Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши 28 вересня 2015 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 22 квітня 2015 року щодо нього,

встановила:

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

ОСОБА_1 визнано винним у тому що він 03 вересня 2014 року, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись навпроти домогосподарства ОСОБА_2, розташованого по АДРЕСА_2., умисно повалив ОСОБА_3 на землю та почав наносити йому чисельні удари невстановленим металевим предметом, чим завдав останньому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22 квітня 2015 року вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується із судовими рішеннями постановленими відносно нього у зв'язку з невідповідністю призначеного йому покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Стверджує, що судом першої інстанції у повній мірі не враховано обставин, що пом'якшують призначене йому покарання, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, позитивні характеристики, відсутність судимостей. Крім того, на думку засудженого, ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання скаржником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 121 КК України за обставин викладених у вироку ґрунтується на доказах, досліджених належним чином судом.

Доводи касаційної скарги засудженого про суворість призначеного йому покарання є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається із копії вироку, суд першої інстанції при вирішенні питання щодо призначення засудженому покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого, який за місцем проживання характеризується добре, притягується до кримінальної відповідальності вперше та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Разом з тим, судом також враховано обставини, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, зокрема, вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння та щодо особи похилого віку.

Обставин, які б пом'якшували покарання судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про необхідність призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк наближений до максимальної межі передбаченій санкцією статті Особливої частини КК.

Доводи касаційної скарги про неврахування судами пом'якшуючих обставин є необґрунтованими.

Як убачається з копії ухвали суду апеляційної інстанції, обставин які б свідчили про щире каяття засудженого та відшкодування ним шкоди за його власною ініціативою, на які є посилання у касаційній скарзі, що у відповідності до ч. 2 ст. 66 КК України є обставинами які пом'якшують покарання, за результатами досудового та судового слідства не встановлено.

Питання обґрунтованості призначеного засудженому покарання було предметом розгляду суду апеляційної інстанції, ухвала якого відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є обґрунтованою та вмотивованою.

Покарання призначене ОСОБА_1 в межах санкції закону, за яким його визнано винним, при цьому судами в достатній мірі враховано характер та ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного, обставини, що обтяжують покарання.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати призначене засудженому покарання явно несправедливим внаслідок суворості та застосувати положення ст. 69 КК України, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування чи зміну судових рішень не встановлено.

За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 22 квітня 2015 року щодо нього.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_6