Справа №487/352/16-к 28.01.2016 28.01.2016 28.01.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/30/16 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.2 ч.1 ст.309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2016 року, якою у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Негюнгри Республіки Саха Російської Федерації, без громадянства, без певного місяця проживання:
- обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
Підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 14 години 22 березня 2016 року.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.
Стверджує, що слідчий та прокурор не довели належними та допустимими доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам, а також взагалі не надали суду переконливих доказів існування ризиків, передбачених п.п.1,2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Вказує що ОСОБА_7 раніше не судимий, від органів досудового розслідування не переховується, а відсутність постійних місця проживання та джерела доходу не може слугувати достатньої підставою для висновку, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Дані щодо можливого впливу на потерпілу та свідка у матеріалах кримінального провадження відсутні, крім того свідок ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_10 вже допитані та за участі свідка проведено впізнання.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
Слідчим суддею визнано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у тому, що 22 січня 2016 року, близько 10 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні магазину № 415, розташованому на території Центрального ринку у м. Миколаєві, відкрито заволодів мобільним телефоном «Nokia 2015 Dual Sim», чим причинив майнову шкоду у розмірі 919 грн.
23.01.2016 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.2 ст.186 КК України.
Слідчим суддею зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 цього кримінального правопорушення підтверджується протоколами пред`явлення особи для впізнання від 02.01.2016 р. та поясненнями самого підозрюваного.
Задовольняючи клопотання, суд вказав, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, не має постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, знає місце роботи потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_9 , що дає можливість підозрюваному зустрічатись із потерпілим та свідком та змушувати їх змінити свої покази, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
При застосуванні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст.ст.177,178,183,194 КПК України.
З огляду на позицію апелянта, який у скарзі не наводить тверджень стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні злочину, та, враховуючи межі апеляційного розгляду, визначені ч.1 ст.404 КПК України, ухвала слідчого судді в цій частині не переглядалась.
Надані слідчим і прокурором докази обставин, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України ризики вчинення підозрюваним нових злочинів, незаконного впливу на потерпілих, переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначене покарання до 6 років позбавлення волі, у даний час притягується правоохоронними органами до кримінальної відповідальності за вчинення інших аналогічних злочинів (грабежу і крадіжки), не працює, без постійного місця проживання, постійних джерел для існування не має.
Ступінь цих ризиків є істотною, тому, як, вірно визнав слідчий суддя, інший більш м`який запобіжний захід їм запобігти не зможе.
Судом також, відповідно до ч.ч.1,5 ст.182 та ч.3 ст.183 КПК України, належно визначений розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та покладені обов`язки на підозрюваного у разі внесення цієї застави.
З такими висновками суд апеляційної інстанції погоджується, підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному, про що просить захисник, не вбачає.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, від правосуддя в інших кримінальних провадженнях не переховувався не істотні, оскільки ці обставини не є такими, що суттєво знижують ступінь наявних ризиків.
Доводи про те, що визначені слідчим суддею ризики взагалі відсутні, суперечать вище наведеному, обставинам провадження та характеристиці особи підозрюваного.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.405,407,422,424,532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2016 року у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: