В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Закаблук О. В. ,

при секретарях Селезень Н. В.,Шовкоплясі С.П., Бродацькій А.Г.,Марчуку О.П.,

з участю прокурорів Шурашкевича В.М., Кандзьоби М.С.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення по ст.186 ч.2КК України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народивсь в м.Новоросійськ, Краснодарського краю Росії, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, не працює, без постійного місця проживання, раніше судимий: 1) 06.12.2001 р. Євпаторійським міським судом АР Крим за ст.ст. 2296 ч. 1 ( в редакції 1960 р. ), 186 ч. 1, 42 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим терміном 2 роки; 2) 22.06.2004 р.Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднане невідбуте покарання за вироком суду м. Євпаторія від 07.08.2002 р., та всього до відбуття 4 роки позбавлення волі, звільнений 29.11.2005 р. із Божківської виправної колонії Полтавської області ( № 16) на підставі постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 22.11.2005 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 11 місяців 5 днів із застосуванням ст. 81 КК України; 3) 01.09.2006 р. Євпаторійським міським судом АР Крим за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. З, 186 ч. 2, 395, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 21.12.2011 р. із Сокирянської виправній колонії ( № 67 ) Чернівецької області по відбуттю строку покарання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, будучи раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів з користі, в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, по відбуттю строку покарання за останнім вироком суду на шлях виправлення не став, а маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив ряд грабежів, а саме, 10.02.2012 року, близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_2 в магазині « Леван » по вул. Леваневського в м. Біла Церква, Київської області, побачив у потерпілої ОСОБА_3 в гаманці грошові кошти в гривнях та доларах США, якими вирішив заволодіти, для чого пішов слідом за потерпілою та біля будинку № 40 по вул. Леваневського в м.Біла Церква, розраховуючи на несподіваність та раптовість своїх дій, підбіг ззаду до останньої та умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, відкрито викрав, вихопив з правої руки ОСОБА_3 належний їй гаманець вартістю 60 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 150 грн. та 150 $ США, які згідно встановленого курсу Національного банку України станом на 10.02.2012 року становили 1198,48 грн., чим заподіяв останній матеріальної шкоди на загальну суму 1408,48 грн., після чого з місця події втік та в подальшому розпорядивсь майном на власний розсуд.

