20.01.2016 Справа № 756/3306/13-к
№ 1-кп/756/248/16
№ 756/3306/13-к
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
20 січня 2016 року
Оболонський районний суд м. Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 ,
- ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, не маючого реєстрації на території України, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
представника потерпілої - ОСОБА_8 ,
потерпілих - ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:
У підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, враховуючи наявність обґрунтованих підозри та обвинувачення, висунутих цій особі, а також враховуючи наявність ризику, який дає достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, як особа, яка не має в Україні зареєстрованого постійного місця проживання.
Про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою з підстав, зазначених прокурором, просять і представник потерпілої, і обоє потерпілих. При цьому вони звертають увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 уже перебував у розшуку у даному кримінальному провадженні.
Захисник, заперечуючи проти позиції прокурора про можливість призначення судового розгляду та про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, навпаки просить повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з невідповідністю цього обвинувального акту вимогам КПК України, виклавши свої доводи у відповідному письмовому клопотанні. Крім того, захисник ще в одному письмово викладеному клопотанні просить суд скасувати раніше застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою через незаконність, на його думку, тримання під вартою ОСОБА_5 , вказавши з посиланням на практику Європейського Суду з прав людини, що навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання особи під вартою.
Обвинувачений обидва клопотання свого захисника підтримав і також просить повернути обвинувальний акт прокурору та скасувати раніше застосований до нього запобіжний захід, тим самим заперечуючи проти призначення судового розгляду та продовження запобіжного заходу.
Прокурор, представник потерпілої та потерпілі обидва клопотання захисника вважають не обґрунтованим, просять залишити їх без задоволення, вказавши, що підстави, на які посилається захисник в частині скасування запобіжного заходу, вже неодноразово були предметом розгляду апеляційної інстанції та були відхилені, і тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 20 січня 2016 року було продовжено саме ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 16 грудня 2015 року.
Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього реєстр матеріалів досудового розслідування та цивільний позов потерпілих, заслухавши сторони кримінального провадження, представника потерпілої, обох потерпілих, які одночасно є і цивільними позивачами , суд встановив наступне.
Згідно положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України, тобто: має бути складений слідчим, після чого затверджений прокурором; має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Посилання захисника на те, що обвинувальний акт було складено слідчим ОСОБА_11 , яка не входила до групи слідчих у кримінальному провадженні, спростовується змістом самого обвинувального акту. Неповнота реєстру матеріалів досудового розслідування, на яку посилається сторона захисту, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору відповідно до діючого КПК України. Питання допуску відомостей, що містяться в матеріалах кримінального провадження, як доказів, у разі не здійснення відкриття цих матеріалів однією стороною іншій не є предметом розгляду підготовчого судового засідання, а лише безпосередньо судового розгляду.
Відтак, клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, який його направив до суду, задоволеним бути не може.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне відхилити і клопотання захисника про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого, оскільки законність застосування саме такого запобіжного заходу неодноразово перевірялася апеляційною інстанцією та знайшла своє підтвердження, зокрема і останньою ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 16 грудня 2015 року, якою тримання під варторю ОСОБА_5 було продовжено до 20.01.2016 року.
Твердження, захисника про те, що тримання під вартою ОСОБА_5 , ґрунтується лише на обґрунтованості підозри і є єдиним виправданням такого його тримання, на думку колегії суддів є нещирим, оскільки у кримінальному провадженні дійсно є наявним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 , не має зареєстрованого місця проживання на території України, відсутні будь-які правові підстави для його тимчасового проживання за останньою вказаною ним адресою: АДРЕСА_1 , з пояснень самого обвинуваченого під час підготовчого судового засідання стало відомо, що до останньої зазначеної адреси в м. Києві він проживав у Німеччині.
Колегія суддів дійшла до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи застосувати до обвинуваченого за вказаних умов неможливо, як неможливо буде і запобігти існуючому у кримінальному провадженні ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314 -315, 291, 177 ч.1 п. 1, колегія суддів
Клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору та про скасування застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.
Задовольнити клопотання прокурора та подовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів - до 21 березня 2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3