У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вищий спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні 18 січня 2016 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року,
в с т а н о в и в:
Зазначеним вироком
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Вінниці, мешканця м. Києва,
такого, що не має судимості,
засуджено за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді обмеження воліна строк 1 рік.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року вирок залишено без зміни.
ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 07 липня 2011 року о 23.00 год., знаходячись поряд із вагончиком для відпочинку працівників Київської дистанції колії ДТГО «Південно-Західна залізниця», що розташований на території залізничної станції Київ-Волинський, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних стосунків умисно завдав ОСОБА_5 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, удар металевим предметом, який тримав у руці, в область лівого плеча, спричинивши середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому діалізу лівої ключиці із зміщенням уламків, від чого потерпілий впав на землю. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , користуючись тим, що потерпілий лежить на землі в безпорадному стані, ОСОБА_4 завдав йому два удари кулаками по обличчю, спричинивши легке тілесне ушкодження.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі. Стверджує, що судом не враховано пом`якшуючу його вину обставину вчинення злочину внаслідок неправомірної поведінки потерпілого ОСОБА_5 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, нецензурно висловлювався, ображав його та некоректно поводився. Зазначає, що деякий час перераховував на рахунок потерпілого гроші, а коли відмовився від цього, ОСОБА_5 написав заяву у міліцію. Указує, що судом не взято до уваги дані про його особу, зокрема те, що він раніше не судимий, має постійне місце роботи, перебуває у громадянському шлюбі, має на утриманні батьків-пенсіонерів. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК. Просить змінити судові рішення та звільнити його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного злочину та правильність кваліфікації його дій у касаційному порядку не оскаржується.
Як убачається з копій судових рішень, при призначенні покарання ОСОБА_4 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини кримінального провадження та дані про його особу. Зокрема, суд узяв до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий,характеризується позитивно. Обтяжуючою покарання обставиною судом визнано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Пом`якшуючих обставин судом не встановлено. Крім того, враховано думку потерпілого, який просив суворо покарати ОСОБА_4 .
З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, обране судом ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Доводи, наведені ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірено та спростовано. Обставини, на які посилається ОСОБА_4 у скарзі, зокрема, обмова з боку потерпілого з корисливих мотивів, наявність його на утриманні батьків не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Підстав для застосування ст. 75 КК не встановлено.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК,
у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3