печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6592/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 03.03.2014 р. про відмову у визнанні потерпілим,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою порядку ст. 303 КПК України на постанову слідчого про відмову у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню №0000044.

В обґрунтування доводів та вимог скарги заявник посилається на те, що прокуратурою Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000044 за його заявою, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч.2 ст. 364 КК України.

Раніше, в порядку ст. 55 КПК України, він звернувся до прокуратури Київської області з заявою про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого.

Слідчим слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_5 його заява була розглянута, за результатами розгляду якої 03.03.2014 слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим.

ОСОБА_3 не погоджується із даною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, з урахуванням пояснень наданими в судовому засіданні, вважає, що діями працівників прокуратури Київської області йому завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України, так як відчував душевні страждання з приводу винесеної слідчим ОСОБА_6 постанови про його незаконний привід. Діями працівників міліції, які прибули до будинку, було принижено честь та гідність не тільки його, а і його дружини ОСОБА_7 , так як до цього часу виникає потреба пояснювати про непричетність до будь яких правопорушень.

Щодо необґрунтованості постанови, то він звертає увагу на те, що рішення слідчого є немотивованим, оскільки твердження слідчого, що 20.11.2012 року вступив в дію новий КПК України і виконати постанову Славутицького міського суду Київської області від 11.07.2012 року було неможливим є помилковим.

Відтак просить постанову скасувати та зобов`язати слідчого Слідчого Управління прокуратури Київської області залучити його, ОСОБА_3 до кримінального провадження №0000044 як потерпілого та допитати в якості потерпілого.

Представник прокуратури Київської області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Його неявка в силу ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Вислухавши доводи особи, яка подала скаргу, дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження №0000044, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

В свою чергу, статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Судовим розглядом встановлено, що 08.02.2014 до ЄРДР внесені відомості щодо зловживання службовим становищем працівниками прокуратури Київської області службовим становищем під час невиконання рішення Славутицького міського суду від 11 липня 2012 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.364 КК України, за номером кримінального провадження №0000044.

08.02.2014 до ЄРДР внесені відомості щодо умисного невиконання працівниками прокуратури Київської області рішення Славутицького міського суду від 11 липня 2012 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.382 КК України, за номером кримінального провадження №0000045.

Постановою прокуратури Київської області від 12 лютого 2014 року матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000044 та №0000045 об`єднані в одне провадження.

27.02.2014 ОСОБА_3 до прокуратури Київської області подана заява про визнання його потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні.

В свою чергу, 03.03.2014 слідчим в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_8 була винесена постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим. Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, вона мотивована виключно тим, що 20.11.2012 року вступив в дію новий КПК України і виконати постанову Славутицького міського суду Київської області від 11.07.2012 року було неможливим.

Більше того, сам заявник не був допитаний в рамках провадження, в той час як відомості до ЄРДР внесені саме за заявою ОСОБА_3 .

Крім того, слідчий суддя погоджується із доводами заявника щодо не відповідності вимогам ст. 55 КПК України постанови в частині наступного мотивування, що «діями працівників прокуратури Київської області ОСОБА_3 не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України», оскільки це суперечить вимогам ч. 5 ст. 55 КПК України, згідно якої лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеній у частині 1 цієї статті, слідчий виносить мотивовану постанову про відмову у визнанні його потерпілим, яка може бути оскаржена до слідчого судді. В іншому випадку доводи слідчого можуть бути покладені в основу прийняття рішення про ймовірне закінчення кримінального провадження за відсутності події чи складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя виносить ухвалу про скасування рішення слідчого або прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію або відмовити у задоволенні скарги.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає подану скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, в частині скасування постанови слідчого про відмову у визнанні його потерпілим скасувати, а в частині зобов`язанні слідчого визнати останнього потерпілим відмовити, оскільки ч. 7 ст. 55 КПК України передбачено винесення такої постанови виключно в тому разі, якщо особа не подавала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого. В решті випадків слід керуватися вимогами ч. 2 ст. 55 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 03.03.2014 р. про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 03.03.2014 р. про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №№0000044.

В решті вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1