Справа № 369/4542/13-к
Провадження № 1-кп/369/46/16
УХВАЛА
Іменем України

21.01.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000099 за обвинуваченням :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Калинівка Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого вищу освіту, працюючого Калинівським селищним головою Васильківського району Київської області, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

встановив:
21.12.2015 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 з приводу клопотання прокурора заперечувала, просила суд повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він складений з порушенням вимог КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Вивчивши наявні матеріали, вислухавши учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку, що під час підготовчого судового засідання встановлені підстави для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, а саме - про необхідність повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка в свою чергу містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчиненні злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини» № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.08.2015 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України повернуто прокурору прокуратури Київської області для усунення недоліків.

Як повідомили в судовому засіданні учасники судового розгляду вказана ухвала не оскаржувалась.

В той же час на розгляд до суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України датою складання якого зазначено 03.07.2015 року.

За таких обставин не зрозуміло як в обвинувальному акті складеному 03.07.2015 року враховано обставини, які стали підставою для повернення обвинувального акту прокурору відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.08.2015 року.

Крім того з обвинувального акту не зрозуміло за якою статтею КК України обвинувачується ОСОБА_7 так на ст. 4 обвинувального акту зазначено, що «досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів для обвинувачення ОСОБА_7 в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, поєднаної з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за наступних обставин», в той же час посилання на отримання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі відповідає кваліфікації за ч. 4 ст. 368 КК України.

Крім того на ст. 6 обвинувального акту зазначено, що «таким чином, своїми умисними діями Калинівський селищний голова ОСОБА_7 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище у період з 01.11.2012 по 15.11.2015 одержав неправомірну вигоду в розмірі 489615 грн. за позитивне вирішення питання про викуп земельної ділянки використанням свого службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 368 КК України», в той же час посилання, що вказані дії ОСОБА_7 вчинив у період з 01.11.2012 по 15.11.2015 року не відповідає викладу фактичних обставин злочину, оскільки ОСОБА_7 інкримінуються дії вчинені ним у 2012 році.

Відсутність належно викладених правової кваліфікації та формулювання обвинувачення порушує право обвинуваченого знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують та цією невизначеністю створює перешкоди обвинуваченому у ефективному захисті від пред`явленого обвинувачення та унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 314, 315, 369 КПК України , -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України повернути прокурору прокуратури Київської області області для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3