Провадження №1-кп/487/172/15
В И Р О К
Іменем України
02.03.2015 р.

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 ,прокурора прокуратури Заводського району м.Миколаєва ОСОБА_3 ,обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, українця,освіта середня,не навчається , не працює, не одружений , проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого -

- у скоєні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця м.Миколаєва, громадянина України, українця,освіта неповна середня,закінчив 9 класів, навчається 1 курс Миколаївське профтехучилище №25 , не працює, проживає разом із батьками за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

- у скоєні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В

13.10.2014 року , приблизно о 06 год 30 хв., знаходячись біля будинку №19/9 по вул. Водопровідна в м.Миколаєві, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_5 побачили раніше їм незнайомого ОСОБА_7 , після чого у них раптово виник корисливий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізувавши свій корисливий умисел, ОСОБА_4 з ОСОБА_5 підійшли до потерпілого , після чого ОСОБА_5 наніс удар кулаком в область обличчя потерпілого, та з метою доведення свого умислу до кінця , почали вимагати у потерпілого віддати їм його майно, що останній і зробив. Після цього, скориставшись тим, що потерпілий не чинить опір, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 заволоділи майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном HTC Desire V T w чорного кольору, с/н НОМЕР_1 , imei 1 НОМЕР_2 ,imei 2 НОМЕР_3 , вартістю 2000 грн., в якому знаходилась карта пам*яті мікросд, вартістю 120 грн., та сім-карта оператора мобільного зв*язку Лайф, вартістю 15 грн. з чохлом вартістю 250 грн. Після чого , утримуючи викрадене майно при собі, залишили місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2581 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю. Суду показав, що 13.10.2014 року , приблизно о 06 год. , він разом із ОСОБА_5 знаходячись біля будинку №19/9 по вул. Водопровідна в м.Миколаєві, побачили раніше їм незнайомого ОСОБА_7 , після чого вирішили викрасти у нього мобільний телефон.

Вони разом з ОСОБА_5 підійшли до потерпілого , після чого нанесли удар кулаком в область обличчя потерпілого, та почали вимагати у потерпілого віддати їм мобільний телефон , що останній і зробив. Після цього, вони заволоділи мобільним телефоном потерпілого та залишили місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В скоєному він щиро розкаявся.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю. Суду показав, що 13.10.2014 року , приблизно о 06 год , він разом із ОСОБА_4 знаходячись біля будинку №19/9 по вул. Водопровідна в м.Миколаєві, побачили раніше їм незнайомого ОСОБА_7 , після чого вирішили викрасти у нього мобільний телефон.

Вони разом з ОСОБА_4 підійшли до потерпілого , після чого він наніс удар кулаком в область обличчя потерпілого, та почали вимагати у потерпілого віддати їм мобільний телефон, що останній і зробив. Після цього, вони заволоділи мобільним телефоном потерпілого та залишили місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В скоєному він щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив факт відкритого викрадення у нього обвинуваченими мобільного телефонуHTC Desire V T w чорного кольору.

Просив стягнути із обвинувачених в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн., оскільки матеріальна шкода йому повністю відшкодована.

З урахуванням повного визнання обвинуваченими своєї вини у скоєнні інкримінованого їм злочину, судом в порядку ст.349 ч.3 КПК України, за недоцільністю не проводилось дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювались. При цьому суд обмежився допитом обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_7 та дослідженням характеризуючих обвинувачених матеріалів.

Таким чином,оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інкримінованих їм злочинах доведена повністю і дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_5 суд також кваліфікує за ч. 2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину.

Так , обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин,який відноситься до тяжкого злочину.

Суд враховує обставини,які пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, повне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин,який відноситься до тяжкого злочину.

Суд враховує обставини,які пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, повне відшкодування матеріальної шкоди, а також те, що обвинувачений є неповнолітнім.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

А також суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується посередньо, раніше він не судимий, вину свою визнав повністю та щиро розкаявся, частково відшкодував завдану ним шкоду.

А також суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який характеризується посередньо, раніше він не судимий, вину свою визнав повністю та щиро розкаявся, частково відшкодував завдану ним шкоду.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченим слід призначити покарання , з застосуванням ст. 75, ст.76 , відносно неповнолітнього ОСОБА_5 також із застосуванням ст.104 КК України.

На підставі положення ст.1167,ст.1179 КК України, із ОСОБА_4 та матері неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 підлягає стягненню моральна шкода, яку суд вважає достатньою для відшкодування моральних страждань та нервового потрясіння, отриманих від неправомірних злочинних дій обвинувачених в сумі 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 370 ,371,374 КПК України , суд

З А С У Д И В

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі положення ст.75,ст.76 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбуття покарання з випробувальним терміном на 2 роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі положення ст.75,ст.76 КК України, ст.104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання з випробувальним терміном на 2 роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з кожного на користь потерпілого ОСОБА_7 по 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 діб з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_9