06.06.2012 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_2 біля першого під'їзду будинку № 33 по вул. Курсовій в м. Біла Церква, Київської області помітив ОСОБА_4В, яка мала при собі жіночу шкіряну сумку, та коли потерпіла заходила до під»їзду, ОСОБА_2, маючи умисел на незаконне заволодіння сумкою, розраховуючи на несподіваність та раптовість своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, відкрито викрав, а саме, вихопив з лівого передпліччя руки потерпілої ОСОБА_4 належну їй сумку, вартістю 250 грн., в якій знаходивсь належний їй гаманець з грошовими коштами в сумі 400 грн. та мобільний телефон марки « Самсунг Х-640 », ІМЕІ: 83733, вартістю 200 грн., із сім-картою оператора мобільного зв'язку « Київ Стар » вартістю 25 грн., на рахунку якого були кошти в сумі 35 грн., чим заподіяв останній матеріальної шкоди на загальну суму 910 грн., з викраденим відкрито майном ОСОБА_4 втік та в подальшому розпорядивсь ним на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 15.06.2012 року, близько 15 год. 45 хв. на зупинці громадського транспорту, яка розташована навпроти залізничного вокзалу по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква, Київської області, на лавці помітив потерпілу ОСОБА_5, у якої на шиї знаходився золотий ланцюжок з кулоном у вигляді хрестика, після чого, маючи умисел на незаконне заволодіння вказаними ювелірними виробами, пішов за потерпілою та ззаду підбіг до ОСОБА_5 поблизу будинку № 76 по вул. Сквирське шосе, де розраховуючи на несподіваність і раптовість своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, відкрито викрав, а саме, зірвав із шиї ОСОБА_5 частину належного їй золотого ланцюжка 585 проби вагою 2,5 г, вартістю 1375 грн. із золотим хрестиком 585 проби, вагою 1,0 г, вартістю 550 грн., чим заподіяв останній матеріальної шкоди на загальну суму 1925 грн., після чого з відкрито викраденим вище вказаним майном зник з місця пригоди та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні пограбування потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не визнав повністю, по епізоду заволодіння майном ОСОБА_3 визнав частково та суду показав, що не вчиняв відкритого заволодіння майном потерпілих, з яких бачив тільки потерпілу ОСОБА_3, з якою в неї виник конфлікт в магазині по вул. Леваневського в м. Біла Церква, так як потерпіла перебувала в стані алкогольного сп»яніння та почала висловлюватись образливо в його бік, а тому він вирішив викрасти у неї гаманець та викрав прямо в приміщенні магазину, а тому вину визнає у вчиненні таємного викрадення майна ОСОБА_3. Чому інші потерпілі та ОСОБА_3 прямо вказують на нього як на особу, яка грабувала їх, пояснює тим, що вони помиляються, він не вчиняв на них нападів та відкрито не відбирав у них майно, працівниками міліції було вчинено на нього психологічний та фізичний тиск, його били та застосовували електричний струм, залякували свідків та потерпілих, телефон ОСОБА_4 у нього не вилучали, а прямо сказали потерпілій, що вилучили у нього телефон, який на той час вже знаходився у міліції на столі в кабінеті. Насильство до нього застосовували оперативні працівники, внаслідок чого йому надавали медичну допомогу в лікарні м.Біла Церква, він не вміє ні читати ні писати, а тому підписи за нього в протоколах його допиту на досудовому розслідуванні ставила інша особа, під час проведення слідства було порушено його право на захист, так як захисник йому не надавався, а тому вини у вчиненні грабежів потерпілих він не визнає.

