АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа №11кп/796/1334/2015 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- з участю прокурора ОСОБА_6
- обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року, згідно з яким:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше засуджений: 1) 02.03.2011 року Святошинським районним судом м. Києва за ст. ст. 15 ч. 1 та 185 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., 2) 17.08.2012 року Святошинським районним судом м. Києва за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 15 та 185 ч. 2, 186 ч. 2, 191 ч. 3, 389 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі, із позбавленням права займати посади пов`язані з майновою відповідальністю терміном на 3 роки,
- визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначене покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Цивільні позови КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та ОСОБА_8 - задоволені. Стягнуто з обвинуваченого на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» 6.817,00 грн., а на корить ОСОБА_8 3.047,00 грн. Крім того з обвинуваченого ОСОБА_7 стягнуті судові витрати по справі - вартість проведення трасологічної експертизи у розмірі 859,32 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні декількох таємних та відкритого викрадення чудового майна за таких обставин.
Так, 28.12.2014 р., приблизно о 20 год. 40 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 6/10 по бул. Ромена Роллана в м. Києві, вирішив проникнути до технічного приміщення ліфтової шахти під`їзду №2 вказаного будинку, звідки повторно таємно викрасти гальмівну котушку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна із проникненням до приміщення, обвинувачений у зазначений час зайшов до під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 та піднявся на технічний поверх вказаного під`їзду, де, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження замків дверей, проник до приміщення ліфтової шахти та підійшов до ліфтового двигуна, звідки за допомогою заздалегідь підготовленого інструмента від`єднав та викрав гальмівну котушку, вартістю - 884 грн., яка належить КП «РЕО-4» Святошинського району м. Києва, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Аналогічним способом, з метою повторних таємних викрадень чужого майна, ОСОБА_7 , проникаючи на технічні поверхи під`їздів будинків та у технічні приміщення ліфтових шахт, обвинувачений, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з ліфтових двигунів за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, викрадав гальмівні котушки, вартістю 884 грн. кожна, які належали КП «РЕО-4» Святошинського району м. Києва, а саме:
- 04.01.2015 року, приблизно о 21 год. 40 хв., з під`їзду №1 будинку 6/10 по бул. Ромена Роллана у м. Києві;
- 14.01.2015 року, приблизно о 16 год. 40 хв., з під`їзду №10 будинку № 5/8 по бул. Ромена Роллана у м. Києві;
- 14.01.2015 року, приблизно о 19 год. 40 хв., з під`їзду №8 будинку № 5/8 по бул. Ромена Роллана у м. Києві;
- 15.01.2015 року, приблизно о 12 год. 10 хв., з під`їзду №4 будинку № 5/8 по бул. Ромена Роллана у м. Києві;
- 20.01.2015 року, приблизно о 17 год. 40 хв., з під`їзду №8 будинку № 5/8 по бул. Ромена Роллана у м. Києві;
- 24.01.2015 року, приблизно о 16 год. 40 хв., з під`їзду будинку АДРЕСА_3 ;
06.02.2015 року, приблизно о 20 год. 30 хв., з під`їзду будинку АДРЕСА_4
Після цього обвинувачений з місця вчинення злочинів зникав, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того ОСОБА_7 25.01.2015 року, приблизно о 15 год. 20 хв., перебував в приміщенні кафе, що розташоване по вул. Якуба Коласа, 15-Б, в м. Києві та вживав спиртні напої. В цей момент обвинувачений ОСОБА_7 помітив раніше невідому йому ОСОБА_8 , яка працювала продавцем у вказаному кафе та стояла поруч з барною стійкою, користуючись належним їй мобільним телефон марки «SAMSUNG GT-S7562».

