Справа № 303/6107/15-к
1-кп/303/503/15
Номер рядка стат. звіту 55
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 18 серпня 2015 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, військовослужбовця військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), призваного на військову службу за мобілізацією на посаді робітника підсобного інженерно-будівельного відділення, інженерно-будівельного взводу, інженерно-будівельної роти, старшого солдата, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 09.04.2014 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому направлений для проходження військової служби у військову частину ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій обов`язок, не допускати негідних вчинків. Натомість, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, 17.12.2014 року самовільно залишив місце проходження військової служби та маючи об`єктивні можливості прибути з 17.12.2014 року по 15.09.2015 року у військовій частині не з`явився, проводячи час на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин понад один місяць, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 ч. 3 КК України.
Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 15 вересня 2015 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 .
Відповідно до умов вищезазначеної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 407 КК України, останній у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин, а саме за ст. 407 ч. 3 КК України застосувати положення ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 407 ч. 3 КК України та на підставі ст. 60 КК України призначити покарання у вигляді арешту на строк 4 місяці з відбуванням на гауптвахті.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості від 15.09.2015 року, укладену між ними.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 407 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу".
Згідно ч. 1 та 2 ст. 60 КК України, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.
З огляду на викладене, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, його участь у проведенні АТО, враховуючи його особу, який характеризується позитивно, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315, 374-376,474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості від 15.09.2015 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000187 від 18 серпня 2015 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді арешту на строк 4 (чотири) місяці з відбуванням на гауптвахті.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, обвинуваченому підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуюча ОСОБА_1