ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Двінське, Вернєтоємського району, Архангельської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, неодруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 05 березня 2015 року близько 22 год., 35 хв., за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, неподалік будинку АДРЕСА_3 , з метою заволодіння чужим майном, застосувавши насильство, яке не є небезпечне для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , повалив останню на землю в результаті чого, вона пошкодила ліве коліно, в цей час невстановлена досудовим слідством особа, шляхом ривка, відкрито викрала у ОСОБА_6 , жіночу сумочку, вартістю 130 грн., в середині якої знаходився мобільний телефон марки «Самсунг», вартістю 374 грн., 06 коп., гаманець, вартістю 100 грн., з грошовими коштами 80 грн., чотири ключі від квартири, з брелком «ПриватБанк», вартістю 150 грн. Своїми діями обвинувачений спричинив ОСОБА_6 , матеріального збитку на загальну суму 834 грн., 06 коп.
Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що у вказаний день мобільний телефон, належний потерпілій ОСОБА_6 , біля 23 год., знайшов по вул. Зарічанській, м. Хмельницький, який передав знайомому ОСОБА_7 , для користування. Через деякий час телефон здав в ломбард. Заперечив причетність до вчинення кримінального правопорушення.
З показів потерпілої ОСОБА_6 , встановлено, що у вказаний час та місці вона поверталась з роботи додому, помітила двох незнайомих чоловіків, які йшли за нею. У одного з чоловіків був одягнутий капюшон, зовнішність іншого чоловіка запам`ятала так як, вулиця була добре освітлена. Чоловіки кинули її на землю, забрали сумку з вказаними речами, мобільний телефон їй повернули працівники міліції.
Свідок ОСОБА_7 , показав, що обвинувачений тимчасово проживав у нього, на початку березня ОСОБА_5 , дав йому для користування телефон марки «Самсунг» рожевого кольору, який був у справному стані та яким він користувався близько двох тижнів. ОСОБА_5 , здав телефон у ломбард.
Згідно наданого потерпілою гарантійного талону придбаного мобільного телефону марки «Самсунг» вказаний серійний номер (IMEI) телефону НОМЕР_1 (а.п.66).
За роздруківками про номера абонентів, які використовувались у мобільному телефоні з серійним номером IMEI: НОМЕР_1 , 06 березня 2015 року на номер мобільного телефону НОМЕР_2 було надіслано смс повідомлення (а.п. 71).
Як підтвердив свідок ОСОБА_7 , саме 06.03.2015 року обвинувачений дав йому в користування вказаний телефон, в який він вставив свою сім карту з номером НОМЕР_2 .
ОСОБА_8 , добровільно видала працівникам міліції мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI: НОМЕР_1 , який вона придбала в квітні 2015 року в ломбарді «Комод», що підтверджується протоколом огляду місця події від 21.04.2015 року (а.п. 93).
За висновком експерта від 08.05.2015 року №405т ринкова вартість мобільного телефону марки «Самсунг» могла становити 374 грн., 06 коп. (а.п. 95-98).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2015 року потерпіла ОСОБА_6 , впізнала особу під номером - 3, ОСОБА_5 , який відкрито викрав у неї сумочку з мобільним телефоном, гаманцем, паспортом, кредитними карточками ( а.п. 104-107).
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Покази обвинуваченого про те, що він не вчиняв кримінального правопорушення суд до уваги не приймає і розцінює їх як намір ухилення від відповідальності за фактично вчинене. Такі покази обвинуваченого повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які є послідовними, логічними, переконливими, узгоджуються між собою і суд не знаходить підстав ставити їх під сумнів.
Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка вказала на ОСОБА_5 , як на одного з чоловіків, який відкрито викрав у неї сумочку з речами при цьому, потерпіла показала, що при проведенні впізнання особи обвинуваченого останній був одягнутий саме у ту ж куртку, що і при вчиненні кримінального правопорушення.
Під час розгляду провадження не знайшли свого підтвердження покази обвинуваченого про те, що у час вчинення кримінального правопорушення він перебував у своєї знайомої, на мікрорайоні Озерна.
За роздруківками ПрАТ «Київстар» номера абонента ОСОБА_5 , ( НОМЕР_3 ) встановлено, що обвинувачений у день та час вчинення кримінального правопорушення перебував на Пр. Миру, у вказаний період часу взагалі не перебував на мікрорайоні Озерна (а.п. 137-138).
Крім того, покази обвинуваченого в частині того, що мобільний телефон він знайшов в розібраному стані, без акумуляторної батареї суперечать показам свідка ОСОБА_7 , який показав, що телефон був у справному стані, з наявною акумуляторною батарею.
Суд не погоджується з твердженням захисника про визнання недопустимим доказом протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2015 року. Підстави та обставини на які вказує захисник у клопотанні, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду провадження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують йому покарання.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких та визначається високим ступенем небезпечності для суспільства, відсутність обставин, що пом`якшують покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення та особу винного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 , можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
У справі було проведено експертизу, витрати по якій становлять 294 грн., 62 коп. які суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 06 жовтня 2015 року, зарахувавши в цей строк час його тримання під вартою - з 24 квітня 2015 року по 05 жовтня 2015 року включно.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишити попередню - тримання під вартою.
Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг» передати потерпілій ОСОБА_6 , диски залишити в матеріалах провадження. .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 294 грн., 62 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Хмельницький міськрайонний суд до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, для засудженого, який перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку

Головуючий: