Справа № 161/736/14-к
Провадження № 1-кс/161/231/14
У Х В А Л А

м. Луцьк 28 березня 2014 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю скаржника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк скаргу ОСОБА_3 на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 25.12.13 року старший слідчий СВ прокуратури Волинській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань(далі ЄРДР), постановив закрити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000320 від 28.11.12.

Одним із документів в матеріалах кримінального провадження № 0000320 від 28.11.12 року було чергове клопотання, написане ним власноручно в протоколі допиту черговому слідчому ОСОБА_4 щодо виконання постанови Луцького міськрайонного суду від 06.12.12 року у справі № 0308/19501/2012. Із отриманої постанови про закриття кримінального провадження від 25.12.13 він не знайшов відповідь на його клопотання. Постанова слідчого отримана ним особисто - 09.01.14 року.

21.01.11 року Волинський окружний адміністративний суд визнав незаконним та скасував наказ № 61-К про його звільнення, постановив поновити його на публічній службі в ВОУЛМГ, стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, при цьому поновлення на роботі та стягнення середнього .заробітку за один місяць підлягали до негайного виконання.

30.08.11 року Львівський апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу ВОУЛМГ залишив без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.11 року без змін.

30.09.11 року ухвалою Вищого адміністративного суду України за касаційною скаргою ВОУЛМГ № 865 від-15.09.11 року було відкрито касаційне провадження.

Пунктом 5 цієї ухвали, в задоволенні клопотання ВОУЛМГ про зупинення виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.11 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.08.11 року відмовлено.

19.10.11 року Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 3829/2011, за яким виконавча служба відкрила виконавче провадження ВП № 29398503.

19.12.2011 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Волинській області за № 4-37/9742 винесено подання про притягнення службових осіб ВОУЛМГ до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду. Факт умисного невиконання рішення суду, яке вступило в законну силу, встановив державний виконавець відділу примусового виконання ДВС Головного управління юстиції у Волинській області при виконанні примусового поновлення ОСОБА_3 на роботі.

15.09.12 року прокуратура Волинської області скасувала постанову ОСОБА_6 від 31.08.12 року, а матеріали перевірки були скеровані прокурору м. Луцька для організації проведення додаткової дослідної перевірки та прийняття рішення, з врахуванням Факту видачі наказу № 29-К Про поновлення на роботі ОСОБА_3 .

В постанові прокуратура області всю відповідальність за умисне невиконання рішення суду було покладено на начальника ВОУЛМГ ОСОБА_7 .

За поданням ДВС у Волинській області, по факту умисного невиконання рішення суду службовими особами ВОУЛМГ, за ознаками, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, старшим слідчим прокуратури м. Луцька ОСОБА_6 з 19.12.11 року по 20.11.12 року проводилися перевірки 19 пр-12 за фактом умисного невиконання рішення суду.

За цей час прокурор ОСОБА_6 постановив 5 постанов про відмову в порушенні кримінальної справи і всі вони були скасовані як незаконні

06.12.12 року постановою Луцького міськрайонного суду у справі № 0308/19501/2012 було скасовано п`яту постанову прокурора прокуратури м. Луцька ОСОБА_6 про відмову в порушенні кримінальної справи, а матеріали справи повернуто прокурору м. Луцька для вирішення питання про внесення даних відомостей до ЄРДР та здійснення досудового розслідування.

Суд вказав на недотримання вимог Кодексу (1960 року) працівниками прокуратури м. Луцька щодо відкриття кримінальної справи.

Постанова Луцького міськрайонного суду від 06.12.12 року про внесення відомостей до ЄРДР та здійснення досудового розслідування щодо злочину, кваліфікація якого умисне невиконання рішення суду і джерелом виявлення якого є ДВС у Волинській області, прокурором міста Луцька так і не виконана.

19.03.13 року листом № 114-111-12, а не постановою, як передбачає КПК України, старший прокурор прокуратури м. Луцька ОСОБА_8 на його клопотання щодо вирішення питання внесення відомостей в ЄРДР за поданням ДВС У Волинській області, на виконання Постанови Луцького міськрайонного суду від 06.12.12 року, відповів, що...постанова в даному випадку носить рекомендаційний характер.

18.07.13 року прокурор м. Луцька ОСОБА_9 на запит ТРК Аверс з приводу виконання постанови Луцького міськрайонного суду від 06.12.12 року, відповів конкретно, що ...прокуратурою м. Луцька не вирішувалося питання щодо внесення відомостей до ЄРДР.

Вважає, що така бездіяльність прокурора м. Луцька суперечить вимогам ст. 214 КПК України. Прокурор м. Луцька не виконав постанову суду щодо внесення до ЄРДР відомостей про умисне невиконання рішення суду та не забезпечив проведення досудового розслідування по факту умисного невиконання рішення суду.

Вважає, що всілякими махінаціями та перекручуваннями слідчі та прокурори вносили до ЄРДР недостовірні відомості, чим порушені його процесуальні права як потерпілого, передбачені Кодексом, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 1 ст. 303 Кодексу, він вимушений звернутись із скаргою до слідчого судді.

Порушенні його права на справедливий судовий розгляд і права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Просить постановити ухвалу щодо бездіяльності слідчого або прокурора про незабезпечення внесення до ЄРДР відомостей про правопорушення на виконання постанови Луцького міськрайонного суду від 06.12.12 року (справа № 0308/19501/2012), за поданням ДВС у Волинській області від 19.12.11 року вих. № 4-37/9742 та щодо забезпечення здійснення досудового розслідування, у відповідності вимог ст. 214 КПК України

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав у ній викладених. Просив скаргу задовольнити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні скаргу не визнали, вважають її безпідставною. Просили відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді скарги, дослідивши письмові матеріали скарги, приходжу до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України У кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

При розгляді скарги встановлено, що 06 грудня 2012 року постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області задоволено скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора прокуратури м. Луцька ОСОБА_6 від 19.11.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи. Матеріали направлено прокурору для вирішення питання про внесення даних в ЄРДР та здійснення досудового розслідування.

Також встановлено, що за державним виконавцем управління ДВС Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_10 за вхідним № 65-108748 від 21.12.2011 року було направлено прокурору м. Луцька ОСОБА_9 подання про притягнення службових осіб до кримінальної відповідальності в порядку ст. 382 КК України. В даному поданні державний виконавець просить вирішити питання про притягнення винних службових осіб Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України за умисне невиконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2011 року по справі № 2а-3529/10/0307.

Також встановлено, що стороною кримінального провадження, після отримання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2012 року взагалі не вчинялось будь-яких дій на виконання даної постанови. Також не вчинялося будь-яких дій щодо виконання подання відділу ДВС у відповідності до положень ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження». Твердження сторони кримінального провадження, що відомості про невиконання постанови суду від 06 грудня 2012 року вже внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 28.11.2012 року. Однак дане твердження не може прийматись до уваги, оскільки після винесення судом постанови і внесення подання державним виконавцем відділом ДВС будь-яких слідчих і процесуальних дій на виконання, як постанови суду, так і подання державного виконавця не вчинялося і вони залишились поза увагою сторони кримінального провадження. Так як вся увага була зосереджена на заяві ОСОБА_3 від 28.11.2012 року.

Приймаючи до уваги в викладене та враховуючи, що слідчим ОСОБА_11 взагалі не вчинялось будь-яких дій на виконання постанови суду від 06 грудня 2012 року та подання державного виконавця ДВС про притягнення службових осіб до кримінальної відповідальності в порядку ст. 382 КК України. А тому з таких обставин, приходжу до висновку про часткове задоволення скарги, визнання бездіяльності слідчого прокуратури м. Луцька ОСОБА_11 щодо не вчинення дій направлених на виконання постанови суду від 06.12.2012 року та зобов`язати вчинити дії.

При цьому не підлягає до задоволення вимога скаржника про визнання бездіяльності прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР протиправною. Так як у відповідності до п. 1.10 Положення «Про ЄРДР» лише слідчий наділений повноваженнями на внесення відомостей в ЄРДР.

Керуючись ст. 307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про незабезпечення внесення до ЄРДР відомостей про правопорушення на виконання постанови суду від 06.12.2012 року за поданням ДВС у Волинській області від 19.12.2011 року та забезпечення здійснення досудового розслідування задовольнити частково.

Визнати бездіяльність слідчого прокуратури м. Луцька ОСОБА_11 щодо не вчинення дій направлених на виконання постанови суду від 06.12.2012 року для забезпечення здійснення досудового розслідування за поданням ДВС у Волинській області від 19.12.2011 року та заяви ОСОБА_3 від 27.11.2012 року.

Зобов`язати старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 вчинити дії направлені на виконання постанови суду від 06.12.2012 року щодо здійснення

досудового розслідування з урахуванням подання ДВС у Волинській області від 19.12.2011 року та заяви ОСОБА_3 від 27.11.2012 року.

В решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала складена в повному об`ємі
03 квітня 2014 року