БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/994/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" листопада 2015 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000046 від 03.12.2012 року, щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, -

якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 27 листопада 2011 року приблизно о 16-30 год., керуючи автомобілем марки «Ніссан Прімастар», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі с. Високе - с. Велика Доч зі швидкістю 50 км/год. у напрямку від с. Високе до с. Велика Доч Борзнянського району Чернігівської області, наблизившись до відстані 3,389 км від дорожнього знаку «с. Високе», внаслідок порушення ним п.12.3 Правил дорожнього руху України, що передбачає у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, при виникненні небезпеки для руху, яку об`єктивно він спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що призвело до здійснення наїзду на велосипедиста ОСОБА_5 , який рухався у попутному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден правої лобно-тім`яної ділянки, лівої половини лоба та носа, ділянки крововиливу у м`які покриви правої тім`яно-потиличної області, закритого розриву атланто-потиличного зчленування, крововиливу у м`які мозкові оболонки та шлуночки головного мозку, ділянок крововиливів у стовбур головного мозку у поєднанні з деструкцією верхніх шийних сегментів спинного мозку, ділянок крововиливу у м`язові тканини спини, перелому остьового паростка 12-го грудного хребця та перелому лівого поперекового паростка 1-го поперекового хребця, вогнищевих крововиливів у легені, синців та ділянок крововиливів у м`які тканини задньої поверхні лівого стегна та лівої гомілки, які в комплексі, стосовно до живих осіб, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.
Смерть ОСОБА_5 настала внаслідок деструктивного набряку головного та спинного мозку, обумовленого отриманою закритою поєднаною черепно-хребтовою травмою, супроводжуваної розривом атланто-потиличного зчленування та пошкодженням головного та спинного мозку, і перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК, України визнав повністю.
В показаннях він пояснив, що 27 листопада 2011 року приблизно о 16-30 год., коли було вже темно, керуючи автомобілем марки «Ніссан Прімастар», реєстраційний номер НОМЕР_1 , він рухався у напрямку від с. Високе до с. Велика Доч Борзнянського району Чернігівської області по автодорозі с. Високе - с. Велика Доч зі швидкістю 50 км/год.
Коли він від`їхав від села на відстань близько 3 км, під час роз`їзду із зустрічним автомобілем він був засліплений світлом його фар, і відразу відчув удар по автомобілю. Він зупинився, і обстежуючи міце зупинки на узбіччі, виявив чоловіка, поряд з яким знаходився велосипед. Він був розгублений і намагався по диханню та пульсу знайти ознаки життя. Однак через кілька хвилин зрозумів, що він вбив людину. Це його налякало, і він вирішив нікому не повідомляти про цю подію, і поїхав до себе додому, де намагався приховати сліди зіткнення, що залишилися на автомобілі.
Під час руху по автодорозі він не бачив ніяких світлових сигналів від транспортного засобу попереду автомобіля. Коли оглядав збитого чоловіка, він також не виявив на велосипеді, що лежав біля нього, світлових приладів чи світловідбиваючих пристосувань.
Пізніше він вирішив з`явитися до міліції і повідомити про вказану подію.
Відчуваючи свою вину за заподіяння смерті ОСОБА_5 , він вирішив відшкодувати завдану шкоду його матері, дружині та двом дочкам, які визнані потерпілими, і сплатив їм частку узгодженої суми відшкодувань в розмірі 100 тис. грн.
В судовому засіданні він звернувся до потерпілих і просив пробачення за заподіяне їм горе, а також пояснив, що щиро розкаюється у тому, що вчинив злочин з необережності.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні в показаннях дала пояснення, що ОСОБА_5 доводився їй чоловіком та батьком їх двом дочкам.

Вся їх сім`я, включаючи матір загиблого, надзвичайно важко перенесли загибель ОСОБА_5 , відчуваючи моральні страждання та матеріальну скруту. Всі вони були шоковані обставинами події, коли ОСОБА_4 , який не міг не знати збитого ним чоловіка, і тими його вчинками відносно загиблого, що були вжиті з метою приховування злочину. Непослідовність його дій відразу після зізнання у вчиненому і принесених слів пробачення та обіцяної матеріальної допомоги посилювало їх горе. Однак після відновлення досудового слідства і часткової компенсації ОСОБА_4 узгодженого розміру матеріальних відшкодувань, а також його поведінки в суді, де він знову щиро попросив у потерпілих пробачення і зобов`язався відшкодувати завдану шкоду, вона просила не застосовувати суворої міри покарання до обвинуваченого і не позбавляти його волі, застосувавши ст.75 КК України.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в своїх показаннях в суді пояснили, що вони дотримуються спільної думки в оцінці дій обвинуваченого ОСОБА_4 , яка була висловлена потерпілою ОСОБА_6 , і просили суд врахувати їх гуманний підхід у визначенні міри покарання обвинуваченому і не позбавляти його волі шляхом застосування ст.75 КК України.

