеріалам провадження, тому підстави для його скасування судова колегія вважає відсутніми.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2015 року, якою залишена без задоволення його заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали того ж суду від 18 листопада 2014 року про звільнення ОСОБА_8 від покарання з випробуванням, призначеного йому за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2013 року, - без змін.

Головуючий:

Судді :