1-кп/381/235/15
381/3412/15-к
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
03 вересня 2015 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гвардійське, Фастівського району, Київської області, українця, громадянина України, освiта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.08.2013 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, з випробуванням на 2 роки,
у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
30.05.2015 року близько 20 год. ОСОБА_4 знаходячись по вул. Лесі Українки в с. Гвардійське, Фастівського району, Київської області, на території, яка належить відділенню Гвардійського ВП НУБІП України «Великоснітинське НДГ ім.О.В.Музиченка», повторно, таємно від оточуючих з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, за допомогою лопати, шляхом викопування із землі, викрав 7 металевих швелерів, довжиною 1 метр кожен, вагою 60 кг кожен, вартістю 300 грн. за 1 швелер, загальною вартістю 2100 грн., які належать ВП НУБІП України «Великоснітинське НДГ ім.О.В.Музиченка», після чого з місця події зник, погрузивши вищезазначені швелера на металевий візок, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ВП НУБІП України «Великоснітинське НДГ ім.О.В.Музиченка» на суму 2100 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що дійсно 30 травня 2015 року близько 20 год. перебуваючи на території, яка належить відділенню Гвардійського ВП НУБІП України «Великоснітинське НДГ ім.О.В.Музиченка», таємно від інших, за допомогою лопати, викопав із землі та викрав 7 металевих швелерів, які здав на металобазу, кошти потратив на власні потреби.
В скоєному щиро розкаюється, цивільний позов визнав повністю, та просить суворо не карати.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, який погодився на скорочений розгляд справи, наслідки його обвинуваченому були роз`яснені та зрозумілі, його винність у вчиненні даного злочину підтверджується матеріалами справи, які ніким не оспорюються.
В силу ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники судового провадження розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.
Суд проаналізувавши зібрані на досудовому слідстві та перевірені судом докази, вважає їх достовірними і дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно доведена повністю.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Згідно ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує, тому, обставини, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, який щиро розкаявся в скоєному та дав правдиві покази щодо вчиненого ним злочину, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку представника потерпілого з приводу призначення покарання, раніше судимого, 22.08.2013 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, з випробуванням на 2 роки.
Згідно з ч. 7 п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення покарання" N 7 від 24.10.2003 року, у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (ст. ст. 75, 104 КК України) або була умовно-достроково звільнена від відбування покарання, вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначено більш м`які види покарання.
При таких обставинах, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 маючи не відбуте покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду від 22.08.2013 р. на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив повторно середньої тяжкості злочин, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а відтак йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. Підстав для призначення більш м`якого покарання суд не вбачає.
Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
По справі представником потерпілого ВП НУБІП «Великоснітинське НДГ ім.О.В.Музиченка», заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на їх користь 2100 грн. матеріальної шкоди, який суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Під час судового розгляду з боку сторін кримінального провадження - прокурором було заявлено клопотання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371,373-377,395 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.08.2013 року у виді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно призначити покарання - у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання 03 вересня 2015 року, взявши його під варту в залі судового засідання негайно.
Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою, та до набрання вироком законної сили утримувати його у Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов Національного університету біоресурсів і природокористування України Відокремлений підрозділ НУБІП «Великоснітинське навчально-дослідне господарство ім.О.В.Музиченка» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Національного університету біоресурсів і природокористування України Відокремлений підрозділ НУБІП «Великоснітинське навчально-дослідне господарство ім.О.В.Музиченка» матеріальну шкоду в розмірі 2100 (дві тисячі сто) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1