Справа № 444/641/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/487/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
з участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченої ОСОБА_11 ,
потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_12 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 23 березня 2015 року, -

встановила:
Цим вироком:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та зареєстровану в АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, заміжню, раніше не судиму, що проживає в с. Грушів Яворівського району Львівської області,

визнано винною за ч. 1 ст. 185 КК України та засуджено до 200 годин громадських робіт.

Згідно вироку місцевого суду, ОСОБА_11 05 березня 2015 року близько 20 год. 00 хв., знаходячись у житловому будинку належному ОСОБА_13 , що за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, з власних корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, підійшла до шафи-купе, всередині якої знаходилась чоловіча сумка, звідки таємно викрала грошові кошти на загальну суму 4 300 грн., чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4 300 грн.

На вирок суду потерпіла ОСОБА_12 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Жовківського районного суду Львівської області від 23 березня 2015 року змінити, обравши ОСОБА_11 міру покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням положень, передбачених ст. 75 КК України. Покликається на те, що суд першої інстанції при обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_11 обрав надто м`яке, оскільки потерпіла з чоловіком неодноразово до того виявляли пропажу грошей після того як обвинувачена їх відвідувала. До того ж, в потерпілої наявні сумніви щодо того, що обвинувачена ОСОБА_11 розкаюється у вчиненому.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора та обвинуваченої ОСОБА_11 , які вважають рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, потерпілу ОСОБА_12 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає з наступних причин.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Висновки суду про доведеність її вини ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку. Окрім цього, обвинувачена ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої інстанції повністю визнала свою вину та підтвердила факт вчинення вказаного правопорушення.

Висновки суду першої інстанції про винуватість обвинуваченої ОСОБА_11 у вчиненому правопорушенні та кваліфікація її дій є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання суд першої інстанції виходив з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду і міри покарання, суд відповідно до вимог ст.ст. 65, 66, 67 КК України врахував тяжкість вчиненого злочину, який належить до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, які пом`якшують покарання /щире каяття/ та обставини, що його обтяжують /наявність стану алкогольного сп`яніння/, і обґрунтовано призначив їй міру покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Тому, покарання, яке призначено обвинуваченій ОСОБА_11 відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, даним, що характеризують її особу та обставинам кримінального провадження і є справедливим та обгрунтованим.

Твердження потерпілої ОСОБА_12 про те, що обвинувачена причетна до неодноразового зникнення грошей, належних їй та її чоловікові, яке мало місце ще раніше до вчинення кримінального правопорушення або ж про наявність сумнівів про фактичне відбування обвинуваченою покарання в судовому засіданні нічим підтверджені не були, а отже суд взяти їх до уваги не може.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для застосування ОСОБА_11 більш тяжкого покарання колегія суддів не вбачає, а тому приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_12 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_12 залишити без задоволення.
Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 23 березня 2015 року щодо ОСОБА_11 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4