АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/821/15 Справа № 705/4264/15-к Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

ОСОБА_7 (відеоконференція)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 серпня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання адміністрації Уманської виправної колонії № 129 УДПтС в Черкаській області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 серпня 2015 року було відмовлено в задоволенні подання адміністрації Уманської виправної колонії № 129 УДПтС в Черкаській області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 .

Згідно з поданням колонії ОСОБА_8 була засуджена 14 травня 2014 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 2 років і 3 місяців позбавлення волі. Початок строку покарання 14 травня 2014 року, кінець строку покарання 14 серпня 2016 року. До подання додана характеристика, у висновку якої зазначено, що ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, тому адміністрація колонії вважає доцільним застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що, незважаючи на відбуття засудженою необхідної частини строку покарання у виді позбавлення волі та наявність позитивного висновку адміністрації колонії про можливість її умовно-дострокового звільнення, засуджена ОСОБА_8 такому звільненню не підлягає, оскільки була раніше неодноразово засуджена за корисливі злочини проти власності, раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі й до погашення судимості знову вчинила умисний злочин. Крім цього, суд першої інстанції звернув увагу на те, що під час перебування в колонії ОСОБА_8 має одне стягнення за порушення розпорядку дня установи, маючи при цьому лише два заохочення, одним з яких є дострокове зняття раніше накладеного стягнення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, засуджена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, застосувавши до неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Зазначає, що вона цілком відповідає всім вимогам закону, які ставляться до особи стосовно наявності у неї права на умовно-дострокове звільнення. Зазначає, що це її перше знаходження в місцях позбавлення волі; що вона наполегливою працею довела своє виправлення; що накладене на неї стягнення полягало в тому, що вона на кілька хвилин запізнилася на ранкову перевірку. Також указує, що вона має батька похилого віку, який потребує її допомоги.

У судовому засіданні ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, які в ній наведені, просила її задовольнити.

Прокурор не заперечувала проти апеляційної скарги, просив її задовольнити, вбачаючи підстави для задоволення клопотання керівництва колонії.

Заслухавши доповідача, прокурора, засуджену, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_8 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Таким чином, чинне законодавство встановлює дві підстави для можливого застосування до особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання: 1) відбуття мінімально необхідної частини відповідного покарання; 2) доведення свого виправлення засудженим сумлінною поведінкою та ставлення до праці. Інших вимог чинний закон не передбачає.

ОСОБА_8 була засуджена за злочини середньої тяжкості й відбула понад половину призначеного їй судом в останньому вироку строку покарання у виді позбавлення волі, що ніким не оспорюється.

Згідно з висновком адміністрації колонії, яка є ініціатором звільнення, ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Враховуючи указане вище, колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про неможливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 , оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку колегії суддів, саме адміністрація колонії може надати найбільш повну і об`єктивну характеристику засудженої особи, а суд, не погоджуючись з її змістом, має ретельно та обґрунтовано мотивувати свою позицію з цього приводу. Колегія суддів вбачає таку мотивацію, викладену в оскаржуваній ухвалі недостатньою й такою, що ґрунтується на непередбачених законом підставах.

Враховуючи це, колегія суддів вбачає, що ухвала суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової ухвали, якою необхідно задовольнити подання колонії про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 серпня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання адміністрації Уманської виправної колонії № 129 УДПтС в Черкаській області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Подання адміністрації Уманської виправної колонії № 129 УДПтС в Черкаській області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування покарання у виді 2 років і 3 місяців позбавлення волі за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 14 травня 2014 року з невідбутим строком покарання у виді позбавлення волі строком 11 місяців і 29 днів.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :