Провадження № 11-сс/783/818/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7

та її захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000016 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 7 листопада 2015 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 7 листопада 2015 року застосовано до

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки та жителя

АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 3 січня 2016 року.

На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною. При обранні запобіжного заходу суд не взяв до уваги вимоги ст. 178 КПК України, а саме: роздруківка телефонних розмов про загальновідомі факти не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без доведення того, що особа, з якою відбувалася розмова була членом терористичної організації під назвою «ДНР». Зазначає, що тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також слідчий суддя не врахував вік та стан здоров`я підозрюваної, якій 54 роки та згідно медичної довідки хворіє на гіпертонічну хворобу, потребує постійного медичного обстеження та лікування, а також наявність у підозрюваної постійного місця проживання та постійного місця роботи. Підозрювана ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, а тому наміру ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини у справі та продовжувати злочинну діяльність не має.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

26 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

5 листопада 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України: сприяння діяльності терористичної групи.

ОСОБА_7 підозрюється у тому, що з 31 липня по 4 листопада 2015 року, перебуваючи на території Донецької області, що підконтрольна Україні, умисно здійснювала спостереження, збір та подальшу передачу представнику «ДНР» відомостей про переміщення, дислокацію, місця тимчасового розташування особового складу, озброєння та військової техніки сил антитерористичної операції. Зібрані відомості ОСОБА_7 шляхом здійснення дзвінків з телефону стільникового зв`язку з карткою оператора «МТС» № НОМЕР_1 передавала члену терористичної організації під назвою «Донецька народна Республіка» - ОСОБА_9 (місцезнаходження м. Докучаєвськ, Донецької області) для подальшого їх використання учасниками терористичної організації під час здійснення терористичних актів.

Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов обгрунтованого й правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, врахувавши при цьому: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на співучасників вчиненого злочину та перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. За таких умов застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, про що і вказав слідчий суддя в своїй ухвалі.
Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України: позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Так, відповідно до ч.5 ст. 176 КПК Українизапобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність та можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави є обґрунтований та відповідає вимогам закону.
Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, неврахування судом особи підозрюваної, яка має постійне місце проживання у с. Миколаївка, Волноваського району, Донецької області, має постійне місце праці, її стан здоров`я, яка хворіє на гіпертонічну хворобу та потребує постійного медичного обстеження та лікування, наявність на її утриманні непрацездатної матері, якій сімдесят два роки, як на підставу застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів до уваги не бере, оскільки у відповідності до вимог ч.5 ст. 176 КПК України обрати інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, .

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно та в повній мірі дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 7 листопада 2015 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4