Код суду 233 Справа № 233/4215/15-к
Вирок
Іменем України
04 вересня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, розлучений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
В С Т А Н О В И В:
На початку липня 2015 року, більш точного часу під час досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_5 прийшов на територію покинутого помешкання АДРЕСА_1 , де розташована будівля у розібраному вигляді, біля якого в період часу з квітня по липень 2014 року знаходився блокпост представників терористичної організації «Народне ополчення Донбасу» самопроголошеної «Донецької народної республіки». Знаходячись у вказаній будівлі у зазначений час ОСОБА_5 знайшов та підібрав корпус ручної гранати типу «РГД-5» та запал ручної гранати типу «УЗРГМ-2», тим самим здійснивши незаконне придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Далі, ОСОБА_5 переніс вищевказані предмети до місця свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснивши незаконне носіння вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, де поклав їх у приміщення кухонної кімнати на полицю шафи для посуду, тим самим став незаконно, умисно зберігати вибухові речовини, без передбаченого законом дозволу.
04 червня 2015 року, в період з 11 години 45 хвилин до 12 години 20 хвилин, під час проведення у встановленому законом порядку огляду домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_5 , в приміщенні кухонної кімнати, на полиці шафи для посуду були виявлені: корпус наступальної осколкової гранати типу «РГД 5», виготовлений промисловим (заводським) способом, який споряджений вибуховою речовиною (конструктивно передбачено спорядження корпусів даних гранат вибуховою речовиною групи бризантних, нормальної потужності тротилом масою 100 115 г. та засіб підриву (засіб детонування) уніфікованим запалом ручної гранати, модернізованим, дистанційної дії типу УЗРГМ 2, виготовлений промисловим (заводським) способом, який споряджений вибуховою речовиною (конструктивно передбачено спорядження даних запалів вибуховими речовинами: ТНР, азид свинцю і тетрил), які для здійснення вибуху штатним способом придатні та які ОСОБА_5 незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Тим самим, ОСОБА_5 своїми умисними діями порушив вимоги Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, оскільки він умисно придбав, носив та зберігав вибухові речовини без передбаченого законом дозволу.
16 липня 2015 року між старшим прокурором Костянтинівської міжрайонної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.472 КПК України, згідно якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні; прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та щодо міри покарання, яку повинен понести ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів,особливо тяжких злочинів за умови передбаченої КПК України, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені абз. 1-4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Допитавши обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам ч.7 ст. 474 КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений є винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України .
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між старшим прокурором Костянтинівської міжрайонної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, оскільки зміст зазначеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затвердженні угоди відсутні.
Процесуальні витрати суд відповідно до ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст.314, 369 -374, 475 КПК України, суд - З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 16 липня 2015 року про визнання винуватості між старшим прокурором Костянтинівської міжрайонної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на проведення вибухово технічної експертизи у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок.
Речові докази - корпус наступальної осколкової гранати типу «РГД-5», виготовлений промисловим (заводським) способом, який споряджений вибуховою речовиною та придатний для здійснення вибуху, засіб підриву «засіб детонування» уніфікованим запалом ручної гранати, модернізованим дистанційної дії типу УЗРГН 2, виготовлений промисловим (заводським способом), який споряджений вибуховою речовиною, які зберігаються в камері зберігання боєприпасів та вогнепальної зброї при Костянтинівському МВ ГУМВС України в Донецькій області - знищити.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя