Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/2039/15-к
провадження № 1-кп/632/182/15

02 жовтня 2015 р.
Вирок
Іменем України
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайський обвинувальний акт за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Песець, Новоушинського району Хмельницької області, громадянки України, яка має середню освіту, не заміжньої, не працюючої, згідно ст.89 КК України не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, 28.07.2015 року о 16 годині у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме однієї частини металевих воріт, що знаходяться на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 .
Усвідомивши, що не зможе самостійно перенести майно, яке вирішила викрасти, пішла до свого товариша ОСОБА_6 , у якого в гостях знаходився ОСОБА_7 . В ході розмови попросила їх піти з нею, щоб зняти та віднести одну частину металевих воріт для продажу на ринок, який розташований поблизу вулиці Харківської, м. Первомайського, Харківської області.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи попередньо не обізнаними про те, що частина металевих воріт, які запропонувала зняти та віднести на продаж ОСОБА_5 , належить іншій особі, погодились на це. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прийшли до території домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 за допомогою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 таємно, із корисливих мотивів, викрала одну частину металевих воріт, яку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_5 віднесли на ринок, де продали викрадене ОСОБА_5 майно, виручені кошти віддавши останній.
В результаті вчинення кримінального правопорушення у ОСОБА_4 викрадено одну металеву частину воріт, виготовлену із чорного металу, вагою 52 кг, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3377 від 11.08.2015 року становить 135 гривень 20 копійок. Таким чином, ОСОБА_4 спричинено матеріальний збиток на зазначену суму.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
26 серпня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Відповідно до умов наданої угоди, потерпілий та обвинувачена добровільно, за спільною згодою, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, та узгодили призначення покарання обвинуваченій за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про примирення, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілим та обвинуваченою угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховує особу винної, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та відсутність обтяжуючих її покарання обставин.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 про примирення від 26.08.2015 року.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 184 гривні 14 коп. суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави згідно положень ст.124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує згідно положень ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 124, 314, 368, 370-374, 471, 474, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення укладену 26 серпня 2015 року між ОСОБА_5 обвинуваченою за ч. 1 ст. 185 КК України та потерпілим ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винною за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй узгоджену міру покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, в разі якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти цим органам про зміну місця навчання та проживання, періодично з`являтися для реєстрації.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 14 копійок
Речовий доказ: частину металевих воріт повернути потерпілому ОСОБА_4 у якого вони знаходяться на зберіганні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок надрукований у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1