Справа № 1- 267/2011 р.
В И Р О К
15.06.2011 м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого Захарченка Д.В.
при секретарі Титовій Т.Е.
за участю прокурора Кошурка Р.В.
захисника ОСОБА_1
законного представника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4
у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України,
31.10.2010 р., в період часу з 20.00 год. до 20.30 год., ОСОБА_3, знаходячись біля будинку № 2-А по вул. Китобоїв в м. Миколаєві, маючи намір на заволодіння чужим майном, відкрито викрав мобільний телефон «Нокіа Х3», вартістю 1199 грн. з сім-картою оператора «Лайф», який належить потерпілій ОСОБА_4, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду.
Підсудний ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та показав, що 31.10.2010 р. у вечірній час в м. Миколаєві, на вулиці побачивши потерпілу, вирвав в неї з рук телефон, який через декілька днів продав на ринку. У вчиненому кається.
Законний представник ОСОБА_2, пояснила, що обставин, які б негативно вплинули на виховання неповнолітнього та сприяли вчиненню злочину вона не вбачає. Умови його проживання та виховання задовільні. Після вчиненого злочину, підсудний усвідомив протиправність своєї поведінки, розкаявся, вчиться, працює, допомагає сім'ї.
Згідно розписки потерпілої ОСОБА_5 від 06.11.2010 р., їй був повернутий мобільний телефон. (а.с. 22)
З врахуванням викладеного, суд находить вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведеною і кваліфікує дії підсудного за ст.186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання ОСОБА_3, суд враховує, що підсудним вчинено злочин середньої тяжкості, особу підсудного, який раніше не судимий, вчинив злочин у віці, який дозволяє усвідомлювати характер своїх дій, має задовільні умови життя, виховується в неповній сімї, що є обставиною, яка негативно вплинула на виховання неповнолітнього, характеризується за місцем навчання негативно, як особа схильна до вчинення протиправних дій, за місцем проживання добре, обставину пом'якшуючу покарання вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, відсутність обставин обтяжуючих покарання, та вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
На підставі ст.75, 104 КК України, суд вважає можливим з урахуванням особи підсудного, його негативного ставлення до вчиненого, усвідомлення протиправності своєї поведінки, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обовязків, передбачених ст.76 КК України.
Звільняючи підсудного від відбування покарання з випробуванням, суд не вважає необхідним призначати йому громадських вихователів, оскільки підсудний виховуються матірю, яка контролює його поведінку.
Позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1320 грн., суд вважає необхідним залишити без задоволення оскільки вказана шкода повністю відшкодована потерпілій на досудовому слідстві.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст.75, 104 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, зявлятися для реєстрації в ці органи та повідомляти їх про зміну місця проживання.
При звільненні засудженого від покарання вважати недоцільним призначення йому громадського вихователя.
Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити - підписку про невиїзд.
Позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без задоволення.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку, а засудженим з моменту вручення копії вироку.