Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Шишка О.А.

секретаря Дякун М.В.

з участю прокурора Горбачевської Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с.Нивочин, вул.Шевченка, 137 Богородчанського району Івано-Франківської області, не працюючої, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученої, раніше судимої Богородчанським районним судом 30.12.2009 року за ст.296 КК України до 180 годин громадських робіт, громадянки України;

яка обвинувачується за ч.2 ст.389 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, будучи засудженою до покарання у виді громадських робіт, ухилилась від відбування цього покарання.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

Вироком Богородчанського районного суду від 30.12.2009 року ОСОБА_1 була засуджена за ст.296 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 180 годин громадських робіт. Незважаючи на неодноразове попередження старшого інспектора міжрайонного відділу Богородчанського РП КВІ УДДУ ПВП та голови сільської ради, умисно ухилялась від відбування даного покарання. Зокрема, за період з 01.02.2010 по 02.02.2010 р.р., з 15.02.2010 по 25.02.2010 р.р. не відпрацювала 44 години громадських робіт, 02.03.2010р., з 08.03.2010 по 12.03.2010 р.р., з 16.03.2010 по 19.03.2010 р.р. не відпрацювала 40 годин громадських робіт, не представивши при цьому жодних підтверджуючих документів для спростування причин невиходу на роботу.

Свою вину у вчиненому ОСОБА_1 визнала повністю та пояснила, що 30.12.2009 року Богородчанським районним судом вона була засуджена за вчинення злочину, передбаченого ст.296 КК України, та їй призначено покарання у виді громадських робіт строком 180 годин. 29.01.2010 року Богородчанським РП КВІ її ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також видано направлення у Нивочинську сільську раду, де повинна була відбувати громадські роботи.

В лютому 2010 року повинна була відпрацювати 80 годин, з яких відбула всього 4 години. З 03.02 по 12.02.2010 року не відбувала покарання, оскільки знаходилась разом з дитиною на лікуванні в Богородчанській ЦРЛ. Решту днів в сільську раду не зявлялась без поважних на те причин.

24.02.2010 року Богородчанським РП КВІ їй було винесено попередження про недопустимість ухилення від відбування громадських робіт. В березні 2010 року нею відбуто 20 годин громадських робіт, а 40 годин громадських робіт не відбуто без поважних причин. 18.03.2010 року працівником Богородчанського РП КВІ їй було повторно винесено попередження про недопустимість ухилення від відбування покарання та можливе притягнення до кримінальної відповідальності. Погоджується з тим, щоб не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи.

Суд, відповідно до вимог ст.299 КПК України визнає за недоцільне досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.389 КК України кваліфіковані правильно, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт особою, засудженою до цього виду покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винної, обставини, що помякшують покарання, а також ту обставину, що у відповідності до ч.3 ст.60 покарання у виді арешту не застосовується до жінок, які мають дітей до 7 років, а покарання виді обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Зважаючи на те, що підсудна повністю визнає вину, щиро розкаюється, має на утриманні малолітню дитину, суд визнає вказані обставини такими, що помякшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та, відповідно до ч.1 ст.69 КК України, дають підстави перейти до іншого, більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.389 КК України, а саме, до штрафу.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи, що підсудна вчинила злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком, остаточне покарання слід визначити на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, повністю приєднавши невідбуту частину покарання, яка становить 156 годин громадських робіт.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 гривень.

На підставі ст.71 КК України повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Богородчанського районного суду від 30.12.2009 року, остаточно визначивши покарання 156 годин громадських робіт та штраф в розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 гривень, який на підставі ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Запобіжний захід підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: