Справа № 1-152/10
Провадження № 1-152/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2010 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Петришин М.Є.

з участю прокурора Кузь Т.О.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві Львівської області кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженець м. Жмеринка Вінницької області, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, б/п, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, тимчасово непрацюючий

За ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 146 ч.2, 289 ч.2, 357 ч.3 КК України

В С Т А Н О В И В :

25 лютого 2006 року, у вечірній час, точної години слідством не встановлено, ОСОБА_2, маючи намір на крадіжку чужого майна громадян, з корисливих мотивів, знаходячись по вулиці Львівській в м. Жовква Львівської області, шляхом проникнення через відкриту кватирку вікна квартири № 46 будинку № 92, таємно проникли в середину даної квартири, яка належить ОСОБА_3, звідки викрав належну йому кредитну карточку „Надра, кредитну карточку «Укр-Газбанк», 500 гривень, фотоапарат марки «RW» вартістю 50 гривень, та золотий ланцюжок вагою 2 грама, чим спричинив збитки потерпілому на загальну суму 800 гривень, після чого з викраденим скрився.

Крім цього, в ніч з 28 на 29 червня 2006 року, близько 01.00 години, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вступивши у злочинний зговір із невстановленими слідством особами, знаходячись на території гаражного кооперативну, що розташований по вулиці Шевченка в м. Дубляни Жовківського району Львівської області, із застосуванням фізичного насильства, що не являється небезпечним в момент нанесення, нанесли удари руками і ногами у різні частини тіла потерпілому ОСОБА_4, спричинивши йому фізичну біль, з корисних мотивів, відкрито заволоділи належним йому мобільним телефоном вартістю 900 гривень, із карточкою мобільного оператора вартістю 25 гривень, радіостанцією вартістю 380 гривень, гроші в сумі 150 гривень та автомагнітолою «Панасонік» вартістю 400 гривень, чим спричинили збитки потерпілому на загальну суму 1855 гривень.

Крім цього, в ніч з 28 на 29 червня 2006 року, близько 01.00 години, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, вступивши у злочинний зговір із невстановленими слідством особами, знаходячись на території гаражного кооперативну, що розташований по вулиці Шевченка в м. Дубляни Жовківського району Львівської області, витягнули потерпілого ОСОБА_4 з салону автомобіля НОМЕР_1 із застосуванням фізичного насильства, що не являється небезпечним в момент нанесення, нанесли удари руками і ногами у різні частини тіла потерпілому ОСОБА_4, спричинивши йому фізичну біль, після чого обшукали останнього і відкрито заволоділи належним йому паспортом громадянина України, виданим на його ім»я, та документами на вищевказаний автомобіль.

Крім цього, в ніч з 28 на 29 червня 2006 року, близько 01.00 години, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, вступивши у злочинний зговір із невстановленими слідством особами, із застосуванням насильства, що не являється небезпечним в момент нанесення, знаходячись на території гаражного кооперативну, що розташований по вулиці Шевченка в м. Дубляни Жовківського району Львівської області витягнувши потерпілого ОСОБА_4 з салону автомобіля НОМЕР_1, проти його волі, скрутили йому руки, після чого положили його в багажне відділення даного автомобіля, закрили замок багажника, де проти його волі утримували протягом приблизно 10-ти хвилин.

Крім цього, в ніч з 28 на 29 червня 2006 року, близько 01.00 години, ОСОБА_2, вступивши у злочинний зговір із невстановленими слідством особами, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, із застосуванням насильства, що не являється небезпечним в момент нанесення, знаходячись на території гаражного кооперативну, що розташований по вулиці Шевченка в м. Дубляни Жовківського району Львівської області, відкрито незаконно заволодів належним потерпілому ОСОБА_4 автомобілем НОМЕР_1.

Підсудній ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав частково і пояснив, що в кінці лютого місяця 2006 року, точної дати він на даний час вже не пригадує, у вечірній час він на маршрутному таксі сполученням «Львів-Жовква» приїхав в м. Жовква Львівської області. Приїхав він в м. Жовква Львівської області, щоб вчинити крадіжку, оскільки йому потрібні були гроші. Вийшовши на зупинці, що неподалік центру, він пішов вулицею. Ідучи по вулиці він побачив багатоповерховий будинок і зійшов у двір за будинком. На подвір»ї були якісь гаражі. Це було підвечір, оскільки у вікнах квартир горіло світло. Він оглянув вікна будинку і виявив, що в одній із квартир не світиться світло взагалі. Ця квартира була на першому поверсі. Він тоді приблизно вирахував цю квартиру і зайшовши у під»їзд, він підійшов до дверей і почав звонити у дзвінок. Йому ніхто не відчинив двері. Тоді він обійшов будинок з тильної сторони і побачив, що у вікні даної квартири привідчинена форточка. Він тоді виліз на підвіконник і через неї проник в приміщення даної квартири. Зайшовши в приміщення квартири, він пішов у кімнату і відчинив двері балкону. Відчинив він їх на всякий випадок, щоб було як вийти з приміщення квартири, як би хтось прийшов додому. Після цього він пішов до кімнатах, щоб шукати гроші і цінності, які були в квартирі. Він підійшов до серванту і в серванті знайшов золотий ланцюжок. Крім цього в якійсь барсетці знайшов гроші. В якій саме сумі на даний час вже не пригадує. Крім цього в приміщенні квартири він знайшов фотоапарат, не цифровий, а як по народному називають «мильниця», чи були там пластикові карточки і чи він їх забирав, на даний час не пригадує, оскільки пройшло тривалий період часу. Тоді він ще оглянув приміщення квартири і нічого більше не знайшов і тоді він вийшов з приміщення квартири через двері балкону. Коли він вийшов, то пішов назад на автобусну зупинку, сів у маршрутне таксі і поїхав додому. В цей вечір він ніяких спиртних напоїв не вживав. Наступного дня він золотий ланцюжок і фотоапарат продав в м. Львові невідомому йому мужчині. Гроші потратив на свої власні потреби. Крім цього, 29 червня 2006 року, близько 01.00 години він знаходився в с. Муроване Пустомитівського району. Разом із ним були його знайомі хлопці, яких він знає лише візуально, прізвищ і імен він їх не знає. Вони із ними сиділи в палатці на вулиці території бару «Дукат» і розпивали спиртні напої. В цей час неподалік приміщення палатки зупинився легковий автомобіль марки «ВАЗ-21063» темного кольору. На даному автомобілі був великий знак «таксі». До даного автомобіля підійшов йому невідомий чоловік і щось забрав у водія. Що саме він не бачив. Після цього водій як він зрозумів вже збирався від'їжджати. ОСОБА_2 підійшов до нього і запитав через відкрите вікно, чи він працює і чи зможе підвести його і його знайомих в м. Львів. Водій «таксі» запитав у нього скільки чоловік їх хоче їхати. Він йому відповів, що їх є п'ятеро. Водій погодився і вони із ним домовились, що за послугу вони йому заплатять 20-ть гривень. ОСОБА_2 сів на переднє пасажирське сидіння, а решта хлопців сіли на заднє сидіння. Коли вони сіли, то попрямували в напрямку м. Львова. Коли вони доїхали до моста, що знаходиться біля ринку «Галицьке перехрестя», хтось із його знайомих, що сидів на задньому сидінні, сказав щоб вони поїхали в м. Дубляни Жовківського району Львівської області і за це йому ще доплатимо. Тоді вони поїхали в м. Дубляни Жовківського району. Куди саме вони поїхали ОСОБА_2 вже не пригадує, але вони заїхали до якихось гаражів. Дорогу показував його знайомий, що сидів позаду нього і водія. Вони заїхали до якихось гаражів. Внаслідок цього, що вони заблукали, то між хлопцем, що сидів на задньому сидінні і водієм автомобіля «таксі» виник конфлікт-сварка, а саме через те, що вони не знали де їхати. В ході даного конфлікту, один із хлопців, із заднього сидіння схопив руками водія за шию і так тримав. В той момент водій із кишені водійської дверки витягнув ніж і вдарив ножем хлопця, який тримав його за шию. Куди саме він попав ножем, ОСОБА_2 тоді не бачив. Після цього водій ще наніс декілька ударів ножем. ОСОБА_2 в цей момент намагався відібрати ніж у водія. Тоді він почув, що від болі почав кричати хлопець, що тримав за шию водія. ОСОБА_2 сказав водію, щоб він вкинув ніж, але водій на це вдарив ОСОБА_2 ногою в передпліччя і він внаслідок цього вилетів із салону автомобіля. Лежачи на землі, він побачив, як із задньої частині автомобіля почали вибігати хлопці і йдуть в напрямку водія. Тоді ОСОБА_2 піднявся і підійшов до хлопців, і побачив, що вони витягують водія з салону автомобіля, кинули його на землю і почали наносити йому удари ногами у різні частини його тіла. Хтось із хлопців забрав у водія його мобільний телефон. Цей хлопець, який у водія забрав мобільний телефон, забрав барсетку і викинув її під автомобіль. Після цього вони всі почали розпитувати у водія, чому він наніс ножем поранення їх товаришу. Коли водій в салоні автомобіля розмахував ножем, то ОСОБА_2 намагався його відібрати, намагаючись схопити водія за руку, але не зміг. Після цього, хлропці водія підняли із землі і положили його в багажник автомобіля, що належав водієві і закрили кришку багажника. Сіли вони всі в салон автомобіля. ОСОБА_2 сів на заднє сидіння. Один із них сів за кермо автомобіля і вони поїхали в напрямку с. Малехів Жовківського району, а саме Меліоратора. Проїхавши адміністративний корпус університету, вони зупинили автомобіль на узбіччі і вийшли з салону автомобіля. З собою вони забрали магнітолу і рацію. Магнітофон вони викинули по дорозі, коли пішли після цього пішки в с. Муроване Пустомитівського району, а рацію він забрав собі і через пару днів продав невідомому в м. Львові. Хто забирав документи в водія таксі, ОСОБА_2 не бачив.