Фрагмент золотого ланцюжка з золотим хрестиком, які він начебто відібрав у потерпілої ОСОБА_5 та дав своєму знайомому ОСОБА_6, яку вони в подальшому здали в ломбард, він знайшов на вулиці на зупинці, про що розповідав свідку ОСОБА_6, який плутає, що начебто він казав, що це ланцюжок його дівчини, коли проводили відтворення обстановки та обставин подій щодо обставин заволодіння грішми потерпілої ОСОБА_3 нічого не розумів та робив все те, що йому казали працівники міліції, при цьому нічого не підписував, так як писати та ставити підписи не вміє, закінчив лише один клас школи, про що раніше не повідомляв ні суд ні слідство.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що з підсудним не була знайомою до того часу, як 10.02.2012 року зайшла в магазин по вул.Леваневського, де купувала продукти. Біля прилавка магазину вона побачила тоді незнайомого їй ОСОБА_2, з яким у неї виник незначний конфлікт через те, що він начебто не міг визначитись з тим, що буде купувати. Після вчинення покупок вона пішла додому, в неї в гаманці, який був у неї в руці, залишались грошові кошти в сумі 150 доларів США та 190 грн., була кредитна картка «Приват Банку», та коли вона підходила до будинку № 40 по вул.Леваневського, ОСОБА_1 підбіг ззаду, вдарив її по нозі, від чого вона впала, після чого він вирвав у неї з руки гаманець з грішми та карткою, яку вона в подальшому заблокувала в банку, а тому гроші на картковому рахунку не витрачені. Від падіння вона зверталась до лікарні з приводу болі в нозі. Потім між нею та ОСОБА_2 проводилась очна ставка, на якій вона дізналась, що її пограбував саме ОСОБА_1 і тепер впевнена, що її грішми заволодів саме він. Цивільний позов на суму 1408,48 грн. потерпіла підтримує, так як ОСОБА_2 не відшкодував їй завданих збитків внаслідок заволодіння її грошовими коштами.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що підсудний ОСОБА_2 є саме тією особою, яка 06.06.2012 року вирвала у неї шкіряну сумку з рук вартістю 250 грн., в якій знаходивсь належний їй гаманець з грошовими коштами в сумі 400 грн. та мобільний телефон, який їй подарували, вартістю 200 грн., із сім-картою вартістю 25 грн., на рахунку якого були кошти в сумі 35 грн., чим завдав їй матеріальної шкоди на суму 710 грн., так як мобільний телефон їй повернули працівники міліції. В тому, що саме ОСОБА_2 пограбував її вона впевнена, так як добре роздивилась підсудного, який підходив до неї, коли вона сиділа на лавці біля свого під»їзду та спитав, чи здає хтось кімнати в найм, а потім, коли вона підвелась та зайшла до під»їзду, ОСОБА_2 заскочив за нею та вирвав у неї з руки належну їй жіночу сумку з грішми та телефоном, після чого втік. Потім вона впізнала ОСОБА_2 серед інших осіб під час впізнання, яке проводили працівники міліції, і в даний час стверджує, що пограбунок вчинив саме ОСОБА_2 Також вона впізнала свій мобільний телефон, який їй повернули в міліції. Цивільний позов на суму 710 грн. підтримує в повному обсязі, так як злочинними діями ОСОБА_2 їй завдано матеріальної шкоди на зазначену суму.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 15.06.2012 року, після обіду вона поверталась з банку, де отримала пенсію та так як було дуже жарко сіла відпочивати на зупинці громадського транспорту біля залізничного вокзалу по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква Вона сиділа на лавці,коли помітила ОСОБА_2, який крутився біля неї на зупинці і якого вона добре запам»ятала, так як він циганської зовнішності. Коли вона почала йти від зупинки, ОСОБА_2 наздогнав її та штовхнув чи вдарив в коліно, від чого вона впала, а підсудний зірвав у неї з шиї золотий ланцюжок з кулоном у вигляді хрестика, при цьому ланцюжок розірвався , його частина залишилась у неї на шиї, так як заплуталась в косах, а підсудний втік. В тому, що її пограбував саме ОСОБА_1 вона впевнена, так як добре його запам»ятала, а тому просить стягнути на її користь з підсудного 1925 грн. завданої їй матеріальної шкоди.

Суд, заслухавши підсудного, обвинувальну промову прокурора, який підтримав обвинувачення в повному обсязі, потерпілих, які визнані цивільними позивачами, захисника підсудного, допитавши свідків, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, вважає, що в судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_2 у вчиненні грабежів потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, його дії вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ст.186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за кваліфікуючими ознаками як вчинення грабежів з поєднанням з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілих, вчинення грабежів повторно, а тому він підлягає покаранню за вчинене по таким підставам.

Не дивлячись на невизнання повністю своєї вини у вчиненні грабежів потерпілих, часткове визнання вини в заволодінні майном ОСОБА_3, а саме, у таємному заволодінні гаманцем з грошовими коштами потерпілої ОСОБА_3, вина ОСОБА_2 у вчиненні відкритого заволодіння майном потерпілих підтверджується показаннями свідків, письмовими доказами у справі, які досліджені в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_7, допитаний в судовому засіданні показав, що потерпіла ОСОБА_5 його дружина, розповідала, що 15.06.2012 року її пограбував незнайомий смаглявий чоловік років тридцяти не славянської національності, якого вона дуже добре запам»ятала, так як побачила його на зупинці біля залізничного вокзалу. Цей чоловік відкрито відібрав у дружини, з її розповіді зірвав, частину золотого ланцюжка з хрестиком, залишилась лише частина ланцюжка, під час пограбування чоловік штовхнув її від чого дружина впала на коліна, після чого у неї боліли ноги та грудна клітка, однак в лікарських закладах вона не лікувалась.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що знає підсудного ОСОБА_2 не дуже добре, пам»ятає, що ОСОБА_1 прийшов до нього додому та попросив здати золотий ланцюжок з хрестиком, який був розірваний, в ломбард, при цьому пояснював, що ланцюжок його дівчини, в чому він зараз впевнений. Вони разом пішли в ломбард та він здав ланцюжок з хрестиком на свої документи, за що отримав від підсудного 50 грн..

