Справа № 191/2389/15-к
Провадження № 1-кп/191/282/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1 ,
При секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000021 відносно:

ОСОБА_3 , який народився у 1984 році у квітні місяці 17 числа в м. Верховцево Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.04.2012 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України на строк 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Згідно постанови Синельниківського міськрайонного суду від 03.08.2012 року відмінено іспитовий строк та направлено у виправну колонію строком на 4 роки позбавлення волі. 01.07.2014 року звільнений з Дніпропетровської ВК № 89 Ленінським районним судом м. Дніпропетровськ, 20.06.2014 року, на підставі, ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року від покарання звільнений,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 будучи раніше судимим, 19.04.2012 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області до 4-х років позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення.

Так повторно, 17 грудня 2014 року, у невстановлений час, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де шляхом вільного доступу, через не зачинені двері проник до приміщення вищевказаного будинку.

Знаходячись в приміщенні будинку, ОСОБА_3 , таємно, умисно,

на власну користь, за допомогою зусилля рук, вирвав двожильний

мідний кабель із стін та стелі будинку по всьому периметру приміщення. В

результаті ОСОБА_3 вирвав із стін та стелі вищевказаного будинку 50 метрів

мідного двожильного кабелю. Після цього, реалізуючи свій злочинний намір,

ОСОБА_3 , взяв вищевказаний мідний кабель довжиною 50 метрів, зім`яв його за допомогою зусилля рук та помістив за пазуху своєї куртки, після чого з місця скоєння переніс вищевказаний двожильний мідний кабель до території свого місця мешкання в АДРЕСА_1 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки, які згідно висновку товарознавчої експертизи № 363-15 від 13.02.2015 року становлять 361,25 гривень.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним в повному обсязі, надав суду пояснення , сторони кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи , судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, ухвалив про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав показання в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення кримінальних правопорушень, що викладені в обвинувальному акті, та погодився на скорочений порядок судового слідства, без допиту свідка обвинувачення .

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме : таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України - відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, як раніше судимого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням зазначених норм закону суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання с застосуванням ст .75 КК України та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком, застосувавши наслідки, передбачені п.п. 2,3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - не обирався.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся .

Керуючись ст. ст. 99,100, 374, 377 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2( два ) роки.

На підставі п.2, п.3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 - не обиралась.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а для засудженого - протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1