Справа №592/6643/13-к
Провадження №1-кс/592/1397/13

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2013 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко О.В., при секретарі Лесняк В.О., за участі ст. слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1, підозрюваного ОСОБА_2, розглянув клопотання ст. слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1, про накладення арешту на майно ДВД марки «ВВК» на яких зазначене маркування DK 923, сріблястого кольору, колонки до ДВД марки «ВВК» на яких зазначене маркування DK 1440SI, чорного кольору, та телевізор «Самсунг» серійний номер 714100319.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку ст. слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області - ОСОБА_1,

встановив:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що в кінці березня на початку квітня 2013 р., в денний час доби, ОСОБА_2 перебуваючи в одній з кімнат в приміщенні квартири № 60 за адресою: м. Суми. вул. Супруна, 4, де мешкає його дівчина ОСОБА_3, підключаючи систему телебачення Т-2, в шкатулці на комоді помітив дві каблучки та сережки із золота та вирішив ними заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, скориставшись відсутністю потерпілої в кімнаті та довірою останньої до себе, ОСОБА_2 підійшов до комоду та взяв з шкатулки дві каблучки та сережки із золота, поклав до кишені своїх штанів, тим самим діючи шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_3 вироби із золота, чим спричинив останній матеріальних збитків.

В подальшому ОСОБА_2 з місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В ході досудового слідства було встановлено, що загальна сума матеріальних збитків завданих потерпілій ОСОБА_3 становить 6932, 48 грн., проте підозрюваний ОСОБА_2 до цих пір збитки не відшкодував.

В звязку з тим, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_2 середньої тяжкості, а завдані потерпілій збитки не відшкодовані, тому виникла потреба в накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_2.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити .

Підозрюваний ОСОБА_2 у судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, відсутнє підтвердження того, що майно, стосовно якого заявлено клопотання про арешт майна, належить на праві власності ОСОБА_2, тому суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1 про арешт майна від 26.06.2013 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: О.В. Литовченко