Єдиний унікальний номер 205/632/15-к
У Х В А Л А
17 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

законного представника потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання про призначення повторної судової автотехнічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000838 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000838 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про призначення повторної судової автотехнічної експертизи, в якому він просить її виконання доручити Харківському НДІСЕ ім. Бокаріуса та на вирішення експертам поставити наступні запитання:

1.Як повинен був діяти водій автомобіля «Шевролет Авео» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху України?

2.Чи мав водій автомобіля «Шевролет Авео» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_6 .?

3.Чи мав водій автомобіля «Шевролет Авео» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 технічну можливість шляхом екстреного гальмування зупинити автомобіль з моменту появи пішохода ОСОБА_6 у полі зору до місця наїзду на нього?

4.Чи відповідали дії водія автомобіля «Шевролет Авео» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 технічним вимогам Правил дорожнього руху України і якщо ні, то чи були вони у причинному зв`язку з наїздом на пішохода ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання обвинувачений посилається на те, що при проведенні експертного дослідження на досудовому розслідуванні експерт припустився хибної думки та помилково визначив порушення ним п. 18.4. ПДР України, оскільки на його думку, при тій дорожній обстановці, яка мала місце у подіях, які йому інкримінуються як злочин, він мав керуватися п. 12.3. ПДР України, оскільки при наближенні його до місця зіткнення, невстановлений маршрутний транспортний засіб перед пішохідним переходом вже стояв, у зв`язку з чим, дія п. 18.4 ПДР України на нього не поширюється.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені ним у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 та законний представник потерпілого ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти заявленого клопотання посилаючись на те, що обвинуваченим не наводяться будь-які нові вихідні данні для експертного дослідження, а поставлені ним для експерта запитання тотожні тим запитанням, що ставилися перед експертом на досудовому розслідуванні.

Суд, вивчивши заявлене клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження та вислухавши учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Натомість, у судовому засіданні досліджений висновок експерта № 70/27-40 від 22.01.2015 року за результатами судової автотехнічної експертизи, призначеної та проведеної на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Всі запропоновані обвинуваченим питання були поставленні перед експертом та на них були надані мотивовані відповідні у зазначеному висновку.

Обвинуваченим у клопотанні не зазначаються жодних нових вихідних даних або об`єктивних обставин, які б могли мати значення для проведення повторної судової автотехнічної експертизи по зазначеним у клопотанні обвинуваченого питанням.

Також обвинувачений не зазначає жодних обґрунтувань щодо неправильності технічних висновків експерта, посилаючись лише на неправильне визначення пункту Правил дорожнього руху України, яким мав керуватися водій автомобіля «Шевролет Авео» р.н. НОМЕР_1 при вихідній дорожній обстановці.

З огляду на це, суд вважає призначення повторної судової автотехнічної експертизи недоцільним, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 242, 350, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про призначення повторної судової автотехнічної експертизи залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1