Справа № 444/2246/15-к
Провадження № 1-кп/444/212/2015

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 2 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Жовківського районного суду Львівської області від 10.04.2015 року за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин, та з 15.05.2015 року поставлений на облік в Жовківський районний підрозділ кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Львівській області, де був письмово ознайомлений з умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного виду покарання, 03.06.2015 року, згідно направлення Жовківського РП КВІ ДПтСУ у Львівській області, скерований для відбування покарання в Грибовицьку сільську раду Жовківського району Львівської області, де згідно Розпорядження № 17/04-02 від 04.06.2015 року, його прийнято на безплатні громадські роботи з 04 червня 2015 року.

Однак, ОСОБА_4 умисно, з метою ухилення від відбування покарання, без поважних причин не з`являвся в Грибовицьку сільську раду Жовківського району Львівської області для відпрацювання громадських робіт, згідно затверджених щомісячних графіків виходу на робочу, а саме за червень в період з 05.06. по 16.06.2015, та з 18.06. по 30.06.2015, за липень з 02.07. но 3 1.07.2015 року, за серпень з 03.08.2015 по 31.08.2015, тим самим не відбувши із призначеного судом покарання 92 години громадських робіт, чим ухилився від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання.

23.09.2015 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного (підозрюваний працездатного віку, тяжкості злочину, з врахуванням особи підозрюваного), наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідування кримінального правопорушення), відсутності обставин, які обтяжують покарання, а тому досягають згоди, що підозрюваний ОСОБА_4 має понести покарання у вигляді арешту строком на один місяць.

Крім того, згідно умов даної угоди підозрюваному роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а відтак просить затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1). кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2). особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження шкода завдана державним та суспільним інтересам, потерпілого у справі немає.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та підсудним відповідає вимогам передбаченим ст. 471- 474 КПК України і тому може бути за даною угодою ухвалений вирок. Так, судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ст. 474 ч. 4 підозрюваний розуміє. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того, суд перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України прийшов до висновку про відсутність підстав передбачених для відмови в затвердженні угоди передбачених ст. 474 ч. 6, 7 КПК України, а відтак дана угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним підлягає затвердженню.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винного, суд вважає за необхідне обрати щодо підозрюваного покарання в межах санкції статті за якою він судиться у вигляді арешту строком на один місяць.

Керуючись ст. 314, 368, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.09.2015 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001192.

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , рахувати з моменту затримання.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_4 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 26.06.2015 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1