Справа 127/5452/15-к
Провадження 1-кс/127/1780/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нойштреліц, Німеччина, проживаючого та зареєстрованого: 5-те АДРЕСА_1 , громадянина України, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 11 грудня 2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

ОСОБА_5 з 23 червня 2011 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді заступника командира батареї - начальник зенітної ракетної обслуги зенітної ракетної батареї військової частини НОМЕР_1 у військовому званні капітан.

Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пунтку збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

Проте, 13 травня 2014 року капітан ОСОБА_5 діючи за раніше досягнутою домовленістю з військовослужбовцями цієї ж частини майором ОСОБА_6 , ст.лейтенант ОСОБА_7 , майор ОСОБА_8 , майором ОСОБА_9 , капітаном ОСОБА_10 , майором ОСОБА_11 , капітаном ОСОБА_12 , лейтенантом ОСОБА_13 , капітаном ОСОБА_14 , не прибув до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , вчинивши дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.

Капітан ОСОБА_5 знаходячись за межами військової частини НОМЕР_2 проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою ухилитись від військової служби взагалі, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України, намагаючись повністю виключити себе із сфери військово-службових правовідносин.

Станом на дату подання даного клопотання капітан ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби не повернувся та наміру повертатись не має.

Переховуючись від органів досудового розслідування, ОСОБА_5 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.

Таким чином, капітаном ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді заступник командира дивізіону з виховної роботи військової частини НОМЕР_1 (яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 ), 13 травня 2014 року в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинив дезертирство за попередньою змовою групою осіб, тобто нез`явлення вчасно на службу разом з військовослужбовцями цієї ж частини майором ОСОБА_6 , ст.лейтенант ОСОБА_7 , майор ОСОБА_8 , майором ОСОБА_9 , капітан ОСОБА_10 , капітаном ОСОБА_5 , капітаном ОСОБА_12 , лейтенантом ОСОБА_13 , капітаном ОСОБА_14 , до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , з метою ухилитись від проходження військової служби, чим вчинив дезертирство, тобто не з`явився при переведенні до іншої військової частини з метою ухилитися від військової служби за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 408 КК України.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України складено 18 грудня 2014 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання останнього.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.

Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою.

ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, зокрема останній зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , АР Крим в порушення вищевказаних директив до материкової частини України не повернувся, до правоохоронних органів України чи Командування Повітряних Сил Збройних Сил України на виконання вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» документальне підтвердження про своє зарахування до Збройних Сил Російської Федерації або спеціальних служб чи правоохоронних органів Російської Федерації не надав. Крім того, варто мати на увазі, що на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим органи державної влади України не функціонують, та правоохоронні органи України свою діяльність не здійснюють. Хоча фактичну можливість виїзду на материкову частину України він разом з іншими військовослужбовцями цієї ж військової частини (організовано групою) мав, однак умисно, передбачаючи можливі наслідки своїх дій, не виїхав.

ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема останній може знищити паспорт громадянина України, особову справу, посвідчення офіцера та інші документи, які підтверджують приналежність останнього до громадянства України та проходження військової служби в Збройних Силах України.

ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, зокрема останній продовжує вчиняти дезертирство, вчинене групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 408 КК України, за вчинення якого, передбачена санкція у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, тобто тяжкий злочин. Крім того, необхідно врахувати ситуацію яка склалась на сході України, а саме проведення Антитерористичної операції, та необхідно врахувати те, що існує ймовірність в разі переходу ОСОБА_5 до збройних сил РФ, приймання участі останнім в бойових діях на боці незаконних терористичних об`єднань як ЛНР та ДНР, тобто, вчинення останнім інших кримінальних правопорушень. Крім того, офіцери Збройних Сил України мають доступ до державної таємниці та останній перебуваючи на волі, може розголосити дані відомості громадянам та військовослужбовцям інших держав, що може завдати істотної шкоди суверенітету та територіальній цілісності України, а також підірвати боєздатність Збройних Сил України.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним ОСОБА_5 усіх процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_5 в умовах сьогодення, суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_5 та його захисник у судове засідання не з`явилися.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, матеріали клопотання слідчого, прийшов до наступного висновку.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При цьому відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_5 та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, на час розгляду клопотання підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення обґрунтовані, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника.
Оскільки у судове засідання підозрюваний та його захисник не з`явилися, що унеможливлює розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: