Справа №468/1793/15-к 26.11.2015 26.11.2015 26.11.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
26 листопада 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2, ст. 289 ч.3 КК України,
- застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб з 13.11.2015 року з 01 год. 25 хв.
підозрюваного ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Провадження № 11-сс/784/501/15 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_1 .
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі захисник посилається на необґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та відсутності ризиків, на які послався слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначає, що ОСОБА_5 домовився з двома особами про те, щоб налякати свою колишню співмешканку з метою поновити з нею відносини. Зазначає, що вказані особи, всупереч домовленості, напали на потерпілу, побили її, погрожували ножем, забрали майно, автомобіль, а потім зв`язали та кинули в лісосмузі. Вказує, що особи, з якими ОСОБА_5 домовлявся, вчинили дії, які не охоплювались його умислом, а тому він не може нести відповідальність за вчинений ними розбійний напад. Зазначає, що ОСОБА_5 , в подальшому з`явився в райвідділ міліції, видав там тютюнові вироби, які були викрадені у потерпілої, і вказав, де проживають нападники. Вказує, що підозрюваний не має постійного місця проживання через характер своєї роботи та стан здоров`я. Посилається на те, що суд також не врахував стан здоров`я ОСОБА_5 , який має тяжкі захворювання, внаслідок чого не може перебувати в умовах СІЗО. На думку захисника, необхідно обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою проживання його рідної сестри в м.Баштанка Миколаївської області, яка не заперечує проти такого.
3. Встановлені слідчим суддею обставини.
13.11.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст. 289 ч.3, ст. 187 ч.2 КК України.
Прокурор прокуратури Баштанського району Миколаївської області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Мотивуючи необхідність обрання такого запобіжного заходу, слідчий послався на доведеність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень та на наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно вплавити на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення та послався на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду і незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних. Як вказав слідчий суддя в ухвалі, застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання вказаним ризикам.
4. Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника ОСОБА_4 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Вказані вимоги закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею були дотримані.
Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у скоєні злочинів та вказаних в ухвалі ризиків, є неспроможними.
Так, слідчий суддя правильно врахував, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого та особливо тяжкого насильницького злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років.
Мотивуючи наявність обґрунтованої підозри слідчий суддя обгрунтовано послався на дані, що містяться в: заяві потерпілої ОСОБА_9 про вчинення відносно неї злочину, в ході якого її побили та забрали майно; довідці про наявність у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень; довідці про вартість викраденого майна; протоколах огляду місця події від 09.11.2015 року; протоколі огляду автомобіля ВАЗ 2105 р/н НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_5 , та у якому було виявлено і вилучено частину майна, що було відкрито викрадено під час розбійного нападу на ОСОБА_9 , протоколі огляду автомобіля ЗАЗ-ДЕО р/н НОМЕР_2 від 13.11.2015року.
Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, ОСОБА_5 не має постійного місця проживання протягом останніх трьох місяців та за адресою реєстрації не проживає більше трьох років.
Слідчий суддя обгрунтовано врахував і те, що ОСОБА_5 не працює, не має законних засобів існування і дійшов вірного висновку про можливість вчинення підозрюваним інших злочинів.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя належним чином обґрунтував й висновок про можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_9 , оскільки він підозрюється у скоєні злочину відносно колишньої співмешканки, з якою всупереч її волі намагається поновити стосунки в протизаконний спосіб.
Як було встановлено, ОСОБА_5 не повідомляє органи досудового слідства про місцезнаходження частини майна, яким заволоділи під час вчинення злочину, а тому й існування ризику, що підозрюваний зможе знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є доведеним.
Отже, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість вчинити інший злочин, переховуватись від органів досудового слідства і суду, впливати на потерпілу та знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчим суддею належним чином мотивована.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя вірно зазначив й про те, що вказаним ризикам не можуть запобігти інші, більш м`які запобіжні заходи.
Доводи захисника щодо фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень та його посилання на те, що здійснюючи розбійний напад, спільники ОСОБА_5 вийшли за межі досягнутої з ним домовленості налякати ОСОБА_9 , щоб поновити з нею стосунки, є необґрунтованими, оскільки не є предметом розгляду в даному провадженні. Питання щодо наявності або відсутності умислу на вчинення злочину, а також доведеності вини вирішується судом під час розгляду кримінального провадження по суті і не може вирішуватись апеляційним судом в порядку перевірки ухвали слідчого судді.
Той факт, що ОСОБА_5 під час допиту в райвідділі міліції розповів, де знаходиться вилучена у ОСОБА_9 частина викраденого майна (блоки цигарок, жіноча шкіряна сумка з документами), з урахуванням наведених вище обставин, сам по собі не дає підстав для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Доводи захисника про те, що відсутність у ОСОБА_5 постійного місця проживання пов`язана з характером його роботи та постійними роз`їздами, є неспроможними. Вказані обставини матеріалами кримінального провадження не підтверджуються. Відомості про те, що ОСОБА_5 працює в матеріалах кримінального провадження відсутні.
З матеріалів провадження дійсно вбачається, що у ОСОБА_5 дійсно є ряд хронічних хвороб. Однак, наявність у нього цих хвороб не свідчить про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Даних про те, що стан здоров`я ОСОБА_5 перешкоджає застосуванню саме такого запобіжного заходу, який обрав суд, в наданих матеріалах провадження не міститься і стороною захисту не надано.
Таким чином, посилання захисника на необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неспроможними. З урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, його ролі у їх вчиненні, де він виступав ініціатором злочинних дій, даних про особу підозрюваного, а також наявності заявлених ризиків, немає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя правильно встановив, що надані до суду докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийняв вірне рішення про застосування саме такого виду запобіжного заходу.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 407, 409, 422 КПК України, апеляційний суд,-
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 14 листопада 2015 року, якою відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з 13.11.2015 року з 01. год. 25 хв. залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3