Справа № 464/8357/15-к
пр.№ 1-кп/464/9/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.01.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр-н України, з середньо-спеціальною освітою, невійськовозобов`язаний, неодружений, не працює, раніше судимий 02.12.14 р. Сихівським районним судом м.Львова за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 р. позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 р., покарання невідбуте, -

за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

з участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_8 30 серпня 2015 року о 00.55 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, знаходячись в маршрутному таксі № 4Н, яке рухалось по вул.Угорській в м.Львові, став біля потерпілої ОСОБА_7 , відстібнув защіпку її сумки та з метою викрадення майна потерпілої намагався просунути в сумку руку. Проте, свій злочинний умисел обвинувачений не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був помічений потерпілою. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , знаходячись в тому ж маршрутному таксі, яке рухалось по просп.Чеорвоної Калини, 62 в м.Львові, просунув руку в сумку потерпілого ОСОБА_6 , що висіла на плечі останнього та витягнув з неї гаманець, в якому були гроші в сумі 100 Євро та 600 грн. Проте, свій злочинний умисел обвинувачений не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як потерпілий ОСОБА_6 вихопив з його руки свій гаманець.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та дав суду наступні показання. Ствердив, що 30 серпня 2015 року він сів на вул.Ш.Руставелі в м.Львові в маршрутне таксі № 4Н. Так як маршрутне таксі було переповнене, то виникала штовханина з потерпілою ОСОБА_7 . Через це між ними виник конфлікт. Ствердив, що не намагався викрасти в потерпілої будь-яке майно. До потерпілого ОСОБА_6 взагалі не підходив та не намагався викрадати його майно. Чому потерпілі та свідок ОСОБА_9 вказують на те, що він намагався викрасти їх майно йому невідомо. Просить суд його виправдати.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим, винуватість його у вчиненні інкримінованого злочину повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході судового розгляду доказами:

допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 30 серпня 2015 року о 00.30 год. біля Галицького ринку вона та її подруга сіли в нічне маршрутне таксі № 4Н, яке їхало на Сихів. В маршрутці вона стояла біля середніх дверей. Біля неї стояв обвинувачений, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Коли маршрутка проїжджала через «Новий Львів» вона відчула, що її штовхає обвинувачений, а її сумка, яка була на плечі збоку відкрита. Тоді побачила, що ОСОБА_8 правою рукою відчинив защіпку сумки та заліз рукою в середину. В сумці були мобільний телефон, ключі та гаманець. Проте, обвинувачений нічого не встиг викрасти, так як вона вихопила свою сумку та перемістила її попереду себе. Після цього, ОСОБА_8 відійшов від неї і вона побачила, як він засунув ліву руку в сумку потерпілого ОСОБА_6 , намагаючись викрасти його майно. Чи викрав він щось з майна потерпілого ОСОБА_6 не бачила. На кінцевій зупинці вона та потерпілий ОСОБА_6 з дружиною вийшли з маршрутки. Вона побачила, що обвинувачений підійшов до кіоску. Тоді вона підійшла до ОСОБА_6 та сказала, що бачила, як ОСОБА_8 ліз в його сумку. Після цього, вони зупинили патрульну машину та повідомили працівникам поліції про те, що ОСОБА_8 намагався вчинити крадіжку з її сумки та сумки потерпілого ОСОБА_6 . Після цього, працівники поліції запросили його в РВ. Ствердила, що в маршрутці було добре освітлення. Вона чітко бачила, як ОСОБА_8 запихав руку в її сумку та сумку потерпілого ОСОБА_6 . Впевнена, що саме ОСОБА_8 намагався вчинити крадіжку її майна та майна потерпілого ОСОБА_6 . Помилятись вона не могла. Її подруга не була свідком тих подій. Вважає, що їй завдано моральну шкоду обвинуваченим, проте цивільного позову не заявляла. Щодо призначення йому покарання, то покладається на розсуд суду;

допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 30 серпня 2015 року о 00.30 год. на вул.Франка в м.Львові він сів разом зі своєю дружиною в нічне маршрутне таксі № 4Н, яке їхало на Сихів. Він та дружина зайшли через передні двері маршрутки. Він витягнув гаманець з сумки, яка висіла в нього на правому плечі та передав гроші за проїзд водію через ОСОБА_8 . Дружина сіла на крісло, а він стояв біля неї. Коли маршрутка проїжджала по пр.Ч.Калини біля ТЦ «ВАМ» він відчув, що в його сумці відбувається рух. Позаду нього фактично впритул стояв ОСОБА_8 , який намагався витягнути своєю лівою рукою його гаманець, в якому були гроші в сумі 600 грн. та 100 Євро і картка. Проте, він своєю правою рукою вихопив з його лівої руки свій гаманець. Дружина чітко бачила, що його гаманець намагався викрасти саме ОСОБА_8 . На кінцевій зупинці до нього підійшла потерпіла ОСОБА_7 та повідомила, що вона бачила, як обвинувачений ліз в його сумку. Після цього, вони зупинили патрульну машину та повідомили працівникам поліції про те, що ОСОБА_8 намагався вчинити крадіжку. Потім працівники поліції запросили його в РВ. Ствердив, що в маршрутці було добре освітлення. Він та його дружина чітко бачили, як ОСОБА_8 запихав руку в його сумку, намагаючись викрасти гаманець. Впевнений, що саме ОСОБА_8 намагався вчинити крадіжку його гаманця, так як він міг бачити вміст гаманця при передачі грошей за проїзд водію. Вважає, що йому завдано моральну шкоду обвинуваченим, проте цивільного позову не заявляв. Щодо призначення йому покарання, то покладається на розсуд суду;

аналогічними за змістом з приводу цих обставин, даними в судовому засіданні, показаннями свідка ОСОБА_9 ;

допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що працює інспектором патрульної поліції. 30 серпня 2015 року о 01.00 год. він та інспектор ОСОБА_11 патрулювали Сихівський район м.Львова. Під час цього, на пр.Ч.Калини в м.Львові їх зупинили потерпілі, які повідомили, що ОСОБА_8 , який стояв біля кіоску, намагався викрасти у них майно. Коли вони підійшли до ОСОБА_8 , представились та запропонували проїхати з ними в РВ для з`ясування обставин, на що він не одразу, але погодився. В Сихівському РВ потерпілі написали заяву про вчинення ОСОБА_8 замаху на крадіжку;

даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань

а.с.1

даними протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, де потерпілі вказують про обставини вчинення обвинуваченим злочину;

а.с.2-3

з висновку медичного огляду вбачається, що ОСОБА_8 30 серпня 2015 року перебував в стані алкогольного сп`яніння;

а.с.24

даними протоколу пред`явлення особи для впізнання, де потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_8 як особу, яка намагалась викрасти її майно та майно потерпілого ОСОБА_6 ;

а.с.45-46

з висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи вбачається, що ОСОБА_8 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих дій ОСОБА_8 , а саме, - 30.08.2015 р. близько 01.00 години він також хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав і міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

а.с.84-85

речовими доказами по справі

а.с.49-52

Аналізуючи показання обвинуваченого щодо заперечення своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд приходить до висновку, що такі є неправдиві та не відповідають зібраним об`єктивним доказам по справі, спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене.

Оцінюючи показання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 , які були очевидцями вчинення ОСОБА_8 замаху на крадіжку, в сукупності з іншими доказами в провадженні протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом пред`явлення особи для впізнання, висновком медогляду, висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи, речовими доказами, суд приходить до переконання, що такі об`єктивно відображають обставини вчинення обвинуваченим даного злочину. Відтак, суд надає віри цим доказам, як таким, що є належними та достовірними.

Зважаючи на наведене, суд не надає віри показанням обвинуваченого щодо заперечення своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим злочину середньої тяжкості в стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого, який не відбув покарання за попереднім вироком, формально характеризується, та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Згідно зі ст.71 КК України обвинуваченому підлягає частковому приєднанню невідбута частина покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 02.12.2014 р. строком три роки шість місяців позбавлення волі.

Речові докази: DVD-диск, який зберігається при матеріалах провадження, - слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання один рік позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Сихівського районного суду м.Львова від 02.12.2014 р. та остаточно ОСОБА_8 призначити покарання чотири роки шість місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 04 січня 2016 року.

Речові докази: DVD-диск, який зберігається при матеріалах провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_8 домашній арешт змінити на тримання під вартою, взявши під варту із залу суду та утримувати у Львівській установі виконання покарань № 19.

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.