Хоча підсудний вину у вчиненні злочину визнав частково, його вина в скоєному в судовому засіданні є доведеною повністю показами потерпілих, протоколами слідчих та судових дій , та іншими матеріалами справи.

Допитаний на досудовому слідстві в якості потерпілого ОСОБА_3 пояснив, що він проживає разом із своєю сімєю. 25 лютого 2006 року, близько 22 години 15 хвилин, він разом із своєю донькою, зятем та онуками прийшов до квартири. Вхідні двері в квартиру почала відкривати його донька, коли вона відчинила замок ключем і хотіла їх відкрити, то вони залишались зачиненими. Тоді вони зрозуміли, що двері зачинені на замок з середини. Тоді його зять пішов подивитись з другого боку будинку і побачив, що відчинені двері на балкон і він заліз та увійшов в квартиру і відкрив їм вхідні двері з середини. Коли ОСОБА_3 зайшов в середину квартири, то побачив, що все порозкидано і він тоді зрозумів, що в квартирі були злодії. З квартири була викрадена барсетка, в якій знаходились дві кредитні карточки, одна банку «Надра», друга банку «Укргазбанк». Також в барсетці були гроші близько 500 гривень. Також із будинку була викрадена золотий ланцюжок вагою близько 2 грами, та фотоапарат, якої саме марки, він не пригадую. Тим самим йому було спричинено матеріальної шкоди на загальну суму близько 800 гривень.

