Справа № 1-72/2010
Провадження № -
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2010 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Костюка М. І.

при секретарі : Пшеничняк В.Й.

з участю прокурора : Миколюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, розлучений, раніше судимий, -

За ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудній ОСОБА_1 вчинив викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням у приміщення.

Так, 25 липня 2010 року, біля 21 год. 30 хв., ОСОБА_1 скориставшись відсутністю охорони ферми території ПАП «Колос» с. Задарів Монастириського району, таємно проник в одну із недіючих стайнь підприємства і умисно з корисливих мотивів викрав звідти два ви грузні гноєтранспортери з редуктором, заподіявши ПАП «Колос» матеріальну шкоду на загальну суму 714,48 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 вину свою в інкримінованому йому злочину визнав повністю і показав, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, проте після розлучення з дружиною не має житла. Протягом пяти останніх місяців спить в стайні на фермі ПАП «Колос», де не має ні вікон ні дверей. Він не має де приготувати їсти, помитись і тільки має в наявності одну одежу. В його власності є кінь., за рахунок якого він живе, тобто допомагає людям і вони йому дають їсти. Так, 25 липня 2010 року біля 21 год., він вирішив викрасти гноєтранспортери з приміщення стайні ПАП «Колос» в с. Задарів Монастириського району, щоб здати їх на металобрухт, і за виручені кошти купити собі одяг та їжу. Дані гноєтранспортери з редуктором були в неробочому стані і повністю покриті іржею. Оскільки гноєтранспортери дуже тяжкі і він не міг би сам їх демонтувати, то вирішив попросити допомоги у ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на що останні погодились. Одночасно їм сказав, що бере два гноєтранспортери з редуктором з дозволу директора ПАП «Колос», якого повідомив і той дозволив взяти в рахунок зарплати, та здасть їх на металобрухт, щоб за виручені кошти купити одяг і їжу. Спочатку він пішов до ОСОБА_2, а потім до ОСОБА_3, після чого разом демонтували два гноєтранспортери з редуктором, та за допомогою коня, відтягнули їх в домогосподарство, де проживає ОСОБА_3, якого він попросив, залишити в нього вище вказаний металобрухт, оскільки в нього не має власного будинку, на що той погодився. Залишивши гноєтранспортери в ОСОБА_3, він пішов на ферму. Дані гноєтранспортери він мав намір здати наступного тижня на металобрухт. Директора ПАП «Колос» ОСОБА_4 насправді не повідомляв про те, що візьме два гноєтранспортери з редукторами, і нікому про це не говорив, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 сказав таке, щоб вони допомогли демонтувати гноєтранспортери з редуктором, оскільки одному це не під силу. Вони не знали, що він їх бере без дозволу керівника підприємства. Свою вину визнає повністю, щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що працює директором ПАП «Колос» в с. Задарів Монастириського району. 26.07.2010р. Їй повідомив інженер механік ОСОБА_5, що з корівника, який на даний час не діючий невідомі особи викрали два гноєтранспортери з редуктором. Дані гноєтранспортери з редуктором, знаходились у недіючому стані, та були в неробочому стані. Пізніше стало відомо, що гноєтранспортери з редуктором знайшли на подвірї, де проживає ОСОБА_3 Після цього, два гноєтранспортери з редуктором повернуті ПАП «Колос» на збереження до вирішення справи. Збитки повністю відшкодовані. Цивільний позов заявляти вони не будуть, до підсудного ОСОБА_1 претензій ніяких немає, і просить суд підсудного ОСОБА_1 суворо не карати.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1 вину свою у вчинені злочину визнав повністю, суд вважає за доцільне інші докази по справі не досліджувати, поскільки вони ніким не оспорюються і з цим погоджуються усі учасники судового розгляду.

Органи досудового слідства кваліфікували дії підсудного ОСОБА_1 за ч.3 ст.185 КК України, як викрадення чужого майна поєднане з проникнення в приміщення.

Дану кваліфікацію суд вважає вірною.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, що позитивно характеризується по місцю проживання, помякшуючими покарання обставинами є повне визнання вини, щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, а також думку потерпілої, яка просить суд підсудного суворо не карати. Суд враховує також те, що підсудний ОСОБА_1 раніше судимий.

А тому виходячи з вище наведеного, суд вважає за доцільне звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням, надавши йому іспитовий строк.

Цивільний позов по справі не заявлено. Речових доказів та судових витрат немає.

Керуючись: ст.. ст.. 323, 324 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_1 ст.ст. 75, 76 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробовуванням надавши йому іспитовий строк 1 (один) рік. Зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи по зміну місця роботи, навчання чи проживання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу, залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області на протязі 15 діб з моменту проголошення вироку через Монастириський районний суд.

Суддя: ОСОБА_6