печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
12.08.2015 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Київської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів та їх вилучення.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, зазначаючи наступне.

Слідчим управлінням прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 від 03.03.2015 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що перший заступник начальника лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський УМВС України на ПЗЗ начальник СВ ОСОБА_6 , який відповідно до примітки 2 до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи за попередньою змовою з адвокатом ОСОБА_5 , вимагали від ОСОБА_7 неправомірну вигоду за прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0000703 за фактом самовільного захоплення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (біля водонапірної вежі), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

З метою запобігання відчуження майна, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , а також забезпечення можливої конфіскації майна виникла необхідність у накладенні арешту на майно ОСОБА_5 .

Відповідно до даних Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, ОСОБА_5 на праві приватної власності належать квартира номер АДРЕСА_2 , нежитлова будівля (зерносклад) загальною площею 76,1 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною другою вищезазначеної статті передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.

Відповідно до вимог п. 3 і п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке є предметом кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав та обтяжень, обов`язок здійснення чого покладено на орган державної реєстрації прав, згідно з положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі рішень судів, що набрали законної сили (п. 2 вказаної статті цього Закону), та зокрема ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно п. 3 ч. 2 ст. 19 вказаного Закону.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру номер АДРЕСА_2 та на нежитлову будівля (зерносклад) загальною площею 76,1 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1