а.с. 17 т. 1

Допитаний на досудовому слідстві в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що він проживає разом із своєю сім»єю. З травня місяця 2006 року він працює по договору водієм у приватного підприємця ОСОБА_5»янівни, прізвища її він не знає. Він їздив на автомобілі «таксі», марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2. Приблизно в кінці травня місяця 2006 року він з вулиці Кривоноса в м. Львів забирав по виклику одного чоловіка. Його він відвіз на вулицю О. Степанівни в м. Львів. Номер будинку він не пам»ятає, куда він відвозив даного чоловіка. Із ним ОСОБА_4 познайомився і потім неоднарозово відвозив і привозив по його виклику. Даний чоловік після першого виклику завжди замовлення давав саме на його автомобіль № 12 через оператора фірми. Так, одного із разів, даний чоловік взяв його номер телефона і дзвонив вже по потребі прямо йому. ОСОБА_4 також мав його номер мобільного телефона. В його мобільному телефоні він був записаний як «Клієнт-Чагарі», оскільки він його возив в с. Чагарі. Так, 29 червня 2006 року, біля 00.15 годин до нього на нього мобільний телефон позвонив даний чоловік і попросив купити дві пачки сигарет, чотири пляшки пива і пачку каву. ОСОБА_4 в цей момент знаходився на початку вулиці Городоцької в м. Львів, поблизу магазину «Алмаз». Чоловік попросив його, щоб він це все купив і привіз йому в с. Муроване Пустомитівського району. Тоді він на вищевказаному автомобілі поїхав в с. Муроване Пустомитівського району. По дорозі, біля ринку «Балатон» в кіоску він купив все, що йому сказали. Приїхавши в с. Муроване Пустомитівського району він позвонив на мобільний телефон до даного чоловіка і сказав, що він вже є. За деякий час до його автомобіля підійшов клієнт і ще з одним чоловіком. Вони забрали сигарети, пиво, каву. Заплатили його за це 25-ть гривень за дорогу та 30-ть гривень за те, що він їм це все купив. Коли він їм віддав «покупку», то до нього підійшов молодий хлопець, років до 20-ти, росту приблизно 1,67 1,69 метра. Хлопець був одягнутий у футболку червоного кольору. В що ще він був одягнутий, він не знає, оскільки не звертав на це уваги. Хлопець запитав у нього про те, чи зможе він їх відвести до «Бомби» в м. Львів. ОСОБА_4 запитав у нього, скільки їх є, на що він йому відповів, що четверо і запитав у нього, скільки це буде коштувати. ОСОБА_4 відповів, що 20-ть гривень. Хлопці погодились і сіли у салон автомобіля. Один хлопець сів на переднє сидіння, праворуч від нього, троє решта сіли на заднє сидіння. Із одним хлопцем, який сів на заднє сидіння був собака, коричневого, чи темно-коричневого кольору. Породи собаки він не знає, але подібний на «підбуля». Сівши у автомобіль, вони поїхали. Також ще сів один хлопець, він сів на заднє сидіння. Тобто на задньому сидінні хлопців було п»ятеро. Даний хлопець сказав, що йому потрібно заїхати в м. Дубляни Жовківського району Львівської області. Він сказав це, коли ОСОБА_4 вже виїжджав на головну дорогу і добавив, що він доплатить, оскільки має гроші і щоб ОСОБА_4 не переживав. Так, їдучи по м. Дубляни, цей п»ятий чоловік показував, куди саме потрібно їхати. Нічого підозрілого він не запідозрив, оскільки хлопці спокійно сиділи на задньому сидіння і про щось розмовляли і слухали музику. Їдучи по м. Дубляни Жовківського району Львівської області, вони заїхали у тупік між якимось гаражами. ОСОБА_4 розвернув свій автомобіль і почав виїжджати від гаражів. Хлопець, який запропонував їхати в м. Дубляни Жовківського району сказав, що вони проїхали потрібний поворот, оскільки десь з самого початку вулиці даної вулиці необхідно було повернути ліворуч. Так, починаючи їхати після повороту ОСОБА_4 відчув, що його щось вкололо у правий бік і відчув, що йому починають стискати горло. ОСОБА_4 подивився у дзеркало заднього виду і побачив, що хлопець, який сидів позаду нього, стискає руками його за горло. ОСОБА_4 почав підставляти свої руки, щоб його не задушили і взяв із салону автомобіля ніж, який тримав між дверкою та сидінням. ОСОБА_4 махнув ножем в сторону хлопця, який його душив за горло. Але хлопець його не відпустив. Хлопець, що сидів праворуч від нього на передньому сидінні почав хапати його за руку і відбирати ніж. Всі хлопці решта також його почали відбирати ніж. Тоді він почав копати ногами хлопця, який сидів праворуч від нього і хотів випхати його з автомобіля. Один із хлопців, який сидів на задньому сидіння, позаду від переднього пасажирського сидіння, вийшов з салону і підійшов до його дверки, відкривши її також почав відбирати у нього ніж. Хтось із хлопців почав кричати, щоб взяти цеглу і вбити його і кричали, щоб він кинув ніж. ОСОБА_4 їм відповів, щоб вони його залишили в спокої, і він їм віддав все, що має. ОСОБА_4 випустив ніж, хлопці витягнули його із салону автомобіля і він впав на землю біля дверки, скрутився, щоб вони його не били. Хлопці почали йому наносити удари ногами і руками, після цього почали шукати його мобільний телефон і гаманець. Вони знайшли гаманець за поясом його шортів і коли вони його витягнули, то гаманець впав за сидіння. Забрали його мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «6020» із стартовим пакетом оператора «Київстар» № 8-096-211-19-75. Знайшли барсетку, у якій нічого взагалі не було. В гаманці був паспорт громадянина України, виданий на його ім.»я, посвідчення водія, талон до нього, які також були видані на його ім.»я, технічний паспорт, на вищевказаний автомобіль, гроші в сумі 150 гривень, доручення на автомобіль, квитанції та талон про проходження технічного огляду. Після цього його хлопці скрутили і віднесли до багажника, положили в середину і закрили. ОСОБА_4 почув, що автомобіль зрушив з місця. Так, вони їхали приблизно 5-10-ть хвилин і за деякий час він почув, що автомобіль захлох. Хлопці пробували його завести, але їм це не вдавалось. Тоді ОСОБА_4 почув кроки, як хтось відходить від автомобіля. Тоді за декілька хвилин, він почав пробувати зламати замок. ОСОБА_4 його зламав і тоді виліз з середини багажника. Він пройшов пару метрів вперед, подивився, що там лише поля і вернувся назад та почав іти в сторону головної дороги, тобто в протилежному напрямку від автомобіля. Він побачив якійсь великий будинок, це був адміністративний будинок Університету. Він постукав, але йому ніхто не відкрив, тоді він пішов по дорозі і побачив, що по дорозі йде компанія хлопців, чоловік 10-ть. ОСОБА_4 їм пояснив, що зі ним сталось і вони дали йому свій мобільний телефон і він спробував позвонити на лінію «02», але не додзвонився, і він набрав «070» та розповів оператору про все, що сталось. Тоді приїхали до нього з фірми і працівники міліції. Вартість телефона він оцінює в 800-900 гривень. Також було забрано магнітофон марки «Панасонік», вартістю 400 гривень та радіостанцію вартістю 380 гривень.

а.с. 56-58 т.1

З висновку експерта № 30 від 07.11.2009 року вбачається, що сліди рук, які були залишені на автомобілі ОСОБА_4 належать громадянину ОСОБА_6.

а.с. 144-151 т. 1

Аналізуючи усі докази в їх сукупності суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_7 у вчиненні злочину в судовому засіданні є доведеною повністю.

Вина ОСОБА_2 полягає у тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), поєднану із проникненням в житло і тому суд такі його дії кваліфікує за ст. 185 ч. 3 КК України.

Крім того він вчинив відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб і тому суд такі його дії кваліфікує за ст. 186 ч. 2 КК України.

Крім того він вчинив незаконне заволодіння паспортом і тому суд такі його дії кваліфікує за ст. 357 ч. 3 КК України.

Крім того він вчинив незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб і тому суд такі його дії кваліфікує за ст. 146 ч. 2 КК України.

Крім того він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб і тому суд такі його дії кваліфікує за ст. 289 ч. 2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину та особу винного, який негативно характеризується, раніше судимий .

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винного, суд вважає за необхідне обрати щодо підсудного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей за якими він судиться.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України , суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 185 ч. 3 КК України та засудити до 3 років позбавлення волі волі.

Визнати винним за ст. 186 ч. 2 КК України та засудити до 4 років позбавлення волі.

Визнати винним за ст. 146 ч. 2 КК України та засудити до 3 років позбавлення волі.

Визнати винним за ст. 357 ч. 3 КК України та засудити до 3 місяців арешту.

Визнати винним за ст. 289 ч. 2 КК України та засудити до 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_2 покарання шляхом часткового складання 5/пять/ років 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередньою - тримання під вартою.

Речові докази : футболку та барсетку які знаходяться в камері речових доказів Жовківського РВ УМВСУ знищити. Мобільний телефон Нокіа 6020 який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4Б, залишити в його розпорядження.

Стягнути з ОСОБА_2 864 грн. 38 коп. в користь НДЕКЦ при УМВСУ, м.Львів, пл. Григоренка, 3,УДК у Львівській області р/р 0808,УДК у Львівській області МФО 825014, ЄДПРПОУ 25575150.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 15 діб з часу проголошення.

Суддя Мікула В. Є.