Ухвала

іменем україни

25 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6.,

суддів ОСОБА_7., ОСОБА_8.,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 14 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року щодо ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 14 квітня 2015 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, раніше неодноразово судиму, останнього разу вироком цього ж суду від 31.08.2012 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнену 16.07.2014 року від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 змінено, виключено з мотивувальної частини вироку вказівку про рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання.

Згідно з вироком суду ОСОБА_2 визнано винною та засуджено за те, що вона близько 08 год. 07 жовтня 2014 року в салоні маршрутного таксі, що рухалося по вул. Черняхівського в м. Житомирі, повторно, таємно викрала з сумочки ОСОБА_3 мобільний телефон «Samsung GT-S5830» вартістю 937 грн. 50 коп.

Близько 14 год. 55 хв. 08 жовтня 2014 року ОСОБА_2 в торговельному залі гіпермаркету «Караван» по вул. Київська, 77 у м. Житомирі повторно, таємно викрала жіночу сумочку ОСОБА_4, яка матеріальної цінності не становить, в якій знаходились 800 грн., чим заподіяла потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Близько 15 год. того ж дня ОСОБА_2 в тому ж місці повторно, таємно викрала з сумочки ОСОБА_5 мобільний телефон «Nokia 5130 c-2» вартістю 144 грн., в якому знаходилась карта пам'яті вартістю 50 грн. та сім-карта мобільного оператора «Лайф» вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходились 18 грн., чим заподіяла останній матеріальної шкоди на загальну суму 227 грн.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої, порушує питання про зміну судових рішень та звільнення її від відбування покарання з випробуванням. Зазначає, що суди безпідставно дійшли висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 покарання, яке необхідно відбувати реально, при цьому не врахували її матеріальне становище, стан здоров'я і що вона має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, призначаючи покарання ОСОБА_2, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, особу винної, обставини, що пом'якшують покарання - визнання вини і щире каяття, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину відносно осіб похилого віку, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 покарання, передбаченого санкцією частини статті, за якою її визнано винною.

Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нею нових злочинів, а також у повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Апеляційний суд переглянув дане кримінальне провадження та виніс мотивовану ухвалу, якою визнав призначене вироком суду першої інстанції покарання ОСОБА_2 таким, що в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України. При цьому, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 щодо суворості призначеного ОСОБА_2 покарання та необхідності звільнення її від його відбування на підставі ст. 75 КК України належним чином перевірялись апеляційним судом та були мотивовано відхилені.

Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та повною мірою відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування судових рішень, у провадженні не встановлено.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 14 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року щодо ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ _________________

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8