Справа № 405/7661/15-к

04 листопада 2015 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мар`ївка Новомиргородського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого водієм Територіального медичного об`єднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», одруженого, маючого на утриманні матір похилого віку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено наступні обставини.
Так, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.09.2015 року близько 19 години 15 хвилин, керуючи спеціалізованим автомобілем медичної допомоги «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності Територіальному медичному об`єднанню «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», допускаючи порушення вимог п.2.3 (б) ПДР України, (п.2.3. Для забезпечення безпеки руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;) рухаючись на перехресті вулиці Кірова та проспекту Комуністичного, в місті Кіровоград, зі сторони вулиці Шевченка, в напрямку вулиці Полтавської, проявляючи особисту неуважність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, будучи достатньо проінформованим про наявність по напрямку його руху нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожнім знаком п.5.35.1 ПДР України (п. 5.35.1 «пішохідний перехід») та дорожньої розмітки п. 1.14.1 ПДР України (п. 1.14.1 «зебра»), порушуючи вимоги п.18.1 ПДР України, (п.18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) не впевнився у відсутності пішоходів на пішохідному переході, яким може бути створена перешкода чи небезпека, проявивши особисту неуважність і безпечність, в момент виявлення пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину по пішохідному переходу зліва - направо по ходу його руху не надав останній перевагу в русі, в результаті чого у допустив наїзд на неї.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 померла в Кіровоградській обласній лікарні.
Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Причетність ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.09.2015, показаннями потерпілого ОСОБА_8 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 від 14.10.2015, висновком судової інжерно-транспортної (автотехнічної) експертизи по обставин ДТП №1878 від 16.10.2015 року, та іншими.
Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, яке відповідно до закону України про кримінальну відповідальність, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення, якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років із позбавленням спеціального права керування транспортними засобами на строк до 3 років.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Так, підозрюваний ОСОБА_6 має посвідчення для виїзду за межі території України (закордонний паспорт), за попереднім місцем роботи здійснював неодноразово виїзди за кордон у службових цілях та має соціальні зв`язки в інших державах Світу в тому числі і країн СНД, що не виключає можливості вчинення ОСОБА_6 дій направлених на переховування від органів досудового розслідування, а у подальшому і суду, шляхом виїзду за межі території України, у тому числі до держав, які не являються учасниками міжнародних договорів з Україною про надання правової допомоги в межах кримінального переслідування.
Вказана обставина вказує на виключну необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки в майбутньому, а також з метою запобігання ймовірним спробам ОСОБА_6 ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення шляхом переховування від органу досудового розслідування та/або суду.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 продовжує працювати в Територіальному медичному об`єднанні «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», однак на даний час перебуває на лікарняному, отримує мінімальну заробітну платню та має на утримані родину, застосування такого запобіжного заходу, як застава у даному випадку буде неприпустимим, у зв`язку з неможливістю внесення підозрюваним її розміру, з урахуванням її розміру згідно вимог кримінального процесуального законодавства.
Застосування запобіжних заходів у вигляді особистої поруки та особистого зобов`язання в умовах реформування правоохоронних органів області не дасть можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 та не забезпечить виконання належним чином покладених на нього процесуальних обов`язків, тим більше з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та суспільного резонансу, якого воно набуло, у тому числі з відображення його наслідків та обставин в засобах масової інформації.
У зв`язку з викладеним запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та матиме можливість запобігти спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, при цьому застосування запобіжного заходу у вигляді застави є неприпустимим, у зв`язку з неспроможністю підозрюваного забезпечити його виконання та неефективністю застосування більш м`яких запобіжних заходів, як то особисте зобов`язання чи особиста порука.
З метою забезпечення дієвості застосування запобіжного заходу в межах даного кримінального провадження являється доцільним покладення на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків визначених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Кіровограда без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи, здати на зберігання слідчому при матеріалах кримінального провадження свій паспорт для виїзду за кордон, а також наявні інші документи (тимчасові посвідки, візи, виклики на роботу за кордон, посвідки на проживання та інше), що дають право на виїзд з України, а тому слідчий просить задовольнити клопотання.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання слідчого, посилаючись на існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, підозрюваного та його захисника, які заперечили проти задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
22.10.2015 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, який є тяжким злочином, за який кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років із позбавленням права керування транспортним засобом на строк до 3 років.
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий обґрунтовано послалася на ризики, передбачені пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи серйозність висунутої підозри ОСОБА_6 , що свідчить про велику суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення, зокрема те, що він підозрюється у вчиненні злочину у сфері злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а також враховуючи ту обставину, що у ОСОБА_6 є в наявності закордонний паспорт, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти встановленим ризикам.
Усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, при цьому слідчий суддя покладає на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Разом з тим, враховуючи особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, обставини скоєння ДТП, а саме під час роботи підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним застосувати цілодобовий домашній арешт в межах строку проведення досудового розслідування, тобто з 04.11.2015 року по 22.12.2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ
клопотання слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та забороні останньому залишати з 04.11.2015 року по 22.12.2015 року власне житло: квартиру АДРЕСА_2 .
При цьому, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та в подальшому до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, у якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання слідчому до матеріалів кримінального провадження свій паспорт для виїзду за кордон, а також наявні інші документи (тимчасові посвідки, візи, виклики на роботу за кордон, посвідки на проживання та інш.), що дають право на виїзд з України.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали доручити Кіровоградському МВ УМВС України в Кіровоградській області, контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 .
Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладеного на ОСОБА_6 обов`язку визначити до 22.12.2015 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1