Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 1-5/2010 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2010 р.

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя Кривка В.П.,

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю : потерпіла ОСОБА_1,

її представник адвокат ОСОБА_2,

підсудний ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в райсуді в смт. Міжгір'ї справу про обвинувачення :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 282, Мжгірського району Закарпатської області, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійного місця праці не має, заробляє на тимчасових роботах, неодруженого, утриманців не має, раніне судимого згідно вироку Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.06.2006 р. за ст. 296 ч.2 КК України на два роки позбавлення волі з застосуванням ст 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік, згідно постанови Міжгірського райсуду від 21.06.2007 р. від зазначеного покарання звільнений, - судимість погашена у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_3 29.06.2009 р. біля 16 год. на подвір'ї біля будинку № 282 у с. Річка Міжгірського району на грунті неприязнених відносин рукою вдарив в обличчя потерпілу ОСОБА_1 і від цього вона впала на землю, внаслідок чого одержала закриту черепно-мозкову травму, що потягнуло за собою виникнення легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я.

Підсудний ОСОБА_3 вину в пред'явленому обвинуваченні заперечив і показав таке. Його сім'я з потерпілою перебуває неприязнених відносинах із-за спору щодо використання проходу через подвір'я біля будинку батьків підсудного. 29.06.2009 року після обіду потерпіла йшла через їх подвір'я до будинку де вона проживає і проганяла їх собаку. Підсудний зробив їй зауваження, щоб не ходила через їх подвір'я і не ображала його матір, що мало місце на передодні. Підсудний заперечив нанесення потерпілій ударів і побоїв.

Потерпіла підтримала пред'явлене нею приватне обвинувачення і показала таке. З сім'єю ОСОБА_3 вона перебуває в неприязнених відносинах з приводу користування дорогою до житлового будинку. 29.09.2009 року після обіду вона проходила біля подвір'я будинку, де мешкає ОСОБА_3, який пристав до неї, ображав нецензурними словами, кинув у неї огризком від яблука в область голови і вдарив рукою в обличчя внаслідок чого вона впала. Опісля він наніс їй один удав ногою в живіт. На це закричала його мати щоб припинив побої. Від цих дій ОСОБА_3 в неї піднявся тиск, розболілась голова, вона змушена була звернутись невідкладно за медичною допомогою, лікуватись у лікірні стаціонарно. Несла витрати на придбання медикаментів під час лікування в райлікарні в смт. Міжгір'ї з 30.06. по 04.07.2009 року, а також в ОКЛ у м.Ужгород, витративши 1018 грн. 84 коп. Потерпіла вказала, що зазнала і моральних страждань від негативної поведінки пісудного, яку оцінила на суму 10000 грн.

Згідно висновку № 16 судово- медичної експертизи у потерпілої внаслідок події, яка відповідає строку 29.06.2009 року, виявлено тілесні ушкодження у виді закритої черепно- мозкової травми з астеновегетативним синдром, які могли виникнути від дії тупих твердих предметів чи ударів об такі, в т.ч. і від падіння на тверду поверхню з висоти власного зросту, потребували лікування більше 6 днів, яке менше 21 дня і відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. Зміст висновку судмедексперта Міжгірської райсудмедекспертизи підтверджено актами медичного освідування тілесних ушкоджень потерпілої №92 судово-медичного експерта обласного бюро СМЕ і №103-А судово-медичного експерта Міжгірської райСМЕ, за яким відразу ж після події в потерпілої виявлено синці і садна на обличчі ( верхній губі) і животі, що повністю відповідає первинним поясненням потерпілої та її показам у суді. Вказане вище підтвердили в суду судово-медичний експерт ОСОБА_4 і лікуючий лікар невропатолог ОСОБА_5

Оцінивши вище встановлене в сукупності з іншими дослідженими доказами в справі , суд дійшов висновку, що в ОСОБА_3 учинив злочин, передбачений ст. 125 ч.2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Це переконання суду грунтується на таких підставах і мотивах.

Вчинення злочину підтверджено поданими доказами, показами потерпілої, висновком судово-медичної експертизи, а також сукупністю первинних доказів та матеріалами справи.

Зокрема: покази потерплої про строк події лаконізації, і нанесення їй ударів по голові і тілу співпадає з висновком судово-медичної експертизи про час і причини виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої.

З показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, вбачається, що потерпіла відразу ж після події зверталась по медичну допомогу, скаржилась цим особам на побої від дій підсудного, лікувалась у медзакладах стаціонарно тілесні ушкодження у виді ЗУМТ. Ці докази спростовують заперечення вини підсудним, а також свідчення його рідних і близьких ОСОБА_10, ОСОБА_11, за якими підсудний не наносив ударів потерпілій. Натомість з показів цих осіб чітко вбачається наявність неприязнених відносин між сім'ями потерпілої і підсудного з приводу землекористування та конфлікту між підсудним та потерпілою під час події, яка мала місце 29.06.2009 року.

За вчинений злочин підсудний підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання за альтернативної санкції передбаченої ст. 125 ч.2 КК України, суд зважає на таке.

Обставини, які б обтяжували чи пом'якшували вину підсудного, суд не визнав.

Суд бере до уваги особу винного, який постійного місця праці не має, створив сім'ю, з місця проживання характеризується позитивно, є не судимим, однак раніше допускав вчинення злочину, що характеризує його як конфліктну особистість. Суд також звертає увагу на причини вчинення злочину, а саме: з приводу спору щодо використання дороги до житлових будинків, що спонукало сторін до конфлікту, взаємних образ. Потерпіла не висловила чіткої позиції що виду покарання підсудного за вчинене. Отже, суд вважає, що покарання пов'язані з ізоляцією винного від суспільства є занадто суворим, бо характер і степінь суспільної небезпеки такого злочину, який відмічається умисною формою вини, однак за законом є діянням невеликої тяжкості, не заподіяно злочином серйозних наслідків, тому підсудного доцільно піддати штрафу.

Цивільний позов потерпілої про стягнення матеріальної шкоди на заявлену нею суму, суд вважає обгрунтованим і доведеним, бо потерпіла понесла витрати на придбання ліків, проїзд транспортом на лікування в м. Ужгород, на судово медичні обстеження.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задовольненню з таких мотивів. Потерпіла від злочину дійсно страждала морально: від приниження гідності особи, фізичної болі від побоїв, нецензурностей у натурі під час лікування, нервових переживань за здоров'я. Натомість заявлена нею сума моальної шкоди є занадто завищеною і неадекватною вчиненому, а тому підлягає зменшенню.

Судових витрат, речових доказів не має.

Запобіжний захід не обирався. Натомість заборону про виїзд за межі України підсудного до розгляду справи слід скасувати, підсудний виконував процесуальні обов'язки.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним в учиненні злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в сумі 1000 (одна тис. ) грн.

Цивільний позов потерпілої задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 в користь ОСОБА_1 1018, 84 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди, всього 2010,84 ( дві тис. вісімнадцять грн. 84 коп.). В решті позовних вимог відмовити.

Скасувати постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.12.2009 року про заборону ОСОБА_3 виїжджати за межі України.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 15 діб з моменту його проголошення в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд.

Суддя В.П.Кривка