АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/2289/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/675/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 01 грудня 2015 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області у кримінальному провадженні №0000660 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олександрівка Свердловського району Луганської області, громадянки України, освіта професійно-технічна, вдови, на утриманні має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, яка визнана винною та засуджена за ч.1 ст.213 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного їй покарання, з випробуванням, якщо протягом іспитового строку одного року, вона не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано засуджену ОСОБА_6 періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання.

Питання з речовими доказами вирішено.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачена ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області, просить скасувати вирок Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.10.2015 року відносно ОСОБА_6 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.Ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_6 та призначити їй покарання за ч.1 ст.213 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 гривень. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року ОСОБА_6 була визнана винною та засуджена за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України за наступних обставин.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, не будучи суб`єктом підприємницької діяльності, в порушення п.п.3,5,8 ст. 1 та п.п. 8, 9 ст. 4 Закону України "Про металобрухт" від 05 травня 1999 року № N 619-Х1У зі змінами, в якому вказано, що "... діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту здійснюється юридичними і фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які здійснюють операції з металобрухтом", "...збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняється", в період часу з середини квітня 2015 року по 06 липня 2015 року на території домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем свого мешкання, незаконно, з корисливих мотивів організувала пункт прийому металобрухту і здійснювала прийом брухту чорного та кольорового металу, від населення, з метою подальшого збуту брухту за більш високою ціною і отримання прибутку.

Так, 06 липня 2015 року близько 17 год.10 хвил. ОСОБА_6 , відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, не будучи суб`єктом підприємницької діяльності, перебуваючи на території власного домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем свого мешкання, здійснюючи свою злочинну діяльність, умисно, незаконно прийняла у ОСОБА_8 брухт чорного металу загальною вагою 13 кг ціною 3,00 гривні за 1 кг загальною вартістю 39,00 гривень, після чого зберігала металобрухт для послідуючого збуту в приміщенні гаражу, розташованого на території вказаного вище домоволодіння.

06 липня 2015 року в період часу з 17год.20хвил. до 19.00 годин на підставі ухвали слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2015 року працівниками міліції проведено обшук території домоволодіння АДРЕСА_1 та споруд, розташованих на зазначеній території, що належить ОСОБА_6 , під час якого в гаражі виявилено та вилучено брухт чорного металу побутового та промислового походження загальною вагою 920 кг, а також у веранді житлового будинку виявлено та вилучено брухт алюмінію побутового походження загальною вагою 18,7 кг та промислові металеві напільні ваги з ваговим діленням 1 тонна, за допомогою яких ОСОБА_6 , відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, здійснювала незаконні операції з металобрухтом, приймаючи металобрухт від населення.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст. 213 ч.1 КК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги перший заступник прокурора Дніпропетровської області, не оскаржуючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_6 , за ч.1 ст. 213 КК України, посилається на ті обставини, що в порушення вимог ч.3 ст.61 КК України, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання за ч.1ст.213 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, не зважаючи на те, що вона має на утриманні дитину, віком до 14 років.
Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, у вчиненому щиро розкаялася, має на утриманні неповнолітню дитину 2004 року народження, яку виховує сама, характеризується позитивно, перебуває у складному матеріальному становищі, оскільки через поганий стан здоров`я не працює, а тому прокурор вважає, що ОСОБА_6 має бути визначено покарання у виді штрафу із застосуванням положень ст.69 КК України.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор, підтримав апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області та прохав колегію суддів задовольнити її, вирок суду скасувати, постановити свій вирок.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора .

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 та правильність кваліфікації її дій не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст.404 КПК України законність та обґрунтованість вироку в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на законність вироку, колегією суддів не встановлено.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.
При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинувачену, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорювалися.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.409 КПК України, при вирішенні питання про наявність підстав для скасування або зміни судового рішення, суд апеляційної інстанції в даному провадженні має керуватися ст.ст.412-414 КПК України. Відповідно до змісту вказаної норми закону, підставами для скасування або зміни зазначеного вироку суду першої інстанції в апеляційному порядку є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 кримінального покарання.
На думку колегії суддів, при призначені покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд першої інстанції порушив вимоги ст.61 ч.3 КК України.
Так, суд визнавши ОСОБА_6 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченою ч.1 ст.213 КК України призначив їй покарання у вигляді обмеження волі.
Відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої та другої групи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , 2004 року народження (а.кп.24 том 2).
Таким чином, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі, суд першої інстанції порушив вимоги вищевказаного кримінального закону і застосував закон, який не підлягає застосуванню.
Відповідно до п.4 ст.409 КПК України, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність є підставою до скасування або зміни судом апеляційної інстанції судового рішення.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до порушення загальних засад призначення покарання відповідно ст.65 КК України.

Згідно ч.1 п.2 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність ,що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
За таких обставин, враховуючи вимоги ч.3 ст.61 КК України та ст.213 ч.1 КК України, колегія суддів вважає, що аргументи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, з ухваленням судом апеляційної інстанції свого вироку.

Колегія суддів вважає, що обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити інший вид покарання, в межах санкції ч.1 ст. 213 КК України.
Так, відповідно до санкції ч.1 ст.213 КК України, покарання може бути призначене у виді штрафу від тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до одного року.
Колегія суддів, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій враховує особу обвинуваченої, пом`якшуючі обставини, а саме повне визнання своєї вини, каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні,відсутніть обтяжуючих обставин, виходить із ступіню тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Крім того, відповідно до п.2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясовувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень, склад сім`ї, наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку, його матеріальний стан.

Колегія суддів враховує особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима (а.кп.21 том 2), на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.кп.22, 23 том 2), позитивно характеризується за місцем мешкання (а.кп.25 том 2), її складне матеріальне становище, оскільки вона через поганий стан здоров`я не працює.

Згідно положень ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційні злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наявність перелічених вище обставин, які пом`якшують покарання, з урахуванням особи винної, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, та вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання у вигляді штрафу із застосуванням ст.69 КК України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням свого вироку.
Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 412, 413 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного їй покарання - скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.213 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 гривень.
В іншій частині вирок відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався

Відповідно до вимог ст.376 п.6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяця з моменту проголошення вироку, а обвинуваченим у той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4