Справа № 191/435/16-к
Провадження № 1-кс/191/41/16
У Х В А Л А
іменем України
31 січня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт.Петропавлівка Дніпропетровської області, громадянина України, молдавана, освіта середня, одруженому, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15 квітня 2002 року Волчанським районним судом Харьківської області за ч.2 ст.121 КК України до позбавлення волі на строк 7 років, ухвалою Апеляційного суду Харьківської області від 18 березня 2003 року статтю 121 КК України перекваліфіковано на ч.3 ст.101 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

- 09 червня 2005 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.296, ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 03 вересня 2010 року по відбуттю строку покарання,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Синельниківського ВП ГУП в Дніпропетровській області майор міліції ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з зазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_6 08 січня 2016 року вступивши у попередню змову зі своїм знайомим ОСОБА_7 , направлену на незаконне вимагання чужого майна, в денний час прибули на автомобілі марки «БМВ», державний номер НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , де викликали на розмову ОСОБА_8 , з яким познайомилися раніше цього ж дня, та запропонували проїхати з ними. Після цього, перебуваючі у попередній змові групою осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне вимагання грошових коштів, відвезли потерпілого ОСОБА_8 на вищевказаному автомобілі на відстань приблизно 200 метрів від вказаного будинку, по вул.Учительська, в ході чого реалізуючи свій злочинний умисел, оголосили вимогу, щоб ОСОБА_8 надав їм грошові кошти в сумі 5000 грн., начебто за те, що останній здійснює незаконний збут наркотичних засобів на території с.Варварівка, Синельниківського району Дніпропетровської області.

При цьому ОСОБА_6 , перебуваючи у попередній змові з ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання грошових коштів, діючи умисно з корисливих мотивів, нанесли кулаками рук кілька ударів в обличчя ОСОБА_8 , погрожуючи при цьому заподіяти останньому та його родині тілесні ушкодження, висунули свою незаконну вимогу про передачу їм грошових коштів потерпілого в сумі 5000 грн. Після того, як потерпілий ОСОБА_8 надав свою згоду передати грошові кошти в сумі 5000 грн. та просив надати час для збору всієї суми, ОСОБА_8 відпустили та сказали щоб він передав грошові кошти, які є в нього в наявності.. Після цього, ОСОБА_8 повернувся до будинку за вищевказаною адресою, забрав належні йому 350 гривень, та передав їх ОСОБА_10 для подальшої передачі грошових коштів ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , перебуваючи в попередній змові групою осіб, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_6 , маючи на меті незаконно отримати грошові кошти від ОСОБА_8 , періодично телефонували на мобільний телефон останнього та здійснювали на нього психологічний тиск, погрожуючи фізичною розправою над ним та над його родиною, встановивши йому термін передачі ім. коштів до 13 січня 2016 року.

Так, 13 січня 2016 приблизно о 22-00 годин, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прибули за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 та сказали останньому, що йому необхідно проїхати з ними на вищевказаному автомобілі марки «БМВ». Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перевезли ОСОБА_11 до лісосмуги на території Синельниківського району Дніпропетровської області, в ході чого ОСОБА_6 знаходячись в попередній змові з ОСОБА_7 , вимагаючи грошові кошти, з метою залякування потерпілого, наніс численні удари кулаками рук в область голови потерпілого та кілька, але не менше двох тичкових ударів ножем, а саме: в праву руку потерпілого та стегно правої ноги, внаслідок чого останній, згідно висновку судово-медичного № 216е від 22 січня 2016 року отримав легкі тілесні ушкодження. В зв`язку з діями ОСОБА_6 , ОСОБА_8 сприймав погрози ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо спричинення йому та його родині тяжких тілесних ушкоджень, як реальну загрозу.

В подальшому, цього ж дня, 13 січня 2016 року приблизно о 23-00 годині, продовжуючи свої злочинні дії, направленні на вимагання грошових коштів, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 увійшли до помешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , де в присутності ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , продовжили погрожувати ОСОБА_8 та вимагати грошові кошти в сумі 5000 грн., в ході чого ОСОБА_6 почав погрожувати дружині потерпілого ОСОБА_12 , після чого пригрозив останній, що якщо ОСОБА_8 не передасть їм грошові кошти в сумі 5000 грн., то вона повинна буде розрахуватися з ними. Після цього ОСОБА_6 виказав ОСОБА_8 вимогу передати йому музикальний центр «Панасонік» останнього, а також незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 500 грн. Після цього ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_6 залишили квартиру потерпілого.

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , 28 січня 2016 року приблизно о 20-30 годині знову прибули до місця проживання ОСОБА_8 де з метою вимагання, маючи умисел на незаконне отримання грошових коштів від останнього, намагалися потрапити до квартири потерпілого для подальшого незаконного отримання грошових коштів, але через відмову потерпілого їм відчинити вийшли на подвір`я будинку АДРЕСА_5 , де і були зупинені працівниками Синельниківського відділу поліції.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України як вимагання, тобто вимогу передачі чужого майна з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

29 січня 2016 року о 04-42 годині ОСОБА_6 затримано в порядку передбаченому ст. 208 КПК України.

29 січня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше був судимий за тяжкі злочини проти життя і здоров`я особи та за злочини проти власності із застосуванням насильства, не працевлаштований, не має утриманців, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, а саме з метою уникнення передбаченої законом відповідальності підозрюваний може вдатися до залякування потерпілого та свідків, для того, щоб останні змінили свої свідчення на його користь, вчинити інше кримінальне правопорушення

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, позитивну характеристику підозрюваного за місцем проживання, невідповідність показань потерпілого письмовим доказам, зокрема висновку судово-медичної експертизи в частині кількості завданих потерпілому ударів.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на відсутність належних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, недостовірність показань потерпілого та свідків, допитаних на даний час у кримінальному провадженні. Також зазначив, що жодних тілесних ушкоджень він потерпілому не завдавав, музичний центр йому потерпілий віддав добровільно в якості повернення боргу, який він позивач у підозрюваного в розмірі 2000,00 грн. Дружині потерпілого він не погрожував, з ОСОБА_7 у попередній змові він не перебував.

Суд вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, що дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, яка передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, підтверджується зібраними матеріалами під час досудового розслідування, зокрема: показаннями потерпілого, свідків.

Суд вважає, що зазначена підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, про що зокрема зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини у рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, у зв`язку з чим на даний час підозра ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, є обґрунтованою.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є тяжким, раніше ОСОБА_6 судимий за вчинення тяжких злочинів проти здоров`я та власності особи, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, може продовжити злочинну діяльність, а також робити спроби приховування доказів шляхом впливу на потерпілого та свідків.

Враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука чи домашній арешт на даний час не буде достатніми для запобігання вищезазначеним ризикам і наявні достатні підстави для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Також керуючись ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, вважає за необхідне заставу підозрюваному не визначати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 183, 193, 194, 196 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів.

Ухвала припиняє свою дію 28 березня 2016 року.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1