гСправа № 187/1532/15-к Провадження №1-кп/0187/253/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2015 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; розглянувши в смт. Петриківка Дніпропетровської області у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу №187/1532/15-к (кримінальне провадження № 0000025) відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянин України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ; освіта середня спеціальна, не працюючого, розлученого, раніше судимий 23.12.2014 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт; ІН ; за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:

Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23.12.2014 ОСОБА_3 (далі ОСОБА_6 ) засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Після набрання законної сили вироку Петриківського районного суду від 23.12.2014 інспектором Магдалинівського міжрайонного відділу кримінально - виконавчої інспекції в Петриківському районі 05.02.2015 ОСОБА_6 поставлено на облік до інспекції, проведено профілактичну бесіду, належним чином ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, попереджено під підпис про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Також, інспектором Магдалинівського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції в Петриківському районі ОСОБА_6 встановлено дні реєстрації, а саме: вівторок кожного місяця та вручено направлення на відпрацювання громадських робіт до Іванівської сільської ради, згідно якого ОСОБА_6 повинен приступити до відбування громадських робіт з 06.02.2015.

Однак, ОСОБА_6 порушуючи порядок та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт, передбачених ст. 36-37 КВК України, умисно, маючи намір на ухилення від відбування установленого судом покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, достовірно знаючи про необхідність їх відпрацювання, з 28.03.2015 по 10.08.2015 не виходив на роботу до Іванівської сільської ради, тим самим ухилявся від відбування призначеного судом покарання.

Крім того, ОСОБА_6 , порушуючи порядок відбуття покарання у вигляд громадських робіт, у період з 28.03.2015 по 10.08.2015 без поважних причин не з`являвся на періодичну реєстрацію до Магдалинівського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції в Петриківському районі.

Дії обвинуваченого кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт, як засуджений до цього покарання.

02.11.2015 між прокурором прокуратури Петриківського району Дніпропетровської області юристом 2 класу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і захисником ОСОБА_5 , з іншої сторони укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: беззастережно визнавати свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення та повідомляти правоохоронні органи і органи прокуратури про вчинені кримінальні правопорушення або, які готуються на території населеного пункту за місцем його мешкання. Сторони погодили покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23.12.2014, яка складає 76 годин громадських робіт, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 КК України, відповідає 9 дням арешту, та остаточно до відбування ОСОБА_6 узгоджено остаточне покарання у вигляді арешту строком 1 (один) місяць 1 (один) день.

В судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю, фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення не оспорював та пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах, скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Також підтвердив, що дійсно 02.11.2015 між ним за участі захисника та прокурором укладена угода про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник підтвердив, що обвинуваченим було укладено угоду, перед підписанням угоди ним було роз`яснено обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди. Перешкод у затвердженні угоди на даний момент не вбачається. Просив затвердити угоду.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відсутні підстави передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, а саме умови угоди не суперечать вимогам КПК України, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт, як засуджений до цього покарання, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості та відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; у суду не має підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, оскільки в судовому засіданні підсудний підтвердив факт укладення угоди; є очевидна можливість виконання підсудним взятих на себе за угодою зобов`язань; існують фактичні підстави для визнання винуватості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374, 474-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 02 листопада 2015 року між прокурором та обвинуваченим, захисником.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі статей 71, 72 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків та до призначеного покарання частково приєднати невідбутий термін покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року, остаточно призначити покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць 1 (один) день.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода не може бути укладена.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1