ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4412/15-к
Провадження № 1-кс/210/909/15

"18" листопада 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні заяву судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід, -

В С Т А Н О В И В:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 11 вересня 2015 року з Генеральної прокуратури України надійшло кримінальне провадження № 0000836 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Кримінальне провадження відповідно до ст. 35 КПК України передано на розгляд судді ОСОБА_3 .

Суддею ОСОБА_3 26 жовтня 2015 року подано заяву про самовідвід. В обґрунтування заяви, суддя посилається на те, що вона займає з жовтня 2012 року займає посаду судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу.
Виконуючи свої повноваження суддя ОСОБА_3 представляє Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у зносинах і з Дзержинською районною у місті Кривий Ріг радою, головою якої з 2010 року обрано обвинуваченого ОСОБА_4 .
При цьому, Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу (м. Кривий Ріг, пр.-т Миру, 24) розташований на території Дзержинської районної у місті Кривий Ріг ради (м. Кривий Ріг, пр.-т Миру, 42).
Суд, дослідивши матеріали справи № 210/4412/15-к приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор, який склав та затвердив обвинувальний акт, звертався з клопотанням до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про визначення територіальної підсудності кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у межах територіальної підсудності іншого апеляційного суду.

Ухвалою ВССУ від 15 вересня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання про передачу провадження на розгляд до іншого суду в межах юрисдикцій різних апеляційних судів.

Таким чином, ВССУ встановлено відсутність підстав для направлення кримінального провадження до суду іншої, аніж Дніпропетровської, області для розгляду.

Вирішуючи заявлений суддею ОСОБА_3 самовідвід, суд керується наступним.

Згідно з п. 4 ч. 1 ч. ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Законодавець чітко регламентував у ст. 75 КПК України, обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У практиці ЄСПЛ сформовано гарантії незалежного і неупередженого суду, створеного на підставі закону. Як зазначав ЄСПЛ у рішенні "Салов проти України": для того щоб встановити, чи можна вважати суд "незалежним" відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно, зокрема, звернути увагу на спосіб призначення його членів та строки їхніх повноважень, наявність гарантій проти зовнішнього тиску та наявність зовнішніх ознак незалежності.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект (справи «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України»). Відповідно до об`єктивного критерію визначається, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення ЄСПЧ у справі «Мироненко і Мартиненко проти України», у справі «Білуха проти України»).

У практиці ЄСПЛ сформовано гарантії незалежного і неупередженого суду, створеного на підставі закону. Як зазначав ЄСПЛ у рішенні "Салов проти України": для того щоб встановити, чи можна вважати суд "незалежним" відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно, зокрема, звернути увагу на спосіб призначення його членів та строки їхніх повноважень, наявність гарантій проти зовнішнього тиску та наявність зовнішніх ознак незалежності.

Судом встановлено, що суддя ОСОБА_3 з 2012 року займає посаду судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу.

Таким чином, виконуючи свої повноваження суддя ОСОБА_3 представляє Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у зносинах і з Дзержинською районною у місті Кривий Ріг радою, головою якої з 2010 року обрано обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому, Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу (м. Кривий Ріг, пр.-т Миру, 24) розташований на території Дзержинської районної у місті Кривий Ріг ради (м. Кривий Ріг, пр.-т Миру, 42).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що заяву про самовідвід слід задовольнити, оскільки вбачається наявність обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді. Суд вважає, що виконуючи обов`язки судді ОСОБА_3 , безпосередньо представляє Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу, у тому числі й в зносинах з райрадою цього ж району, що в розумінні ст. 6 Конвенції, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, може викликати сумніви в упередженості судді, та викликати сумніви в її безсторонності.

Керуючись ч. 3 ст. 35, ст. 75, ст.ст 80-82 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Заяву судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Справу 210/4412/15-к (пр.. № 1-кс/210/909/15) за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України (кримінальне провадження № 0000836 направити для перерозподілу на розгляд іншому судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, визначеному в поряду ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.