Свідок ОСОБА_8, покази якої оголошені в судовому засіданні, показувала, що працює експертом-оцінювачем у ломбардному відділенні ПТ «Ломбард-Скарбниця» по вул.Леваневського,47/1 в м.Біла Церква та до неї звертався ОСОБА_6 про заклад під заставу частини золотого ланцюжка та хрестика, за які йому було виплачено відповідно 547,15 та 212,85 грн. ОСОБА_9 пояснював, що золоті речі належать йому, пред»явив паспорт, а тому сумнівів у походженні речей у неї не було, був укладений договір та в подальшому заставлені золоті прикраси реалізовані.

Свідок ОСОБА_10, допитана в судовому засіданні, показала, що до неї в магазин зайшла потерпіла ОСОБА_11, прізвища її вона не знає, однак потерпіла їй наглядно знайома, так як часто відвідує магазин, де вона працює продавцем. ОСОБА_11, яка була випивша, про щось розмовляла з чоловіком, якого вона не запам»ятала, однак конфлікту в магазині не було, ОСОБА_9 скупилась в магазині та вийшла, після чого на другий день ОСОБА_9 приходила до неї та розповідала, що якийсь хлопець за магазином, коли вона йшла додому, вирвав у неї гаманець з грішми.

Свідок ОСОБА_12, допитаний в судовому засіданні показав, що потерпіла ОСОБА_3 його сестра, коли повернулась 10.02.2012 року додому, то розповідала, що її пограбував невідомий чоловік, який вирвав у неї з руки гаманець з грішми.

Аналогічні показання у справі дала свідок ОСОБА_13, мати потерпілої ОСОБА_3

Крім цього вина ОСОБА_2 у вчиненні грабежів підтверджується письмовими доказами, а саме:

по епізоду грабежу ОСОБА_3 - заявою потерпілої ОСОБА_3 від 10.02.2012 року про відкрите викрадення у неї майна (т.1 а.с. 61);

-протоколом огляду місця події від 10.02.2012 року, де зазначене місце вчинення злочину(т.1 а.с. 62);

-протоколом відтворення обстановки та обставин подій від 24.07.2012 року з фото таблицею до нього, під час якого ОСОБА_2 послідовно розповів та вказав на місце вчинення ним грабежу ОСОБА_3Г.(т.1 а.с. 117-119);

- протоколом очної ставки між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 24.07.2012 року, під час якого ОСОБА_2 визнавав вину у вчиненні відкритого заволодіння гаманцем потерпілої ОСОБА_3 (т.1, а.с.120-121);

по епізоду грабежу потерпілої ОСОБА_4 - заявою потерпілої ОСОБА_4 від 06.06.2012 року про відкрите викрадення у неї майна (т.1 а.с. 3);

-протоколом огляду місця події від 06.06.2012 року, де зазначене місце вчинення злочину(т.1 а.с. 4);

- протоколом огляду речових доказів, мобільного телефону «Самсунг», який був вилучений у ОСОБА_2О.(т.1.а с. 13-14) та протоколом впізнання телефону потерпілою ОСОБА_4 (т.1. а.с. 38);

- протоколом впізнання ОСОБА_2 потерпілою ОСОБА_4 (т.1. а.с. 37);

по епізоду грабежу ОСОБА_5- заявою потерпілої ОСОБА_5 від 17.06.2012 року про відкрите викрадення у неї майна (т.1 а.с. 133);

-протоколом огляду місця події від 17.06.2012 року, де зазначене місце вчинення злочину(т.1 а.с.134-135);

- протоколом пред»явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_5 від 13.07.2012 року(т.1 а.с.154-155), коли потерпіла впізнала по фотографії підсудного ОСОБА_2.