Після того, як обвинувачений скористався мобільним телефоном потерпілої, яка надала йому телефон на прохання ОСОБА_7 , та він покинув приміщення кафе, обвинувачений, не маючи постійного місця роботи та інших джерел доходів, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, вирішив шляхом обману отримати доступ до мобільного телефону ОСОБА_8 , а потім повторно таємно викрасти його.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , приблизно о 15 год. 30 хв., зайшов до приміщення кафе та повторно звернувся до ОСОБА_8 з проханням здійснити ще один дзвінок з належного їй мобільного телефону, на що ОСОБА_8 погодилася та добровільно дала свій мобільний телефон обвинуваченому.
Отримавши шляхом обману доступ до мобільного телефону ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , користуючись тим, що ОСОБА_8 обслуговує іншого покупця, направився до виходу з приміщення кафе з належним ОСОБА_8 мобільним телефоном марки «SAMSUNG GT-S7562», вартістю 2.777 гривень в чохлі чорно-фіолетового кольору, вартістю 60 гривень, в якому знаходилася картка мобільного оператора «Лайф», вартістю 20 гривень, на рахунку якої було 30 гривень, картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 20 гривень, на рахунку якої було 40 гривень, картка пам`яті об`ємом 4 гігабайта, вартістю 100 гривень.
В цей час ОСОБА_8 , помітивши, що обвинувачений виходить з приміщення кафе з її мобільним телефоном, запідозрила останнього у вчиненні злочину, швидко прослідувала за ним, помітивши, що останній біг в сторону будинку АДРЕСА_5 , почала кликати його, вимагаючи зупинитись та повернути телефон. Однак ОСОБА_7 , будучи викритим ОСОБА_8 і усвідомлюючи відкритий характер вчинених ним злочинних дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на утримання викраденого ним чужого майна, яке належить ОСОБА_8 , та подальшого обернення його на свою користь, не реагуючи на вимоги ОСОБА_8 , втік з чужим майном з місця вчинення злочину, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 3.047 грн.

В апеляційній скарзі, поданої обвинуваченим, апелянт, не заперечуючи своєї винуватості у вчиненому, не оспорюючи фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції під час розгляду справи по суті та кваліфікацію своїх протиправних дій, посилаючись на суворість призначеного судом покарання, просить вирок суду першої інстанції змінити та пом`якшити призначене йому покарання.

При цьому ОСОБА_7 зазначає, що, призначаючи йому покарання, суд першої інстанції не взяв до уваги його сімейний стан, наявність у нього на утриманні та вихованні малолітньої доньки у віці 5 років; відомості про його працю на випробувальному терміні на виробництві меблів у мережі підприємств «Віяр», позитивні характеристики з місць проживання та попереднього відбування покарання; а також повне визнання ним винуватості у вчинених правопорушеннях та щире каяття.

Іншими учасниками судового процесу вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року, не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення обвинуваченого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив пом`якшити призначене йому покарання; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим; провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєнні ним таємних викрадень чужого майна (крадіжок), вчинених повторно, з проникненням у приміщення, а також відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за обставин, викладених у вироку; про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України та за ч. 2 ст. 186 КК України; є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі, дослідженими у судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх сукупності, та будь-ким із учасників процесу, у тому числі обвинуваченим не оспорюються, а тому у відповідності до ст. 404 КПК України не є предметом апеляційного розгляду.

Що ж стосується апеляційних вимог ОСОБА_9 про суворість призначеного йому судом першої інстанції покарання, то вони є необґрунтованими, оскільки відповідно до положень ст. 65 КК України, суд першої інстанції при визначенні виду та розміру покарання належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених ним правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічних, у тому числі і корисливих, злочинів, його посередні характеристики, неперебування на спецобліках та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість подальшого виправлення та перевиховання його без ізоляції від суспільства та призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України в межах санкцій цих статей, при цьому наближених до мінімальних розмірів з огляду на визнання обвинуваченим своєї винуватості та його відношення до скоєного.
Твердження ОСОБА_7 про те, що він має на утриманні та вихованні малолітню доньку та на момент вчинення правопорушень працював, що слід було взяти до уваги при визначенні розміру покарання, не підтверджені матеріалами кримінального провадження, а усі інші обставини, на які є посилання у скарзі, фактично були враховані судом першої інстанції.
А тому саме таке покарання, яке було призначене обвинуваченому, за своїм видом та розміром є справедливим та необхідним для виправлення і перевиховання обвинуваченого, попередження нових злочинів, враховуючи, зокрема і кількість вчинених ним кримінальних правопорушень.
З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_7 , а відтак його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Будь-яких інших передбачених законом підстав для зміни чи скасування постановленого по справі судового рішення відносно обвинуваченого судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

З огляду на наведене та керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а для засудженого, який утримується під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4