Сокальський районний суд Львівської області
ВИРОК Справа № 1 -244/10

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 2010р.

19 серпня 2010 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Фарина Л.Ю.

при секретарі Матолінець З.М.

з участю прокурора Онишкевич З.Я. адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, народженого 29 травня 1983 року в с.Бутини Сокальського

району Львівської області, житель ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина

України, освіти середньої, розлученого, непрацюючого, несудимого,

невійськовозобов'язаного,

ОСОБА_3 народженого 29 жовтня 1972 року в с.Бутини Сокальського району Львівської області, проживаючого там же, українця, громадянина України, освіти середня, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, несудимого, військовозобов'язаного,

обох у злочині передбаченому ст..122 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, 07 серпня 2006 року, перебуваючи на подвір'ї господарства потерпілого ОСОБА_4 в с. Бутини Сокальського району Львівської області, умисно, нанесли удари руками та ногами ОСОБА_4 чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді синців на голові, забою головного мозку, двосторонніх субдуральних гідром (скупчення цереброспинальної рідини під твердими оболонками головного мозку), які відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладжу здоров'я.

Таким чином, ОСОБА_2 ОСОБА_3 вчинили злочин, передбачений ст. 122 ч. 1 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і здоров'я і не потягнуло наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 визнав повністю, суду повідомив, що 07 серпня 2006 року він приблизно о 14.00 годині в с. Бутини Сокальського району споживав спиртні напої від чого сп'янів. Після того він направлявся додому та по дорозі додому зустрівся із підсудним ОСОБА_3 У розмові ОСОБА_3 повідомив йому, що потерпілий ОСОБА_4, який в минулому являвся співмешканцем його матері чіпляється до неї та ображає її. Дізнавшись про таке він вирішив піти до ОСОБА_4 щоб переконатись у правдивості розповіді ОСОБА_3 та з'ясувати причини подібної поведінки. Увійшовши на подвір'я господарства ОСОБА_4 він підійшов до останнього та без будь-яких пояснень вдарив його в обличчя. До нього підбіг ОСОБА_3 і вони разом почали наносити удари кулаками та ногами потерпілому ОСОБА_4 по різних частинах тіла. В цей момент ОСОБА_4 намагався утекти від них, проте вони його тримали. Вказане побиття тривало приблизно 10 хвилин. В якийсь момент у подвір'я забігла сестра потерпілого ОСОБА_4 тому вони припинили бійку. Після чого він та ОСОБА_3 вийшли із території господарства ОСОБА_4 та пішли додому. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати. Позов визнав частково: позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди та за витрати на юридичні послуги - повністю, стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000грн., то вважає його завищеним, просив задовольнити в цій частині позов частково.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3М вину в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 визнав повністю, суду надав аналогічні пояснення. Позов визнав частково: позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди та за витрати на юридичні послуги - повністю, стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000грн., то вважає його завищеним, просив задовольнити в цій частині позов частково.

Крім повного визнання підсудними ОСОБА_2 та ОСОБА_3М вини у вчиненні інкримінованого їм злочину, їхня вина стверджується іншими доказами по справі.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 07 серпня 2006 року він перебував на території свого господарства в с.Бутини Сокальського району Львівської області, де разом із своїм швагром ОСОБА_5 різали дрова. Приблизно о 19.30 годині на територію господарства зайшли підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_3, які підійшли до нього виясняти стосунки. Під час цього підсудній ОСОБА_6 схватив його за одяг, а ОСОБА_3 почав бити кулаками, від чого він не втримався на ногах та впав. Тоді ОСОБА_6 та ОСОБА_3 удвох продовжували бити його кулаками по тілу. Він намагався від них утекти, проте кривдники наздоганяли його та продовжували наносити йому удари. ОСОБА_5 в цей час побіг за допомогою. Приблизно через 20 хвилин до них підбігла його сестра ОСОБА_7, яка допомогла припинити конфлікт. В результаті отриманих травм він тривалий час перебував на лікуванні. Просить суд задоволити в повному обсязі подану ним позовну заяву.

Представник потерпілого ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала повністю потерпілого ОСОБА_4

3 оголошених та досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що влітку 2006 року її покійний на даний час чоловік ОСОБА_5, який помер у 2008 році, прийшов додому та повідомив, що мешканці с. Бутини ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на території господарства ОСОБА_4 з невідомих причин б'ють ОСОБА_4 Вона одразу побігла до господарства, де побачила ОСОБА_4, який був побитий, а ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на той час знаходились на проїзній частині вулиці. Побиття ОСОБА_4 вона не бачила, і вказані події їй стали відомі від покійного чоловіка.

(а.с. 126)

3 висновку судово-медичної експертизи № 060/2010 від 23 березня 2010 року, що ОСОБА_4 спричинено закриту черепно-мозкову травму у вигляді синців на голові, забій головного мозку, двосторонніх субдуральних гідром (скупчення цереброспинальної рідини під твердими оболонками головного мозку), які утворилась від дії твердих тупих предметів незадовго до поступлення ОСОБА_4 в лікарню і могли утворитись 07 серпня 2006 року та відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я.

(а.с. 129-133)

Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3М винні у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і здоров'я і не потягнуло наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я та кваліфікує його дії за ст.121 ч.1 КК України.

Обираючи вид та міру покарання підсудним, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який посягає на здоров"я потерпілого, є тяжким злочином та особу підсудних.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_2 суд визнає щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_2 є вчинення злочину у стані алкогольного сп»яніння.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_3 суд визнає щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_3 є вчинення злочину у стані алкогольного сп»яніння.

Разом з тим, беручи до уваги те, що в підсудного ОСОБА_3 на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, він позитивно характеризується за місцем проживання, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_3 може бути виправлений і без відбування покарання. З наведених підстав, суд приходить до висновку, що його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Крім того підлягає до часткового задоволення позовна заява потерпілого ОСОБА_4

Відповідно до представлених чеків сума витрачених потерпілим ОСОБА_4 коштів на придбання ліків становить 2701 грн. 16коп., тому позовна вимога про стягнення з підсудних майнової шкоди на вказану суму підлягає до задоволення в повному обсязі. Також підлягають до стягнення документально підтверджені витрати за надання юридичної допомоги у розмірі 1000грн.

Крім цього, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з ушкодженням здоров'я, у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв"язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В судовому засіданні встановлено, що злочинними діями підсудних потерпілому ОСОБА_4 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв"язку із ушкодженням здоров»я, внаслідок протиправних дій підсудних ОСОБА_4 став інвалідом II групи. Проте, стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди не повинно бути потерпілому ОСОБА_4 джерелом до збагачення.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння підсудними, їхню особу, які на даний час не працюють, в підсудного ОСОБА_3 на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, крім того, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, а також вимоги розумності та справедливості, тому, позовну вимогу про відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 20000 грн., суд задовільняє частково, на суму 10000 грн.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

засудив: ОСОБА_2

за ст. 122 ч. 1 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_3 за ст. 122 ч. 1 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Перебіг іспитового строку засудженим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволити частково.

Стягнути в рівних частках з засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2701 (дві тисячі сімсот одну)грн. 16коп. матеріальної шкоди, 10000(десять тисяч)грн. на відшкодування моральної шкоди та 1000(одна тисяча) грн. за витрати за надання юридичної допомоги.

Запобіжний захід ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з часу його оголошення.

Головуючий: