Справа №478/223/14-к1 14.09.2015
Провадження №11-кп/784/619/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/ резолютивна частина/
14 вересня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
Головуючого-судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадян України, освіта середня, неодружений, не працює, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
виправданий за ч. 1 ст. 126 КК України та визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 121 КК України.
Учасники судового провадження:
Прокурор: ОСОБА_7
ОСОБА_8
Захисники: ОСОБА_5
________________________________________________________________
Ап. провадження: № 11-кп/784/619/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 виправданий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 126 КК України у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненому правопорушенні та визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , просить вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.06.2015 року - змінити, а саме, обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 323 КПК України, в інший частині вирок суду першої інстанції - залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
В своїх доводах, захисник ОСОБА_5 , вказує, що у діях обвинуваченого ОСОБА_6 не було умислу на заподіяння потерпілій ОСОБА_10 , саме тяжких тілесних ушкоджень, що на її думку, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та показанням самого обвинуваченого. Стверджує, що під час судового засідання, взагалі не було встановлено факту спричинення потерпілій будь-яких тілесних ушкоджень.

Зазначає, що у матеріалах провадження відсутні свідки того, що саме ОСОБА_6 завдав потерпілій удар у ділянку живота, де знаходиться селезінка. Натомість, свідок ОСОБА_13 - дядько обвинуваченого, вказав, що бачив, як ОСОБА_6 наносив удари потерпілій ОСОБА_10 по обличчю, після чого, він вийшов та більше нічого не міг бачити та чути, а свої першочергові покази під час досудового розслідування надав під тиском працівників міліції, в яких вказав, що нібито чув із сусідньої кімнати звуки лухих ударів.

Також, зазначає, що висновок експерта № 166 від 13.01.2014 року не дає можливості категорично стверджувати, що розрив селезінки потерпілої, настав в результаті удару тупим предметом чи кулаком руки, оскільки, причиною розриву селезінки, також може бути і інфекційне захворювання.

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження:

В своїх запереченнях, прокурор, яка приймала участь у розгляді справи судом першої інстанції - ОСОБА_14 , вважає, що вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Прокурор, вважає, що доводи апелянта про наявність підстав для скасування вироку суду, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними.

Вказує, що вина ОСОБА_6 доведена сукупністю доказів, здобутих в рамках кримінального провадження, як під час досудового, так і судового слідства.

Зазначає, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 166 від 13.01.2014 року, смерть потерпілої ОСОБА_10 настала від гострої крововтрати, в результаті внутрішнього черевного крововиливу на ґрунті травматичного розриву селезінки. Внутрішньо черевна травма, яка спричинила смерть потерпілої, утворилась в результаті не менше ніж одної ударної дії в область селезінки, імовірно ударом кулака, що спростовує доводи апелянта про настання смерті потерпілої за інших обставин, ніж викладені у обвинувальному акті.

Вважає, підстав ставити під сумнів висновки експертизи відсутні, оскільки експертиза була проведена повноважною особою, а висновки судово-медичної експертизи відповідають вимогам чинного законодавства.

Також, прокурор не погоджується із захисником, з приводу відсутності умислу у обвинуваченого на спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень. Вказує, що ОСОБА_6 враховуючи свою перевагу у фізичній силі, кількість, силу нанесених ударів та їх локалізацію, усвідомлював можливість настання тяжких наслідків.

Обставини, встановлені судом першої інстанції:
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний, в тому, що він 30.11.2013 року, близько 14 години, разом із своїм родичем ОСОБА_13 прийшли до будинку потерпілої ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою повернути борг в розмірі 70 грн.

В ході розмови із потерпілою, ОСОБА_6 наніс потерпілій ОСОБА_10 один удар рукою в обличчя. Після того, скориставшись тим, що ОСОБА_13 вийшов до сусідньої кімнати, умисно наніс потерпілій ОСОБА_10 декілька ударів кулаком у ділянку живота, де знаходиться селезінка.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження у виді гострої крововтрати в результаті внутрішнього черевного крововиливу на ґрунті травматичного розриву селезінки від яких потерпіла померла на місці.

Обставини встановлені апеляційним судом :
Керуючись ст..ст. 405,407 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.06.2015 року стосовно ОСОБА_6 - змінити.

В частині засудження його за ст.. 121 ч.2 КК України цей вирок - скасувати .

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 в частині обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України за не встановленням достатніх доказів для доведеності його винуватості у вчиненні цього кримінального правопорушення у суді.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - скасувати і його з-під варти звільнити негайно.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена сторонами кримінального провадження до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для ОСОБА_6 - у той же строк з дня отримання ним копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали буде проголошений 18.09.2015 року о 9.30 год.

Головуючий: Судді :