Справа № 197/1266/15-к
Номер провадження № 1-кп/197/175/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

за участі обвинуваченого ОСОБА_4 (приймає участь у режимі відеоконференції),

потерпілої ОСОБА_5 - заява ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 смт. Широкое кримінальне провадження № 1-кп/197/175/15 (яке зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000590 від 04.08.2015 р.) у режимі відеоконференції , про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке Широківського району Дніпропетролвської області , громадянина України , мешкав АДРЕСА_1 , не працював офіційно , не одружений , освіта середня , раніше судимий : 09.01.1986 року за ст. 42 КК УРСР до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна ; 17.01.1992 року за ст.ст. 229-6 ч. 1, 140 ч. 2, 42 , 43 КК УРСР до 3 років 25 днів позбавлення волі з конфіскацією майна ; 21.03.1990 року за ст. 85 ч. 3 КК УРСР до 1 року 6 місяців виправних робіт ; 05.07.1995 року за ст.ст. 229-6 ч. 1, 140 ч. 3, 42 КК УРСР до 5 років позбавлення волі ; 20.09.2004 року за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі; 26.01.2005 року за ст.ст. 185 ч. 2 , 70 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі ; 26.04.2010 року за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 4 років позбавлення волі ; 10.06.2010 року за ст.ст. 309 ч. 1, 70 ч.4 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, умовно-достроково звільнений 18.09.2013 року з невідбутою частиною покарання 9 місяців 20 днів; 06.08.2015 року за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 , ч.3 ст. 15 , ч.2 ст. 185 КК України, суд , -

ВСТАНОВИВ :

01 серпня 2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 12.00 годині проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таемне викрадення чужого майно , реалізуючи який ОСОБА_4 , переслідуючи корисливу мету , шляхом вільного доступу зайшов на територію вказаного домоволодіння АДРЕСА_2 де через незачинені на замок двері проник до середини вказаного житлового будинку , що належить ОСОБА_5 , звідки таємно , повторно , за допомогою раніше заготовленої ножівки по металу , умисно перепиляв і таким чином викрав металеві труби опалення діаметром 2 дюйми вартістю , згідно висновку експерта № 80 від 18.08.2015 р. , 55 грн. 13 коп. за 1 м. , загальною довжиною 40 м. , на загальну суму 2205 грн. 2 коп. , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник , розпорядившись на власний розсуд , чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену суму .

Зазначені умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 185 КК України , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно , поєднана з проникненням у житло .

Окрім цього , 04.08.2015 року близько 13.00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна ,діючи повторно, переслідуючи корисливу мету , шляхом вільного доступу, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , де за допомогою раніше заготовленої ножівки по металу, перепиляв і таким чином умисно, повторно , таємно, викрав п`ять металевих кутків шириною 50мм. довжиною по 1,5м. кожний, вартістю , згідно висновку експерта № 80 від 18.08.2015 р. , 33 гривні 99 копійок, за 1м., загальною вартістю 254 гривень 92 копійки, які склав на території вказаного домоволодіння, однак ОСОБА_4 , не виконав всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин які від нього не залежали, так як був виявлений на місці скоєння злочину гр. ОСОБА_6 .
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 , ч.2 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Потерпіла сторона ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, цивільний позов не заявлено , а.с. 31 . Тому заслухавши думку учасників кримінального провадження , які застережень не мали , суд відповідно до ст. 325 КПК України вважає можливим задовольнити заяву потерпілої сторони ОСОБА_5 , та розглянув справу без потерпілої .

В судовому засіданніу режимі відеоконференції обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, та кваліфікованих за ч.3 ст. 185 та ч.3 ст.15 , ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив час , місце , спосіб та інші обставини кримінального правопорушення та від дачі показі відмовився . У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України , суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст. 349 КПК України , та з`ясувавши , що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку , суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ч.4 ст. 349 КПК України , допит обвинуваченого здійснюється обов`язково , крім випадку , якщо він відмовився від давання показань , та випадку , передбаченого статтею 381 цього Кодексу .

Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від давання показань , пославшись що він визнає вину та фактичні обставини вчинення злочину викладених в обвинувальному акті повністю , тому суд обмежився дослідженням матеріалів справи що характеризують обвинуваченого .

Суд у своїй сукупності встановив, що своїми умисними діями, які виразились : як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно , поєднана з проникненням у житло ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України і він винний , та і у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно , ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 15 , ч.2 ст. 185 КК України і він винний.

При призначенні покарання обвинуваченому , у відповідності зі ст. 65 , ст. ст. 66-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання , а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений : ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 15 , ч.2 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості .

Обставинами, що обтяжують покарання, передбачені ч.1 п.1 ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ч.1 п.1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину .

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, відповідно до ст. 12 КК України , наслідки які настали та вартість викраденого , шкода не відшкодована , особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працював офіційно , в центрі зайнятості як безробітній не зареєстрований , в цілому характеризується посередньо , вину визнав, у вчиненому розкаявся, раніше судимий і судимість не знята і не погашена , на шлях виправлення не став, що говорить про його схильність до вчинення злочинів.

Суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання за ч.3 ст. 185 , ч. 3 ст. 15 , ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі з застосуванням ч.1 ст. 70 КК України , підстав для застосування до ОСОБА_4 ст. ст. 69 , 69-1 та ст.75 КК України судом не встановлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним 13 червня 2015 року , і за що засуджений вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 р. за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі , вирок набрав законної сили 07.09.2015 року , а тому суд на підставі ч.4 ст.70 КК України призначає покарання за правилами, передбченими в частинах 1-3 ст.70 КК України.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів відповідно вимог ст. 50 , ч.2 ст. 65 КК України.

Цивільний позов потерпілою не заявлений . Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експертів не зазначені . Запобіжний захід і інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування і в ході судового розгляду не застосовувались. Підстав для застосування таких відносно ОСОБА_4 зараз також не має , так як таке клопотання не заявлено , та як він уже знаходиться під вартою у іншому кримінальному провадженні і відбуває покарання .

Долю речових доказів вирішити відповідно ч.6 п.1 , ч.9 п.4 ст. 100 КПК України , а саме : велосипед "Україна" , який переданий на зберігання ОСОБА_7 а.с. 36 , 37 , повернути ОСОБА_7 як власнику , п`ять металевих кутників шириною 50 мм. та довжиною 1.5 м. кожний , а.с. 36 , 38 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , повернути їй як власниці , господарчу сумку з ножівкою по металу , молотком , полотном для різки металу , пару матерчатих рукавиць , пасатижі а.с. 36 , що знаходяться на зберіганні в Широківському РВ квитанція № 185 а.с. 39 - знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 15 , ч.2 ст. 185 КК України , та призначити йому покарання : за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі ; за ч.3 ст. 15 , ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі . Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі .

На підставі ч.4 ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів , шляхом часткового складання призначених покарань , за даним вироком та за вироком від 06.08.2015 р. Широківського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі , визначити остаточно до відбуття ОСОБА_4 3 (три) роки і 2 (два) місяці позбавлення волі , з зарахуванням покарання , повністю за попереднім вироком , строк рахувати з 30.09.2015 року .

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався так як ОСОБА_4 уже знаходиться під вартою в іншому кримінальному провадженні згідно вироку від 06.08.2015 року.

Долю речових доказів вирішити відповідно ч.6 п.1 , ч.9 п.4 ст. 100 КПК України , а саме : велосипед "Україна" , який переданий на зберігання ОСОБА_7 а.с. 36 , 37 , повернути ОСОБА_7 як власнику , п`ять металевих кутників шириною 50 мм. та довжиною 1.5 м. кожний , а.с. 36 , 38 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , повернути їй як власниці , господарчу сумку з ножівкою по металу , молотком , полотном для різки металу , пару матерчатих рукавиць , пасатижі а.с. 36 , що знаходяться на зберіганні в Широківському РВ квитанція № 185 а.с. 39 - знищити.

Відповідно до ст. 392 КПК України , в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 395 КПК України , апеляційна скарга подається: на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення . Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 376 КПК України , після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1 .