Аналізуючи дані письмові докази, показання свідків в сукупності з показаннями підсудного та потерпілих, суд прийшов до висновку щодо відповідності та узгодженості, послідовності показів свідків в частині обставин вчинення злочинів з показаннями потерпілих, у суду немає підстав сумніватись в достовірності показань потерпілих та свідків в частині того, що були вчинені саме пограбування потерпілих, грабежі вчинені саме підсудним ОСОБА_2, якого потерпілі до вчинення злочинів не знали, підстави та мотиви для оговору підсудного у них відсутні, а тому суд не приймає до уваги показання підсудного в цій частині, відноситься до них критично та вважає, що покази про те, що ним не вчинювались грабежі потерпілих, надані суду підсудним з метою уникнення від покарання за вчинене, дані покази не відповідають дійсності, так як суперечать обставинам справи, іншим доказам, поясненням, показанням самого підсудного ОСОБА_2 під час досудового слідства, коли він детально розповідав та на місці показував обставини вчинення пограбувань потерпілих.

Крім цього судом критично розцінюються посилання підсудного ОСОБА_2 на те, що під час його затримання до нього застосовувалось фізичне насильство, його били та катували за допомогою електроструму, так як в ході перевірки даних показань названі обставини не підтвердились, підсудний не звертався під час досудового слідства до правоохоронних органів на неправомірні дії щодо нього, тілесні ушкодження у нього були відсутні.

Судом критично розцінюються посилання підсудного ОСОБА_2 на те, що він не вміє читати та писати, не підписував протоколи допиту та не відмовлявся від послуг захисника під час досудового розслідування, що захисник йому не надавався, чим порушене його право на захист, що він не розуміє української мови, так як названі обставини суперечать фактичним обставинам, матеріалам справи, а саме, ОСОБА_2 раніше тричі судимий, відбував тривалі терміни покарання у виправних колоніях на території України, особа ОСОБА_2 встановлювалась також під час розгляду справи Євпаторійським міським судом АР Крим, що підтверджено вироком суду від 01.09.2006 року(т.1. а.с. 202-203), де зазначено, що ОСОБА_2 громадянин України, має середню освіту, має на утриманні одну малолітню дитину, названі обставини не підлягають доказуванню в судовому засіданні, а тому у суду відсутні підстави сумнівів в тому, що ОСОБА_2 вміє читати та писати, розуміє українську мову, що узгоджується з поясненнями та протоколами допитів ОСОБА_2 під час досудового розслідування, де маються підписи ОСОБА_2 та викладено його власноручні написи про ознайомлення з правами, записи від імені ОСОБА_2 вчинені на українській мові з помилками про читання ним пояснень, протоколів, причому записи візуально не відрізняються почерком, вчинялись під різними процесуальними документами, які складались різними працівниками міліції, як оперативними працівниками, так і різними слідчими, з показань підсудного ОСОБА_2 ніякого тиску на нього слідчим Самойленком С.В., який проводив розслідування у об»єднаній кримінальній справі, не чинилось, під час допиту як підозрюваного 02.07.2012 року ОСОБА_2 повідомляв, що закінчив 8 класів середньої школи сал.Наташино Сакського району, що могло бути відомо на час допиту лише йому одному, крім цього клопотань про розгляд справи на російській мові під час всього розгляду справи, про призначення та проведення почеркознавчої експертизи підсудним та його захисником під час судового розгляду справи не заявлялось, а тому його показання щодо підробки записів від його імені, підписів у процесуальних документах, неспроможні та не відповідають дійсності, надані суду з метою уникнення від відповідальності за вчинене.

