Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/139/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційні скарги заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000135 на вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2015 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Живанівка, Компаніївського району Кіровоградської області, освіта вища, не одружена, офіційно не працюючої, на утриманні дітей не має, проживаючої АДРЕСА_1 , раніше не судима,

яка визнана винуватою та засуджена за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. Вироком також вирішено питання щодо речових доказів та стягнуто з обвинуваченої на користь ОСОБА_11 8200,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 1000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також стягнено 1475 грн. 76 коп. на користь держави процесуальних витрат.

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 , 01.11.2013 року близько 12.00 год. працюючи завідуючою Компаніївської державної нотаріальної контори, виконуючи свої посадові обов`язки, а саме переоформляючи спадщину після смерті ОСОБА_12 , на користь спадкоємців за законом ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 у спадковій справі №59/2012, виник умисел заволодіння чужим майном шляхом обману (вчинення шахрайства), а саме коштами, які належали потерпілій ОСОБА_11 . Переслідуючи корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ввівши в оману спадкоємців, повідомила, що за вчинення нею нотаріальних дій по вказаній спадковій справі, крім інших обов`язкових платежів, останні мають сплатити їй кошти в сумі 6500,00 грн. на оплату відсотка від оцінки усього переоформлюваного ними майна. Кошти в сумі 6500,00 грн. потерпіла ОСОБА_13 передала ОСОБА_8 , які остання використала у власних потребах, надавши при цьому на вимогу ОСОБА_13 письмову розписку, щодо отримання вказаної суми коштів з власним підписом та відтиском печатки Компаніївської державної нотаріальної контори. Внаслідок діяння ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_11 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 8200,00 грн. та моральну шкоду на суму 25 000,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_8 на досудовому слідстві кваліфіковані як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної кошти потерпілому, тобто вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Суд першої інстанції провівши судове слідство дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за частиною 2 статті 190 КК України, як шахрайство, що завдало значної шкоди потерпілій, а обставини кримінального провадження знайшли своє підтвердження в судовому порядку.

В апеляційних скаргах:

- прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати через істотне порушення кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд, в порушення вимог статей 370, 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку виклав пред`явлене органом досудового слідства обвинувачення ОСОБА_8 зазначивши його відповідно до обвинувального акту, взагалі не сформулював обвинувачення, яке визнано судом доведеним.

Окрім того, в порушення вищевказаних вимог законодавства суд в мотивувальній частині вироку невірно зазначив наслідки кримінального правопорушення, а саме те, що внаслідок діяння ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_11 заподіяно матеріальну шкоду на суму 8200 грн., що виходить за межі пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, так як відповідно обвинувального акту сума матеріальної шкоди складає 6500 грн.

- потерпіла ОСОБА_11 просить вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі з реальним його відбуванням. Задовольнити цивільний позов та стягнути з обвинуваченої на її користь в якості компенсації 8200 грн. матеріальної шкоди та 25000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд, при призначенні ОСОБА_8 покарання не врахував, що обвинувачена вину не визнала, на шлях виправлення не стала, майнову та моральну шкоду їй як пенсіонеру, особі похилого віку не відшкодувала, а тому призначене судом обвинуваченій вважає надто м`яким.

Також зазначає, що на вимогу обвинуваченої додатково сплатила їй 6500 грн., із яких 1800 грн. обвинуваченою були повернуті, а решту 4700 грн. не повернуті. Понесені нею витрати на правову допомогу складають 3500 грн., а стягнуту судом на її користь моральну шкоду у розмірі 1000 грн. вважає недостатньою для компенсації душевних страждань.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора та думку представника потерпілої ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, обвинувачену та її захисника, які просили апеляції залишити без задоволенні, а вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Досудовим слідством ОСОБА_8 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому (заподіяння матеріальної шкоди на загальну суму 6500 грн.)Ю, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_8 вину в інкримінованому їй злочині не визнала.

Відповідно ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

За положеннями п.2 ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою має бути зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону в ході розгляду даного кримінального провадження судом першої інстанції не виконано.

Згідно вимог ч.1 п. 3 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Відповідно вимог ч.1ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкоджали чи могли перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку виклав пред`явлене органом досудового слідства обвинувачення ОСОБА_8 зазначивши його відповідно до обвинувального акту, однак взагалі не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним, чим допустив порушення вимог п.2 ч.3 ст. 374 КПК України.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи потерпілою ОСОБА_11 був поданий до суду цивільний позов про стягнення на її користь з обвинуваченої 8200 грн.

( 4700 грн. неповернутих коштів, 3500 грн. витрат понесених з наданням правової допомоги) та 25000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди (т.2 а.с.62).

Суд в мотивувальній частині вироку зазначає встановленим, що обвинувачена завдала потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 4700 грн. Також суд зазначає, що потерпіла понесла витрати з надання їй правової допомоги в сумі 3543,00 грн. Однак в резолютивній частині вироку суд зазначає про необхідність стягнення з обвинуваченої на користь потерпілої 8200 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, що виходить за межі пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, так як відповідно обвинувального акту сума матеріальної шкоди складає 6500 грн., а судом була встановлена в розмірі 4700 грн.
Допущені зазначені вище судом першої інстанції порушення вимог ст. 374 КПК України в даний час перешкоджають апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в ході якого необхідно врахувати вищевикладене, а також вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи та з врахуванням обставин, викладених в апеляційних скаргах учасників кримінального провадження, в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись статтями 376, 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_10 задовольнити, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий судовий розгляд в тому ж судді в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2