печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника заявника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному проваджені № 0000391, -

В С Т А Н О В И В :

26 листопада 2014 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному проваджені № 0000391. Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва накладено арешт на квартири ОСОБА_5 , а саме: квартири АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та гаражі № НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , гаражі № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , розташовані в гаражно-будівельному кооперативі «Академічний» за адресо: АДРЕСА_7 , оскільки ОСОБА_5 є сином ОСОБА_6 який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Враховуючи те, що вказане майно належать ОСОБА_5 та набуте ним на законних підставах (зокрема, за дохід, отриманий від операцій з цінними паперами), зі своїми батьками не проживає, заявник просив скасувати арешт на нерухоме майно.

У судовому засіданні заявник підтримав клопотання.

Слідчий ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання, мотивуючи безпідставністю його пред`явлення.

Заслухавши пояснення учасників процесу за клопотанням, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 3 жовтня 2014 року у кримінальному проваджені № 0000391 накладено арешт на квартири ОСОБА_5 , а саме: квартири АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та гаражі № НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , гаражі № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , розташовані в гаражно-будівельному кооперативі «Академічний» за адресо: АДРЕСА_7 .

Зі змісту зазначеною ухвали вбачається, що арешт накладено, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, який є особливо тяжким злочином та передбачає покарання на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі з обов`язковою конфіскацією майна, а розмір спричиненої шкоди, який наближений до 611 771 620 грн. вказує на наявність достатніх правових підстав вважати, що майно ОСОБА_5 , який є сином підозрюваного, набуте у результаті вчинення кримінального правопорушення, що відповідає положенням п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Право власності ОСОБА_5 на нерухоме майно, на яке накладено арешт, не спростоване та підтверджується відповідними ксерокопіями документів: договором дарування, договорами купівлі-продажу нерухомого майна, витягами з Єдиного реєстру нерухомого майна, свідоцтвами про право власності, з яких вбачається, що нерухоме майно придбано в період 2011-2014 років.

Відповідно до податкової декларації за 2013 рік розмір інших доходів ОСОБА_5 складає 15 174 164 грн., а за 2012 рік 2 286 935 грн. Проте, у підтвердження таких доходів отримання заявником доказів не було надано, що не спростовує висновків ухвали слідчого судді від 3 жовтня 2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді вказаного клопотання, слідчий суддя враховує положення принципу диспозитивності, закріпленого у ст. 26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскільки заявником не доведено, що в подальшому у застосуванні арешту відпала потреба або такий арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 174, 303-307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному проваджені № 0000391 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1