Справа № 1-5/11
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2011 року Казанківський районний суд Миколаївської області в : головуючого судді Біцюка А.В.,

секретаря Шадорської С.О., Фалій В.В.,

з участю:

прокурорів Строжук Р.В. Малюк М.С., Москалик О.П.,

потерпілого ОСОБА_1,

представника потерпілого ОСОБА_2,

підсудного ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка кримінальну по обвинуваченню ОСОБА_3, громадянина України, який ївся 16 серпня 1949 року в смт.Казанка, Казанківського району Миколаївської і, проживає в цьому ж селищі по вул.Курдіманова-7, працює головою ФГ за дача», одружений, має повну загальну середню освіту, раніше не судимий, у іні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в тому, червня 2008 року біля 12-ї години він виконував сільськогосподарські роботи на присадибній ділянці, яка примикає до будинку №6 по вул. Курдіманова в смт.Казанка, яка належить ОСОБА_5. В цей час між ним та ОСОБА_1 на підставі особистих неприязних відносин виникла сварка, під час якої ОСОБА_3 своєю лівою рукою вивихнув ОСОБА_1 кість лівої руки разом з пальцем, в результаті чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у виді ушибу другого пальця лівої руки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої ті по признаку тривалості розладу здоровя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 себе винним не визнав та пояснив, що 01 червня 2008 року в обід він заїхав на город ОСОБА_5, щоб обробити її земельну ділянку від бурянів. В цей час на город, який межує з городом ОСОБА_5 вийшла сімя ОСОБА_1 та ОСОБА_1 почав ставити перед жаткою трактора трубу та крючок. Він (ОСОБА_3.) змушений був зупинити трактор та вийти з нього, при чому коли виходив, ОСОБА_1 заважав йому це робити, придавивши його дверима. Але не зважаючи на це, перехопивши рукою руку ОСОБА_1 він (ОСОБА_3І.) вийшов з трактора і в цей час між ними завязалась лайка. Після цього він ОСОБА_3 сів в трактор та намагався поїхати, але ОСОБА_1 заважав йому, кидаючи під жатку трактора деревяний дрючок. Зупинивши трактор, він (ОСОБА_3І.) вийшов з трактора, прихвативши з собою металеву монтировку щоб викинути дрючок. В цей час до нього підскочив ОСОБА_1 та хотів вдарити трубою, але йому (ОСОБА_3І.) вдалось перехватити руку ОСОБА_1, при цьому тримаючи його за праву руку і не чіпаючи лівої. Після цього ОСОБА_1 вирвав руку та відразу відійшов, а він (ОСОБА_3 ) сів в трактор, підняв жатку та поїхав з городу. В день він бачив як ОСОБА_1 копав каналізацію, а 04 червня бачив ОСОБА_1 із забинтованою рукою. З 01.06 по 04.06 рука у ОСОБА_1 не була забинтована.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 пояснив суду, що 01 червня 2008 року його покликала дружина (ОСОБА_6О.) з приводу того, що ОСОБА_3 почав на тракторі косити траву на колишній частині городу ОСОБА_7, при цьому переїхавши суданку, яка росла на їх городі. Він побіг до трактора та почав його зупиняти. Трактор зупинився, з нього виліз ОСОБА_3, тримаючи в правій руці металеву монтировку та замахнувся. Щоб завадити удару, він (ОСОБА_1Ф.) перехватив своєю лівою рукою ліву праву руку ОСОБА_3, а той, в свою чергу, своєю лівою рукою викрутив йому кість лівої руки, щоб відчепитись, при цьому він відчув біль в пальці лівої руки . Після цього він пішов в сторону свого городу, а ОСОБА_3 Піднявши жатку поїхав геть . До вечора того ж дня палець розпух та болів всю ніч, а зранку він з (ОСОБА_6О.) пішов в лікарню, де йому зробили знімок, а пізніше наклали гіпс.

Свідок ОСОБА_6 0.0. в судовому засіданні пояснила, що бачила як сталась штовханина між потерпілим та підсудним, при цьому ОСОБА_1 забирав лівою рукою монтировку в ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що бачила як ОСОБА_3 замахнувся на потерпілого металевою монтировкою, а той намагався перехопити руку в якій була ця монтировка. Після цього ОСОБА_1 пішов з городу та скаржився що в нього болить палець, а наступного дня він пішов в лікарню, де йому на палець наклали гіпс.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 01.06.2008 року на її городі відбулась сварка, при цьому вона не бачила, щоб підсудний та потерпілий били один одного.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що був свідком сварки 01.06.2008року між підсудним та потерпілим, при цьому ОСОБА_3 був з монтировкою в руці , ОСОБА_1 намагався перехватити руку підсудного з монтировкою.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що не бачила самої сварки 01.06.2008 року між потерпілим та підсудним, а чула лише крики. Але через три дні бачила ,як ОСОБА_1 із забинтованою рукою їздив на мотоциклі, а від своєї доньки чула, що ОСОБА_11 чула, що ОСОБА_12 розповідала, що ОСОБА_1 пошкодив руку коли дома робив ремонт.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що не розповідала нікому де отримав пошкодження лівої руки ОСОБА_1, оскільки сама цього не знала (він їй нерозповідав.) Додала, що 01 червня 2008 року ввечері ОСОБА_1 прийшов до неї, а в ночі спав, оскільки в нього дуже боліла ліва рука. Вранці наступного дня він з ОСОБА_6 . пішов в лікарню. Від чого боліла рука в ночі ОСОБА_1 їй не розповідав.

Свідок ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили, що не бачили, щоб ОСОБА_3 хватав ОСОБА_1 за руку.