Суд, з`ясовуючи думку учасників кримінального провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження, встановивши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обвинувачення та встановлених обставин кримінального правопорушення і поводиться в суді щиро щодо потерпілих, вирішив, що оскільки проти цього не заперечували ні сторона обвинувачення, ні особисто обвинувачений, визнати недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин з метою їх перевірки, оскільки вони повністю визнаються обвинуваченим.
Обвинуваченому ОСОБА_4 додатково було роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити в апеляційному порядку всі визнані ним фактичні обставини.
З огляду на зазначене, а також враховуючи зміст показань ОСОБА_4 , які він дав в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого, які виразились в порушенні ним правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, внаслідок чого спричинено смерть потерпілому ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковано правильно, як вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , судом з`ясовані такі питання: що за характером та ступенем суспільної небезпеки, згідно з положеннями ст.12 КК України, вчинений ним злочин є тяжким злочином, вчиненим з необережності, й що він щиро розкаюється в своїх діях;
що ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується позитивно;
що відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у вчиненому ним кримінальному правопорушенні й бажання відкодувати у повному обсязі потерпілим завдану їм шкоду, згода потепілих прийняти висловлені пробачення і їх бажання не застосовувати до обвинуваченого суворого покарання з одночасним застосуванням ст.75 КК України.
Судом, у відповідності до ст.67 КК України, не встановлено обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи обставини, за яких був вчинений злочин, особу обвинуваченого, що він притягується до кримінальної відповідальності вперше, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд приходить до висновку, що в якості міри покарання слід обрати покарання, передбачене особливою частиною Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі та застосуванням додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілими повідомлено суду про їх відмову від поданих раніше цивільних позовів у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим їм роз`яснено право у випадку виникнення спору стосовно відшкодування шкоди обвинуваченим вирішувати його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.ст.122, 126 КПК України підлягають стягненню з винної особи на користь держави такі судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у зв`язку із проведенням експертизи:

судової дактилоскопічної експертизи № 3 від 05.12.2011 р. у розмірі 337,68 грн.;

судової трасологічної експертизи № 5 від 05.12.2011 р. у розмірі 225,12 грн.;

судової трасологічної експертизи № 11 від 19.12.2011 р. у розмірі 225,12 грн.;

судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 442 від 27.12.2011 р. у розмірі 900,48 грн.;

судової транспортно-трасологічної експертизи № 443 від 27.12.2011 р. у розмірі 900,48 грн.;

судової автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП № 63Е(12)АТ від 05.03.2012 р. у розмірі 1176,96 грн.;

судової автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП № 1790/12- 24 від 02.07.2012 р. у розмірі 1961,60 грн.;

судової автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП № 237 від 22.07.2013 р. у розмірі 489,44 грн.;

судової автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП № 313 від 05.08.2013 р. у розмірі 391,20 грн.;

судової комісійної автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП № 139 від 15.04.2015 р. у розмірі 1846,60 грн.;

судової комісійної автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП № 9-31 від 18.06.2015 р. у розмірі 921,60 грн.;

судової комісійної автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП №11847/15-52 від 11.09.2015 р. у розмірі 3072 грн., загальна вартість яких становить 12448,28 грн.

Речові докази у справі автомобіль марки «Ніссан Прімастар», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у обвинуваченого на відповідальному зберіганні, у відповідності до ст.ст.98, 100 ч.9 п.4 КПК України передати власнику ( ОСОБА_10 ) після вступу в законну силу даного вироку суду.
Вилучені у ОСОБА_4 за місцем проживання та з місця ДТП уламки та пошкоджені деталі автомобіля «Ніссан Прімастар», а також пошкоджений велосипед та одяг загиблого ОСОБА_5 , що зберігаються у Борзнянському РВ УМВС знищити.
На підставі того, що потерпілі у провадженні відмовилися від заявлених ними цивільних позовів, в забезпечення яких був накладений арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: автомобіль ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобільний причіп ПА 004, реєстраційний номер НОМЕР_3 , трактор колісний «БЕЛАРУС - 82.1», р.н. НОМЕР_4 , та трактор колісний ЮМЗ - 6002, р.н. НОМЕР_5 арешт на вказане майно скасувати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.286 ч.2 КК України, , ст.ст. 321, 324, 338 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно з ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у зв`язку із проведенням експертизи:

судової дактилоскопічної експертизи № 3 від 05.12.2011 р. у розмірі 337,68 грн.;

судової трасологічної експертизи № 5 від 05.12.2011 р. у розмірі 225,12 грн.;

судової трасологічної експертизи № 11 від 19.12.2011 р. у розмірі 225,12 грн.;

судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 442 від 27.12.2011 р. у розмірі 900,48 грн.;

судової транспортно-трасологічної експертизи № 443 від 27.12.2011 р. у розмірі 900,48 грн.;

судової автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП № 63Е(12)АТ від 05.03.2012 р. у розмірі 1176,96 грн.;

судової автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП № 1790/12- 24 від 02.07.2012 р. у розмірі 1961,60 грн.;

судової р. автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП № 237 від 22.07.2013 р. у розмірі 489,44 грн.;

судової автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП № 313 від 05.08.2013 р. у розмірі 391,20 грн.;

судової комісійної автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП № 139 від 15.04.2015 р. у розмірі 1846,60 грн.;

судової комісійної автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП № 9-31 від 18.06.2015 р. у розмірі 921,60 грн.;

судової комісійної автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП №11847/15-52 від 11.09.2015 р. у розмірі 3072 грн., загальна вартість яких становить 12448,28 грн.

Речові докази у справі автомобіль марки «Ніссан Прімастар», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у обвинуваченого на відповідальному зберіганні, у відповідності до ст.ст.98, 100 ч.9 п.4 КПК України - передати власнику ( ОСОБА_10 ) після вступу в законну силу даного вироку суду.
Вилучені у ОСОБА_4 за місцем проживання та з місця ДТП уламки та пошкоджені деталі автомобіля «Ніссан Прімастар», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також пошкоджений велосипед та одяг загиблого ОСОБА_5 , що зберігаються у Борзнянському РВ УМВС знищити.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів через Борзнянський районний суд.
Вирок суду не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1