Також суд вважає, що органом досудового розслідування не порушене право на захист підсудного ОСОБА_2, так як ОСОБА_2 від послуг захисника відмовлявся, про що неодноразово особисто письмово повідомляв слідчого Самойленка С.В., під час затримання підсудного був присутній захисник ОСОБА_14, що підтверджено його власноручним підписом в протоколі затримання та потім надано ордер на ведення кримінальної справи, який датовано 12.07.2012 року.

Під час обрання запобіжного заходу- взяття під варту Білоцерківським міськрайонним судом 05.07.2012 року ОСОБА_2 в присутності прокурора в суді підтверджував факт вчинення ним грабежу ОСОБА_4, був ознайомлений з постановою про обрання запобіжного заходу в суді, про що зробив власноручний напис на копії постанови про обрання запобіжного заходу (т.1 а.с. 56), яка ним не оскаржувалась, а тому суд вважає показання ОСОБА_2 щодо його неграмотності неспроможними, до уваги їх не приймає.

Таким чином на підставі вищенаведеного суд прийшов до висновку щодо того, що в судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_2 у вчиненні грабежів потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, насильство при вчиненні грабежів не було небезпечним для життя та здоров»я потерпілих, так як тілесні ушкодження ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не підтверджені висновками судово-медичної експертизи, а тому ОСОБА_2 підлягає покаранню за вчинене в межах санкції ст.186 ч.2 КК України.

Призначаючи міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного.

Обставин, які б пом»якшували покарання підсудному ОСОБА_2 згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжуют покарання підсудного ОСОБА_2 відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочинів, так як ОСОБА_1 раніше тричі судимий за вчинення умисних злочинів, та вчинення злочинів щодо осіб похилого віку, потерпіла ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3, потерпіла ОСОБА_5- ІНФОРМАЦІЯ_4.

Підсудний ОСОБА_2 раніше неодноразово судимий за злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та проти власності громадян, не одружений, не працює та не має постійного місця проживання, на утриманні неповнолітніх дітей немає, хоча має неповнолітнього сина, що також підтверджується попереднім вироком суду, однак ним не піклується, до місця проживання в м.Анапу, Росія, після звільнення 21.12.2011 року не прибув, а тому в м.Біла Церква та в Україні не має постійного місця проживання, вчинив три нових тяжкі злочини з користі, за попереднім вироком характеризувався посередньо, на обліку у психіатрів та наркологів не перебуває, у вчинених злочинах підсудний не розкаявся, а тому суд вважає, що особа підсудного ОСОБА_2 становить підвищену суспільну небезпеку, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, до підсудного слід застосувати вид покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_3 на суму 1408,48 грн., потерпілій ОСОБА_4 на суму 710 грн., потерпілій ОСОБА_5 на суму 1925 грн. слід задовольнити в повному обсязі, стягнути з підсудного на користь потерпілих названі грошові кошти, так як в судовому засіданні повністю доведена вина підсудного в спричиненні матеріальних збитків, розмір збитків, зазначені матеріальні збитки спричинені потерпілим злочинними діями ОСОБА_2 внаслідок заволодіння ним їх майном та грошовими коштами.

Речові доказ по справі: мобільний телефон «Самсунг», який повернутий потерпілій ОСОБА_4 слід залишити потерпілій, судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 323, 324,328 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Строки відбування покарання вираховувати з часу затримання засудженого, 02.07.2012 року.

Цивільні позови потерпілих задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3 - 1408,48 грн., потерпілої ОСОБА_4 710 грн., потерпілої ОСОБА_5 -1925 грн. завданої матеріальної шкоди.

Речовий доказ у справі, мобільний телефон «Самсунг»- залишити потерпілій ОСОБА_4

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в СІЗО Державного Департаменту України по виконанню покарань у м.Києві та Київській області.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 15 діб з моменту проголошення до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя: О. В. Закаблук