Згідно оголошених в судовому засіданні показань лікаря Казанківської ЦРЛ ОСОБА_15. (а.с.102), ОСОБА_1 звернувся до Казанківської ЦРЛ 02 червня 200 року де було встановлено діагноз «розрив звязок 1 міжфалангового суглобу 2 пальця лівої кісті». Ця обставина підтверджується також повідомленням Казанківської ЦРЛ від 06 червня 2008 року №417 (а.с.9

Як зясував експерт ОСОБА_16 (висновок експерта №164/57 а.с.26-28) у ОСОБА_1 малось ушкодження у виді ушибу мяких тканин другого пальця лівої кісті, яке могло утворитись від взаємодії тупого твердого предмету і могло бути спричинено в строк та при обставинах вказаних потерпілим. По критерію тривало розладу здоровя це ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_16 пояснив що травму другого пальця потерпілий міг отримати і від удару і від викручування. Додав, що при огляді рентгензнімку він зробив висновок, що рентген - норма, але в нього виникло питання чому рука так довго була в гіпсі і він звернувся до травматолога, який пояснив, що у потерпрпілого мається надрив мяких тканей. Висновок про тяжкість тілесних ушкоджень зробив виходячи з того, що потерпілий 21 день був в гіпсу. При огляді висновку комісійної судово-медичної експертизи №84-К (а.с.34-36) видно, що комісія експертів у складі ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_19,приймаючи до уваги матеріали справи та медичні документи, прийшла до висновку, що ОСОБА_1 мав місце крайовий перелом основи середньої фаланги другого пальця ї руки, «по степени тяжести данное повреждение относится к категории средней єни тяжести по признаку длительности расстройства здоровя».

В судовому засіданні експерт ОСОБА_20 пояснив, що в комісію був включений лікар-травматолог, замість лікаря-рентгенолога ОСОБА_21, яка на той час була відсутня. Лікар-травматолог підтвердив, що мається він на знімку бачить крайовий перелом. В звязку з тим, що лікар-рентгенолог не має право давати письмового заключения, у висновку комісії експертів №84-К відсутня описова частина,яка б пояснила яким чином комісія експертів прийшла до висновку, що мається перелом, а не ушиб( в описовій частині зазначено рентгензнімок - норма).

При огляді висновку №75-К (а.с.279-281) видно, що при проведенні повторної комісійної судово-медичної експертизи комісія експертів, у складі якої приймав участь обласний рентгенолог ОСОБА_21, пошкоджень кісткової цілісності у потерпілого не виявила та зробила висновок, що «у потерпілого малось тілесне ушкодження у вигляді ушибу 2 пальця лівої кісті, яке могло утворитись від дії тупого твердого предмету. По ступеню тяжкості вказане ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень та могло утворитись при обставинах вказаних потерпілим».

Суд критично ставиться до висновку комісії експертів №84-К, оскільки такий висновок належним чином не вмотивований, а крім того зроблений на підставі постанови слідчого від 01.09.2008 року, яка відсутня в матеріалах кримінальної справи, тобто без належних підстав.

Оскільки висновок комісії експертів 75-К (а.с.279-281) вказує на те, що тілесне ушкодження, яке малось у потерпілого відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, суд не приймає до уваги висновок експерта ОСОБА_16 №164/57,оскільки він зроблений тільки на підставі тривалості перебування потерпілого у гіпсі, який йому не знімали оскільки був виставлений попередній діагноз розрив звязок. Про «правильність такого діагнозу зазначив сам експерт в своєму висновку №164/57 [а.с.27). Крім того, відповідно до вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Можливість проведення повторних комісійних експертиз в Миколаївській області була вичерпана, з огляду на пояснення експерта ОСОБА_20 про те, що проведення експертизи залучається тільки врач-рентгенолог ОСОБА_21, а бюро ГМЕ в іншій області відмовило в проведені експертизи в звязку з відсутністю коштів.

Враховуючи, що сторона обвинувачення не довела, що ушкодження нанесені потерпілому відносяться до категорії середньої тяжкості, суд перекваліфіковує дії 1 ст.122 КК України на ч.2 ст.125 КК України і вважає доведеним винуватість підсудного в тому, що він 01 червня 2008 року біля 12-ї години виконуючи сільськогосподарські роботи на присадибній ділянці, яка примикає до будинку №6 по вулиці Курдіманова в смт.Казанка, на підставі особистих неприязних відносин своєю лівою рукою вивихнув ОСОБА_22 кість лівої руки разом з другим пальцем, в результаті чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у виді ушибу другого пальця лівої руки, які по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які тягли за собою короткочасний розлад здоровя. Вказані дії суд кваліфікує за ч.2 125 КК України.

Посилання підсудного на те, що тілесні ушкодження у виді ушибу другого пальця лівої руки потерпілий отримав при проведенні ремонтних робіт 01.06.2008 року знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовані показами свідка ОСОБА_12, на покази якої вони посилались.

До показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13, що ОСОБА_3 не хватав ОСОБА_1 за руку, суд ставиться критично, оскільки ці покази спростовуються як показами інших свідків так потерпілого, так і показами самого підсудного.

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову, суд враховує тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених підсудним, їх наслідки, та вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 4000 гривень, враховуючи характер та обсяг фізичних і душевних страждань позивача в силу спричинення йому тілесних ушкоджень, їх тривалість, негативні наслідки.

Позов в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки потерпілий та його представник не надали суду жодного доказу, на підставі якого можна б було зробити висновок про обґрунтованість таких вимог.

Обставин що помякшують або обтяжують покарання підсудному судом не виявлено.

При призначенні покарання підсудному суд враховує характер і ступінь :кості вчиненого ним злочину (легкий), враховує також особу винного, який працює, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою, яка досягла пенсійного віку, і вважає необхідним та достатнім призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 у вигляді шски про невиїзд до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом : пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя