БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кп/356/51/15
Справа № 356/662/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2015 року Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000379 від 22 квітня 2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, 2007 року народження, пенсіонера, пільг та державних нагород не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягався,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта неповна загальна середня, неодруженого, не працюючого, малолітніх дітей на утриманні не має, пільг та державних нагород не має, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, останній раз 17 квітня 2006 року Березанським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Стороною обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у тому, що 21 квітня 2015 року близько 20 години 10 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу подвір`я, що розташоване по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив словесну сварку з незнайомим для нього чоловіком, а саме зі ОСОБА_9 .
В цей час до місця сварки на голосні викрики підійшов ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_10 , продовжуючи сварку ОСОБА_6 наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_9 , а останній в свою чергу, тримаючи пилку по металу в правій руці, наніс нею два удари в область голови ОСОБА_5 .
Після цього ОСОБА_10 , застосувавши фізичну силу, повалив ОСОБА_9 на землю, а ОСОБА_6 , завдаючи ударів кулаками рук в область голови ОСОБА_9 , вирвав з рук останнього пилку.
В подальшому, обурившись діями та поведінкою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , почали наносити йому удари ногами по кінцівках, тулубу та голові, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на обличчі, крововиливів у м`які тканини голови, закритої травми грудної клітини (синців грудної клітини, множинні переломи ребер з крововиливами в оточуючі ділянки тканин, подвійного перелому груднини, крововиливів у органи середньостіння, крововиливу у праву плевральну порожнину), синців верхніх та нижніх кінцівок, крововиливів у м`які тканини верхніх та нижніх кінцівок, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 105 від 01 липня 2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, які в даному випадку призвели до настання смерті.
Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 04 години 00 хвилин в сільськогосподарському приміщенні, розташованому на території подвір`я АДРЕСА_2 .
Нанесення ударів ногами в область голови та грудної клітини і наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок між цими ударами та отриманням ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть, свідчать, на думку сторони обвинувачення, про спрямованість умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Їхні дії сторона обвинувачення кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України кожного як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині заперечував, вказавши, що близько 20 години 21 квітня 2015 року, відійшовши від магазину, у якому купив та випив 1 пляшку пива, з провулку Романівського у м. Березань почув крики про те, що впіймали крису, тому поспішив у той провулок, де побачив разом із ОСОБА_6 незнайомого чоловіка, на вигляд 50-55 років, середньої статури. ОСОБА_6 сказав, що спіймали чоловіка, який намагався вкрасти металеві стовпчики. ОСОБА_5 вказував, що у провулку відсутнє освітлення, тому він намагався запалити сірники, щоб роздивитися обличчя незнайомого чоловіка. Однак той чоловік, тримаючи в руках металеву пилку, двічі вдарив ОСОБА_5 нею по голові, від чого в останнього потекла кров. Разом з ОСОБА_6 вони відібрали пилку, після чого ОСОБА_5 відповз до дороги, де посидівши на узбіччі і прийшовши у себе, сів на велосипед і поїхав додому, на місці пригоди залишалися ОСОБА_6 та незнайомий чоловік, з яким трапився вказаний конфлікт.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині заперечував, вказавши, що між ним та раніше незнайомим йому чоловіком близько 20 години 21 квітня 2015 року дійсно виник конфлікт, у результаті якого він наніс тому чоловікові декілька ударів по обличчю відкритою долонею, що на думку обвинуваченого, у жодному разі не могло призвести до тих наслідків, які зазначені в обвинувальному акті. Також вказував, що 21 квітня 2015 року він разом зі своєю знайомою ОСОБА_11 прийшов в гості до брата ОСОБА_10 у АДРЕСА_2 . Поспілкувавшись, вони зібралися йти додому. Вийшовши з будинку, ОСОБА_6 побачив незнайомого чоловіка, який копав газову трубу, тому спитав, що той робить. Чоловік відповів, що нічого, тоді ОСОБА_6 почав кричати, що впіймав крису. На його крики вийшов брат ОСОБА_10 та приїхав ОСОБА_5 . ОСОБА_6 вказував, що вдарив долонею по обличчю того чоловіка. ОСОБА_5 підійшов ближче і хотів роздивитися потерпілого, однак той чоловік двічі вдарив ОСОБА_5 металевою пилкою по голові, після чого в останнього потекла кров. ОСОБА_6 вказує, що він разом зі своїм братом ОСОБА_10 повалили незнайомого чоловіка на землю і відібрали в нього пилку, яку потім ОСОБА_6 кудись закинув. Також ОСОБА_6 зазначав, що його брат ОСОБА_10 та співмешканка ОСОБА_11 перебували на відстані близько 20 метрів від бійки, та враховуючи відсутність освітлення та темну пору доби нічого бачити не могли. Потім ОСОБА_10 підбіг до місця бійки і намагався розборонити ОСОБА_6 і потерпілого. Окрім цього ОСОБА_6 зазначав, що ОСОБА_5 того чоловіка взагалі не бив, а сам він наніс декілька ударів відкритою долонею по обличчю перед тим, як забрати у потерпілого з рук металеву пилку. Куди подівся з місця бійки ОСОБА_5 ОСОБА_6 не пам`ятає, однак вказує, що коли він пішов до брата в будинок, чоловік, з яким відбулася бійка, залишався самостійно стояти на дорозі, а вийшовши за декілька хвилин з будинку, того чоловіка вже не було.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що він є родичем обвинуваченого ОСОБА_6 21 квітня 2015 року до нього в гості прийшов ОСОБА_6 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 . Через деякий час гості пішли додому. Свідок достеменно не пам`ятає коли саме, але того ж вечора ОСОБА_11 повернулася в будинок і повідомила, що хтось краде металеві стовпчики. Вийшовши на вулицю свідок побачив разом з ОСОБА_6 незнайомого чоловіка. ОСОБА_6 запропонував піти подивитися, що саме намагався викрасти той чоловік, на що останній погодився, і вони відійшли декілька метрів від дороги. Потім ОСОБА_6 почав кричати і на крик прийшов ОСОБА_5 . Незнайомий чоловік вдарив ОСОБА_5 металевою пилкою по голові, від чого в останнього пішла кров. Свідок повернувся додому, щоб знайти чим перемотати голову ОСОБА_5 , а коли повернувся, то ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і незнайомий чоловік були вже на дорозі, хлопці хотіли викликати міліцію. Зрозумівши, що конфлікт вичерпано, свідок, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зайшли до нього в будинок, де пробули певний час, скільки саме свідок не пам`ятає. Також свідок зазначав, що він не бачив, щоб ОСОБА_5 наносив незнайомому чоловіку удари, лише бачив, як ОСОБА_6 вдарив незнайомого чоловіка один раз долонею по голові. Відповідаючи на запитання сторони захисту свідок зазначив, що під час проведення слідчого експерименту 14 липня 2015 року він був у нетверезому стані.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона є співмешканкою ОСОБА_6 21 квітня 2015 року вона разом з ОСОБА_6 прийшла в гості до його брата ОСОБА_10 , коли стемніло вони пішли додому. Вийшовши на вулицю почули, що хтось шарудить, ОСОБА_6 сказав, що спіймали щура і попросив, щоб вона покликала ОСОБА_10 . Також свідок вказує, що вона бачила, як ОСОБА_6 відкритою долонею вдарив незнайомого чоловіка по обличчю, потім прибіг ОСОБА_5 і тричі вдарив того чоловіка в груди, а той чоловік вдарив ОСОБА_5 пилкою по голові. Все це відбувалося на відстані близько 20 метрів від неї. Потім ОСОБА_5 перетягнув того чоловіка до дороги і там ще раз вдарив його по спині, бив лише руками. Також вказувала, що ОСОБА_6 і ОСОБА_10 намагалися розборонити ОСОБА_5 та того чоловіка. Після конфлікту свідок разом зі співмешканцем та його братом зайшли в будинок останнього, незнайомий чоловік залишився стояти на дорозі, а ОСОБА_5 пішов в магазин за вином. Через декілька хвилин ОСОБА_5 прийшов у будинок ОСОБА_10 і повідомив, що того чоловіка уже немає на дорозі. Також свідок зазначає, що під час слідчого експерименту 14 липня 2015 року вона була твереза, хоча не виключає можливості, що вживала пиво.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала, що потерпілий ОСОБА_9 її колишній чоловік, з яким вони розлучилися близько 4 років тому, однак проживали разом і вели спільне господарство по АДРЕСА_3 . 21 квітня 2015 року ОСОБА_9 увечері вирішив прогулятися і збирався йти на кладовище, щоб подивитися на огорожу могилки чоловіка сестри ОСОБА_12 , коли він пішов, на вулиці було ще світло, про те, що чоловік увечері не повернувся додому, свідок не знала. 22 квітня 2015 року увечері, виявивши, що ОСОБА_9 так і не повернувся додому, вона подзвонила в міліцію і на другий день, 23 квітня 2015 року її повезли в морг в м. Яготин на впізнання, де вона в померлому впізнала ОСОБА_9 25 квітня 2015 року їй видали в морзі його труп, після чого відбулися похорони.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_13 суду показав, що він був присутній при виявленні трупа, бачив сліди волочіння, але сказати, чи потерпілий сам повз, чи його волочили, він не може, допускаючи, що померлий після отриманих тілесних ушкоджень міг переміщатися до втрати свідомості. Також вказував, що смерть потерпілого настала від сумісної тупої травми в декількох частинах тіла, тому не можливо сказати від якого саме удару настали наслідки у вигляді смерті, розмежувати кожну травму і її наслідок неможливо, тому по окремості кожне ушкодження не можна оцінити. Відповідаючи на запитання сторони захисту експерт повідомив, що закрита травма грудей, яка виявлена у потерпілого, однозначно підпадає під визначення тяжкого тілесного ушкодження, однак її отримання від падіння та удару об землю неможливе, лише від удару тупим твердим предметом (предметами) або від удару об такий предмет (предмети), ними можуть бути рука, нога, палиця і т.д. Відносно черепно-мозкової травми у потерпілого експерт повідомив, що вона могла бути отримана від удару об землю, однак у даному випадку це лише його припущення. Також вказував, що тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілого, могли бути отримані і внаслідок ДТП, однак, оскільки в постанові про призначення судово-медичної експертизі питання про настання смерті у результаті ДТП не ставилося, то експерт давав відповіді лише на поставлені питання. Окрім цього зазначив, що в область грудини потерпілому було нанесено 5-6 ударів.
Аналізуючи показання обвинувачених, свідків, експерта, письмові докази, суд дійшов до наступних висновків.
З показань обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 встановлено, що 21 квітня 2015 року близько 20 години у АДРЕСА_4 ОСОБА_6 виявив чоловіка, який на його думку, намагався викрасти металевий стовпчик, використовуючи для цього пилку по металу. Намагаючись перешкодити цьому, ОСОБА_6 ударив незнайомого йому раніше чоловіка відкритою долонею по голові і став кричати, що впіймав щура. У той же час свідок ОСОБА_11 повернулася в будинок АДРЕСА_2 і покликала брата обвинуваченого свідка ОСОБА_10 , також на крик під`їхав на велосипеді обвинувачений ОСОБА_5 Намагаючись роздивитися обличчя незнайомого чоловіка, ОСОБА_5 намагався присвітити сірниками, однак незнайомий чоловік двічі вдарив ОСОБА_5 металевою пилкою по голові, в результаті чого у ОСОБА_5 потекла кров, отримані тілесні ушкодження в подальшому експертом у висновку № 58 від 15 травня 2015 року оцінені як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (а.с. 92). Обвинувачений ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_10 відібрали у чоловіка металеву пилку, після чого ОСОБА_6 викинув її.
Таким чином, у судовому засіданні знайшли підтвердження показання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в частині нанесення ОСОБА_6 незнайомому чоловікові удару відкритою долонею по голові, а також нанесення незнайомим чоловіком ОСОБА_5 двох ударів металевою пилкою по голові, у результаті чого з голови останнього потекла кров.
Суд звернув увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_11 перебувають у близьких стосунках (співмешканці), однак попри це свідок вказала, що вона чітко бачила, як ОСОБА_6 наніс удар відкритою долонею по обличчю незнайомому чоловікові, а ОСОБА_5 у свою чергу, вдарив того чоловіка тричі в грудину і один раз по спині. Також суд бере до уваги пояснення експерта ОСОБА_13 , який зазначав, що в область грудини потерпілого було нанесено 5-6 ударів. Досліджуючи висновок експерта № 105 від 01 липня 2015 року судом встановлено, що окрім травм на голові та тулубі у потерпілого були виявлені травми на верхніх і нижніх кінцівках, а саме крововиливи у м`які тканини лівого стегна у проекції вищеописаного синця, який поширюється на підшкірно жирову клітковину та м`язи розміром 20х15 см. Також виявлені крововиливи у м`які тканини та м`язи у ділянці лівої гомілки по передній та зовнішній поверхні. майже на всьому протязі. Аналогічний крововилив у ділянці правої гомілки. Аналогічні крововиливи по задній поверхні лівого передпліччя розміром 15х10 см (а.с. 89-91).
Аналізуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_5 окрім трьох ударів в область грудини та одного удару по спині, про які зазначала свідок ОСОБА_11 , а також ОСОБА_6 окрім удару відкритою долонею по голові, про який зазначав він сам, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , наносили решту ударів по голові, тулубу та кінцівкам потерпілого. Встановлення, хто ж саме і які ушкодження наносив потерпілому має важливе значення для встановлення вини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інкримінованому їм злочині, адже настання смерті ОСОБА_9 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із повною сукупністю усіх отриманих ним тілесних ушкоджень у період з 20 години 21 квітня 2015 року по 04 годину 22 квітня 2015 року.
Статтею 86 КПК України закріплено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих. У свою чергу відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відомості стосовно повноважень слідчих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 у даному кримінальному провадженні, зазначені у витягу з кримінального провадження № 0000379 (а.с. 158) суд оцінює критично, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. На виконання вказаної норми начальником СВ Баришівського РВ ОСОБА_21 доручено проведення досудового розслідування старшому слідчому СВ Баришівського РВ ОСОБА_22 (а.с. 6). Відомостей про повноваження інших вищезазначених слідчих чи створення слідчої групи у даному кримінальному провадженні суду надані не були.
Таким чином, протоколи огляду місця події від 22 квітня 2015 року, складені заступником начальника СВ Баришівського РВ ОСОБА_19 (а.с. 56-60, 67-70), протокол огляду місця події від 22 квітня 2015 року, складений слідчим СВ Баришівського РВ ОСОБА_20 (а.с. 63-65), протокол пред`явлення трупа для впізнання від 25 квітня 2015 року, складений слідчим СВ Баришівського РВ ОСОБА_14 (а.с. 75-76), постанова про призначення судово-медичної експертизи від 22 квітня 2014 року, винесена заступником начальника СВ Баришівського РВ ОСОБА_19 (а.с. 87-88), протоколи затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22 квітня 2015 року, складені старшим слідчим СВ Баришівського РВ ОСОБА_17 (а.с. 93-97, 101-105), письмові повідомлення про підозру, складені та вручені цим же слідчим (а.с. 98-100, 106-108) суд визнає недопустими доказами, оскільки вони отримані особами, які не мали процесуального статусу слідчого у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно з ч. 3 ст. 99 КПК України сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.
Сторонам кримінального провадження судом було роз`яснено положення статей 7, 22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Наголошено, що під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Попри вище викладене сторона обвинувачення відмовилася надати суду оригінали висновків судово-психіатричної експертизи № 246 та № 247 (а.с. 127-131, 132-135) та оригінал лікарського свідоцтва про смерть № 105 від 22 квітня 2015 року (а.с. 167). Окрім відсутності оригіналів вказаних документів, з поданих суду копій вбачається, що на жодному з них не стоять підписи осіб, які його виготовляли, а також відсутні відтиски печаток установ, що видавали вказані документи. Прокурор зазначав, що суд за власної ініціативи у разі потреби може витребувати від вказаних установ оригінали документів.
Така позиція сторони обвинувачення не відповідає нормам чинного процесуального законодавства та практиці Європейського суду з прав людини, який у п. 25 свого Рішення у справі «Капо проти Бельгії» зазначив, що «…в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати в світлі п. 2 ст. 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення».
Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. У свою чергу, суб`єктом злочину, відповідно до ч. 1 ст. 18 КК України є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.
Відсутність інформації про осудність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на час скоєння інкримінованого їм діяння, з урахуванням того, що сумніви з приводу їх осудності виникли у слідчого під час досудового слідства, що й стало причиною призначення психіатричної експертизи, позбавляє суд можливості однозначно, поза розумними сумнівами встановити наявність чи відсутність у діяннях обвинувачених складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
У частинах 1-4 статті 17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим і (або) що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
За таких обставин, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно виправдати у зв`язку із недоведеністю їх участі у вчиненні злочину та за відсутністю у їх діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Дане судове рішення не є перешкодою для повного і достовірного встановлення обставин злочину, особи чи осіб, котрі це скоїли, юридичної оцінки дій такої особи (осіб), та притягнення до кримінальної відповідальності, виходячи із фактично і достовірно встановлених всіх обставин події.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі ст. 11, 18, ч. 2 ст. 121 КК України, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Капо проти Бельгії», керуючись ст. 7, 17, 22, 39, 40, 84, 86, 99, 100, 373, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та виправдати.
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та виправдати.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.
Вирок вступає в законну силу через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення за умови, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1