Справа № 366/2217/15-к
Провадження № 1-кп/366/153/15
Іменем України
18 вересня 2015 року смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , неповнолітнього ОСОБА_5 ,
захисника неповнолітнього ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски Іванківського району Київської області, зареєстрований там же по АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середня, неодружений, утриманців немає, працює сторожем в Рагівській ЗОШ, раніше не судимий,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 267-1 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Луговики Поліського району Київської області, зареєстрований в АДРЕСА_3 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта незакінчена середня, неодружений, утриманців немає, навчається в 11 класі Рагівської ЗОШ, є інвалідом, раніше не судимий
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 267-1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 22.05.2015 року приблизно о 12 год. попередньою домовившись між собою, з корисливих мотивів, з метою збору виробів з чорного металу, незаконно, в обхід контрольно-перепускних пунктів міліції, встановлених по периметру зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення, в районі с. Рагівка Поліського району Київської області, в місці, де огорожа відсутня, проникли на територію зони безумовного (обов`язкового) відселення прибули у відселений населений пункт смт. Поліське, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року віднесено до зони радіоактивного забруднення Чорнобильської катастрофи (зони безумовного (обов`язкового) відселення, де в приміщенні недіючого хлібного заводу та в господарстві № 4 по вул. Хмельовій, виявили металеві вироби побутового призначення, які вирішили перемістити до пункту прийому металобрухту в с. Рагівка Поліського району Київської області. В той же день приблизно о 21 годині вони повернулись на гужовій повозці в смт. Поліське, завантажили металобрухт загальною вагою 120 кг на повозку та без передбаченого законом дозволу і без проведення дозиметричного контролю перемістили його за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення в с. Рагівка Поліського району Київської області з метою його збуту на пункт прийому металобрухту, де його і здали, чим порушили вимоги радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення, порушуючи вимоги п.5 ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Своїми умисними діями, які виразилися у переміщенні за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення виробів з металу, без надання передбаченого законом дозволу, і без проведення дозиметричного контролю, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин, що передбачений ч.3 ст.267-1 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і пояснив, що 22.05.2015 року вони разом з неповнолітнім ОСОБА_5 вирішили назбирати металу, щоб здати його, і отримати гроші. Саме з цією метою вони прийшли в смт. Поліське, яке є відселеним. Назбирали металу, а вже ввечері на гужовій повозці його забрали та відвезли на пункт прийому металобрухту. Отримали 120 грн., які розділили. Витратили гроші на купівлю продуктів харчування. Знали, що йдуть у радіоактивно забруднену зону. У скоєному щиро розкаюється.
У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 дав покази, аналогічні показам обвинуваченого ОСОБА_4 . У скоєному щиро розкаюється.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, оскільки викладене в обвинувальному акті підтверджено показаннями самих обвинувачених і ніким не оспорюється. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності позиції обвинувачених немає, і сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку.
Обставиною, що пом`якшують покарання обвинувачених суд визнає їх щире каяття, сприяння розкриттю злочину, а у ОСОБА_5 ще і вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених не встановлено.
Призначаючи обвинуваченим покарання, яке буде необхідним і достатнім для їх виправлення та запобігання новим злочинам, відповідно до загальних засад, передбачених ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винних, обставини, що пом`якшують їх покарання, відсутність обставини, які обтяжують покарання.
Суд вважає, що обвинуваченим слід обрати міру покарання, передбачену санкцією статті інкримінованого їм злочину, у виді штрафу, оскільки вони обидва мають доходи ( ОСОБА_4 офіційно працює, а ОСОБА_5 , як інвалід, отримує пенсію), тому мають можливість сплатити призначений штраф. Також, з урахуванням розміру доходів, суд вважає за необхідне згідно ч.4 ст. 55 КК України, розстрочити виплату штрафу на рік кожному з обвинувачених. Суд враховує, що згідно представлених характеристик по місцю проживання ( ОСОБА_5 ще й по місцю навчання) вони характеризуються позитивно, у лікарів - нарколога та психіатра на обліку не перебувають, раніше не судимі.
Така міра покарання буде достатньою для їх виправлення, попередження скоєння нових злочинів.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази передані ОСОБА_7 .
Керуючись ст. 367-371, 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченогоч.3 ст. 267-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1275 грн.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 267-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1275 грн.
Згідно з ч.4 ст. 55 КК України розстрочити призначений штраф на один рік із виплатою щомісячно рівними частинами.
На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляції, якщо її не було подано, у випадку її подачі після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Копії вироку прокурору та обвинуваченим вручаються негайно.

Суддя: