АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 та обвинуваченої ОСОБА_11 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року щодо ОСОБА_11 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченої ОСОБА_11 , -

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, та їй призначено за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.; за ч. 1 ст. 364 КК України в редакції Закону №3207-VI у виді обмеження волі строком на один рік зі штрафом у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_11 звільнено від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, в редакції Закону №3207-VI, у зв`язку з закінченням строків давності..
За даним вироком суду ОСОБА_11 засуджена за вчинення злочинів за таких обставин.
Згідно із наказом №151-к від 16.09.2010 року начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву ОСОБА_11 була призначена на посаду головного спеціаліста відділу укладання договорів оренди нерухомого державного майна. Наказом №2-к від 11.01.2010 року начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву ОСОБА_11 присвоєно 13 ранг державного службовця (шоста категорія).
Таким чином, ОСОБА_11 , перебуваючи з 16.09.2010 року на посаді головного спеціаліста відділу укладання договорів оренди нерухомого державного майна регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, являлась працівником державного органу і була наділена правом у межах своєї компетенції ставити вимоги юридичним і фізичним особам щодо надання необхідного переліку документів, визначених Наказом «Про порядок проведення конкурсу на право оренди нерухомого державного майна», затвердженого Фондом держмайна України 13.10.2004 року за №2149 та Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 за № 2269-XII, які мали бажання отримати в оренду державне майно, незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, тобто являлась службовою особою.
Так, 09.11.2010 року до ОСОБА_11 , як до працівника відділу укладання договорів оренди нерухомого державного майна регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, звернувся представник ТОВ «Офіс-Престиж» (код за ) із листом-зверненням за вих. №20/10 від 20.10.2010 року про намір взяти в оренду майно, що належить до державної власності, а саме: приміщення загальною площею 44,2 кв.м., розміщене на шостому поверсі будівлі по вул. Попудренка, 54 у м. Києві. Згідно із Наказом «Про порядок проведення конкурсу на право оренди нерухомого державного майна», затвердженого Фондом держмайна України 13.10.2004 року за №2149 та Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 року за № 2269-XII, представником ТОВ «Офіс-Престиж» (код за ) разом із цим було додано до листа довідку за №1-7/391 від 08.11.2010 року від балансоутримувачам - ДП «Український державний науково-виробничий інститут зйомок міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха» про підтвердження намірів здати в оренду ТОВ «Офіс-Престиж» (код за ) указаний об`єкт оренди; узгоджений висновок від 03.03.2011 року про технічний стан орендованого приміщення; копію протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ «Офіс-Престиж» про заснування Товариства та обрання директора; копію довідки про взяття на облік платника податків за №53526 від 08.12.2009 року, копію фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва від 11.02.2011 року, копію свідоцтва №100260574 про реєстрацію платника податку на додану вартість; копію довідки АБ №244560 з ЄДРПОУ; копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №647344; копію статуту ТОВ «Офіс-Престиж» та інші обов`язкові документи, визначені відомчими наказами. Переглянувши весь перелік документів, ОСОБА_11 поставила відмітку про їх повний перелік і в подальшому, дотримуючись процедури, визначеної Наказом «Про порядок проведення конкурсу на право оренди нерухомого державного майна», затвердженого Фондом держмайна України 13.10.2004 року за №2149 та Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 року за № 2269-XII, підготовлювала документи необхідні для проведення процедури укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності. По закінченні зазначеної процедури, 25.02.2011 року протоколом №2 засідання конкурсної комісії щодо розгляду матеріалів і пропозиції учасника конкурсу, було вирішено укласти договір оренди нерухомого державного майна - нежитлове приміщення загальною площею 44,2 кв.м., яке розташоване на шостому поверсі будівлі по вул. Попудренка, 54 у м. Києві та перебуває на балансі ДП «Український державний науково-виробничий інститут зйомок міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха», з єдиним заявником - ТОВ «Офіс-Престиж» (код за ), пропозиція якого відповідала умовам конкурсу. На підставі такого рішення, ОСОБА_11 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу укладання договорів оренди нерухомого державного майна регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, підготувала бланк договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності - приміщення загальною площею 44,2 кв.м., розміщене на шостому поверсі будівлі по вул. Попудренка, 54 у м. Києві між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (код за ) і ТОВ «Офіс-Престиж» та передала його разом із іншими документами ОСОБА_15 як начальнику відділу укладання договорів оренди нерухомого державного майна Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву для ознайомлення і перевірки.
ОСОБА_15 , матеріали кримінального провадження відносно якої закрито та застосовано Закон України «Про амністію у 2011 році» відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2014 року, ознайомившись із переліком наданих документів і встановивши, що вони повністю відповідають вимогам Наказу «Про порядок проведення конкурсу на право оренди нерухомого державного майна», затвердженого Фондом держмайна України 13.10.2004 року за №2149 та Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від10.04.1992 року за № 2269-XII, поставила свій підпис на бланку договору, відображаючи таким чином наявність підстав для укладання керівництвом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву договору із ТОВ «Офіс-Престиж» та передала всі ці документи заступнику начальника регіонального відділення - ОСОБА_16 для ознайомлення. Надалі, у невстановлений слідством день у березні місяці 2011 року до ОСОБА_11 звернувся представник ТОВ «Офіс-Престиж» із питанням щодо наявності проблем, які затягують підписання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності із їх Товариством. У зв`язку із цим, ОСОБА_11 в цей же день звернулась до свого безпосереднього керівника ОСОБА_15 . У цей час у ОСОБА_15 , яка знаходилась у приміщенні по бульв. Шевченка, 50-Г у м. Києві виник кримінально-протиправний намір, спрямований на використання службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, а сааме: заволодіння грошима ТОВ «Офіс-Престиж» шляхом обману за попередньою змовою групою осіб. Для втілення свого задуму, ОСОБА_15 , перебуваючи на посаді начальника відділу укладання договорів оренди нерухомого державного майна Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, і виконуючи обов`язки, які випливають в організації та здійсненні контролю за виконанням підлеглими співробітниками своїх службових обов`язків, тобто являючись службовою особою, яка має владні повноваження щодо працівників указаного відділу, де працювала ОСОБА_11 , у невстановлений слідством час 30.03.2011 року у приміщенні Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву за адресою:м. Київ, бульв. Шевченка, 50-Г, діючи умисно з корисливих мотивів, та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, повідомила ОСОБА_11 , що договір оренди нерухомого майна, яке належить до державної власності - приміщення загальною площею 44,2 кв.м., розміщене на шостому поверсі будівлі по АДРЕСА_2 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву і ТОВ «Офіс-Престиж», знаходиться в кабінеті заступника начальника регіонального відділення ОСОБА_16 та для його підписання, ТОВ «Офіс-Престиж» має надати окремо грошові кошти в сумі 600 доларів США для ОСОБА_16 , тому якщо не виконати дану вказівку, можна втратити роботу по різноманітним причинам. Про дану вимогу ОСОБА_11 має сповістити представника ТОВ «Офіс-Престиж», в подальшому отримати від нього кошти і передати їх ОСОБА_15 . У ОСОБА_11 , яка в цей час перебувала на посаді головного спеціаліста відділу укладання договорів оренди нерухомого державного майна Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, виник мотив, спрямований отримати вигоду немайнового характеру від керівництва її відділу ОСОБА_15 та заступника регіонального відділення ОСОБА_16 , обумовлену зарученням підтримки керівництва по службі, бажанням отримати взаємну допомогу, а також збереженням робочого місця, у зв`язку із чим, ОСОБА_11 надала свою згоду в повідомленні представника ТОВ «Офіс-Престиж» щодо надання грошових коштів в розмірі 600 доларів США за підписання договору та подальшого їх отримання, вступивши таким чином у кримінально-протиправну змову із ОСОБА_15 .

Надалі, 31.03.2011 року о 10 год., перебуваючи у каб. № 212 у приміщенні Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву за вище вказаною адресою, ОСОБА_11 , відповідно до попередньої домовленості із учасницею кримінально-протиправної змови ОСОБА_15 , діючи із прямим умислом в інтересах третіх осіб, та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, а саме: з метою в майбутньому заволодіти коштами шляхом обману, що мало надати ТОВ «Офіс-Престиж» в інтересах керівництва Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву за укладення договору, повідомила представника ТОВ «Офіс-Престиж» про необхідність сплатити кошти в сумі 600 доларів США за підписання договору оренди нерухомого майна, яке належить до державної власності - приміщення загальною площею 44,2 кв.м., розміщене на шостому поверсі будівлі по вул. Попудренка, 54 у м. Києві між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву і ТОВ «Офіс-Престиж». Указану вимогу представник ТОВ «Офіс-Престиж» сповістив директора підприємства ОСОБА_17 , який в подальшому 07.04.2011 року видав довіреність на ім`я ОСОБА_18 на отримання договору оренди нерухомого майна, яке належить до державної власності, а також ведення переговорів із працівниками регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву з приводу його укладення.
07.04.2011 року ОСОБА_15 , достовірно знаючи, що договір оренди нерухомого майна, яке належить до державної власності між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву і ТОВ «Офіс-Престиж» вже підписаний, діючи із прямим умислом та корисливим мотивом, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, шляхом обману, з метою в майбутньому безпосередньо заволодіти коштами в сумі 600 доларів США, наданими ТОВ «Офіс-Престиж» за укладення договору оренди нерухомого майна, яке належить до державної власності, знаходячись на робочому місці у приміщенні Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву на бульв. Шевченка, 50-Г у м. Києві сказала ОСОБА_11 повідомити представнику указаного Товариства ОСОБА_18 про умови підписання договору. Цього ж дня, тобто 07.04.2011 року о 14 год., перебуваючи поряд із будівлею Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву по бульв. Шевченка, 50-Г у м. Києві ОСОБА_11 , діючи із прямим умислом в інтересах третіх осіб, та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з метою в майбутньому заволодіти коштами шляхом обману, що мало надати ТОВ «Офіс-Престиж» в інтересах керівництва Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву за укладення договору, відповідно до попередньої домовленості із учасницею кримінально-протиправної змови ОСОБА_15 , повідомила представника ТОВ «Офіс-Престиж» (код за ) ОСОБА_18 про необхідність передати їй особисто гроші в розмірі 600 доларів США за підписання договору оренди нерухомого майна, яке належить до державної власності - приміщення загальною площею 44,2 кв.м., розміщене на шостому поверсі будівлі по вул. Попудренка, 54 у м. Києві між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву і ТОВ «Офіс-Престиж».
08.04.2011 року приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_18 , вважаючи, що дії ОСОБА_11 є незаконними, звернувся із заявою про злочин, що готується, у правоохоронні органи.
В подальшому, 08.04.2011року о 15 год. 45 хв., ОСОБА_18 , відповідно до досягнутої з ОСОБА_11 домовленості прибув до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву за адресою: м. Київ, бул. Шевченка, 50-Г, де зустрівся з останньою та в подальшому із ОСОБА_15 в її кабінеті. ОСОБА_15 , достовірно знаючи, що її дії є незаконними, боячись відповідальності у майбутньому, а також володіючи інформацією, що договір оренди нерухомого майна, яке належить до державної власності між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву і ТОВ «Офіс-Престиж» вже підписаний, діючи умисно з корисливих мотивів, та, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби з метою в майбутньому безпосередньо заволодіти коштами в сумі 600 доларів США, наданими представником ТОВ «Офіс-Престиж» за укладення договору оренди нерухомого майна, яке належить до державної власності, знаходячись на робочому місці у приміщенні Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву на бульв. Шевченка, 50-Г у м. Києві сказала ОСОБА_11 вийти на вулицю і отримати від представника указаного Товариства ОСОБА_18 грошову винагороду в розмірі 600 доларів США за вчинення зазначених дій та передати йому ксерокопію вище вказаного договору. Виконуючи прохання ОСОБА_15 , ОСОБА_11 відповідно до укладеної домовленості, діючи із прямим умислом в інтересах третіх осіб, та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, маючи в дійсності мотив, спрямований отримати вигоду немайнового характеру від керівництва її відділу ОСОБА_15 , та заступника регіонального відділення ОСОБА_16 , обумовлену зарученням підтримки керівництва по роботі, бажанням отримати взаємну допомогу по службі, а також збереженням робочого місця, з метою допомогти обернути на користь керівництва Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву чуже майно - гроші, що належать представнику TOB «Офіс-Престиж» ОСОБА_18 , перебуваючи біля будинку за адресою: м. Київ, бульв. Шевченка, 50-Г у м. Києві, 08.04.2011 приблизно о 15 год. 45 хв., отримала від ОСОБА_18 гроші в сумі 600 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 08.04.2011 року тотожно 4 778, 82 грн.
Після цього, ОСОБА_11 , у цей же день отримані кошти в сумі 600 доларів США передала ОСОБА_15 , після чого остання стала їх зберігати при собі, таким чином, отримавши можливість їх використати на власний розсуд.
Вчиненими діями, ОСОБА_11 заподіяла істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам, яка полягає у підриві авторитету та престижу Фонду державного майна України, а саме: створення в громадськості негативної уяви щодо службових осіб органів Фонду державного майна України, їх корумпованості, недотримання ними у своїй службовій діяльності та нехтуванні нормами чинного законодавства. Крім того, здійснила пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_10 та обвинувачена ОСОБА_11 просять вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року скасувати часткового та виправдати ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з відсутністю у її діях складу інкримінованого кримінального правопорушення.
При цьому в апеляції зазначено, що обвинувачена ОСОБА_11 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, та погоджується з вироком суду в цій частині.
Однак, апелянти не погоджуються з вироком суду щодо засудження ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України.
Вважають, що із встановлених судом фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_11 діяла за вказівкою свого безпосереднього керівника - начальника відділу ОСОБА_15 . При отриманні 600 доларів США від ОСОБА_18 і передачі їх ОСОБА_15 , ОСОБА_11 не знала, хто саме і яким чином використає отримані кошти, будь-якої домовленості у неї з ОСОБА_15 щодо отримання особистої матеріальної та іншої нематеріальної користі, вигоди та інших благ від цих неправомірних дій не було. Не виконати вищевказану вказівку свого безпосереднього керівника вона не могла.
Показання обвинуваченої ОСОБА_11 підтвердила й ОСОБА_15 , яка неодноразово у суді стверджувала, що вказаними грошовими коштами вона не збиралась ділитись з ОСОБА_11 , будь-якої винагороди за це їй не обіцяла і не повідомляла їй про фактичний намір використати ці кошти для власних потреб.
З огляду на викладене, на думку апелянтів, у діях ОСОБА_11 відсутній особистий корисливий мотив, що є обов`язковою складовою суб`єктивної сторона шахрайства, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Посилання суду у вироку на те, що у ОСОБА_11 був в дійсності мотив отримання винагороди немайнового характеру будь-якими доказами в ході судового розгляду справи встановлено не було, а тому в цій частині засудження ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України є безпідставним і її необхідно виправдати.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинувачену, які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши докази, заслухавши виступи сторін у судових дебатах і останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а вирок суду необхідно змінити, виходячи з таких підстав.
Переглядаючи вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року щодо ОСОБА_11 в межах апеляційної скарги, колегія суддів, перевіривши в судовому засіданні апеляційної інстанції докази, зазначені в апеляційній скарзі, а саме: допитавши обвинувачену ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_15 , дійшла до висновку про те, що дії ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України у вироку суду кваліфіковані невірно.
Так, згідно з вироком суду дії ОСОБА_11 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, як пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
При цьому суд послався на показання обвинуваченої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_11 була обізнана щодо неправомірності вимоги грошових коштів у ТОВ «Офіс-Престиж», при цьому погодилась виконати вказівку ОСОБА_15 щодо отримання грошових коштів від потерпілого та подальшої їх передачі керівництву.
Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачена ОСОБА_11 та особа, відносно якої кримінальне провадження було закрито на підставі Закону України «Про амністію у 2011 році» - ОСОБА_15 , ніколи не давали показань про те, що між ними існувала попередня змова, направлена на заволодіння коштами ТОВ «Офіс-Престиж», в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б підтверджували таку змову, та у вироку суду такі докази також не наведені.
Отже, у суду не було підстав для кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 190 КК України за ознакою заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляції обвинуваченої та її захисника про те, що ОСОБА_11 не мала корисливого мотиву, відмічає, що вироком суду не встановлено наявність такого мотиву у ОСОБА_11 при вчиненні нею дій, пов`язаних з передачею коштів ТОВ «Офіс-Престиж» ОСОБА_15 , яка мала намір присвоїти ці кошти, тобто діяла з корисливим мотивом.
За відсутності корисливого мотиву дії особи неможливо кваліфікувати за ст. 190 КК України.
У вироку суду зазначено, що ОСОБА_11 була обізнана про неправомірні дії ОСОБА_15 щодо отримання грошей від ТОВ «Офіс-Престиж» та отримала гроші від представника ТОВ «Офіс-Престиж», маючи в дійсності мотив, спрямований отримати вигоду немайнового характеру від керівництва, обумовлену зарученням підтримки керівництва по роботі, бажанням отримати взаємну допомогу по службі, а також збереженням робочого місця, з метою допомогти обернути ці кошти на користь керівництва Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву. Після цього ОСОБА_11 у цей же день передала гроші ОСОБА_15 (т. 2, а. п. 237).
Висновок, викладений у вироку суду щодо обізнаності ОСОБА_11 у характері дій ОСОБА_15 та мотиву, яким керувалась ОСОБА_11 , підтверджується зібраними у провадженні доказами, зокрема, показаннями самої обвинуваченої та показаннями ОСОБА_15 .
Про обізнаність у неправомірних діях ОСОБА_15 по заволодінню коштами ТОВ «Офіс-Престиж» обвинувачена ОСОБА_11 підтвердила і в судовому засіданні апеляційної інстанції та вказала на те, що погодилась виконати вказівку свого керівника, тобто ОСОБА_15 , боячись можливих негативних наслідків у майбутньому, а також підтримки керівництва при збереженні робочого місця.
Допитана в судовому засіданні апеляційної інстанції особа, відносно якої кримінальне провадження було закрито по амністії - ОСОБА_15 , пояснила, що вона, бажаючи заволодіти коштами ТОВ «Офіс-Престиж», не хотіла сама безпосередньо брати ці кошти у представника товариства, бо боялася, а хотіла це зробити, за її висловом, «руками ОСОБА_11 », але при цьому не мала наміру передавати ОСОБА_11 частину коштів.
Таким чином, з показань ОСОБА_11 та ОСОБА_15 убачається, що ОСОБА_11 , усвідомлюючи те, що вона сприяє вчиненню злочину її керівником ОСОБА_15 , умисно вчинила дії, направлені на усунення перешкод вчинення злочину ОСОБА_15 .
Така суб`єктивна сторона злочину притаманна пособництву, яке згідно з пред`явленим ОСОБА_11 обвинуваченням, було кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України.
З урахуванням встановлених судом обставин, за наявності викладених у вироку вищезгаданих доказів, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_11 як пособника, із застосуванням положень ст. 27 КК України були кваліфіковані правильно.
Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із кваліфікацією дій ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, виходячи з встановлених судом обставин.
Насамперед, колегія суддів зауважує, що кваліфікація дій особи за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України можлива за умови, що пособник усвідомлює, що він сприяє вчиненню злочину кільком співучасникам, які перебувають між собою у змові.
У даному кримінальному провадженні не встановлено, що ОСОБА_15 , якій ОСОБА_11 сприяла у вчиненні злочину, перебувала у злочинній змові з іншими особами. За таких обставин немає підстав вважати, що умислом ОСОБА_11 охоплювалась кваліфікуюча ознака, передбачена ч. 2 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Отже, дії ОСОБА_19 необхідно кваліфікувати за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України, як пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду відносно ОСОБА_19 підлягає зміні в частині кваліфікації її дій, а саме дії обвинуваченої слід перекваліфікувати з ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України.
У зв`язку з перекваліфікацією дій обвинуваченої ОСОБА_11 на більш м`який закон, покарання, призначене вироком суду, підлягає пом`якшенню в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України.
Враховуючи, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, є злочином невеликої тяжкості та з дня його вчинення (березень-квітень 2011 року) пройшло більше трьох років, є підстави вважати, що на момент розгляду справи щодо ОСОБА_11 в апеляційній інстанції минув строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
За відсутності обставин, які б зупиняли чи переривали перебіг давності щодо обвинуваченої ОСОБА_11 , обвинувачена підлягала б звільненню від кримінальної відповідальності.
Враховуючи те, що ОСОБА_11 не визнавала себе винною у пред`явленому їй звинуваченні за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України та в судовому засіданні апеляційної інстанції не прохала про закриття провадження за ч. 1 ст. 190 КК України, колегія суддів вважає, що вона підлягає звільненню від покарання за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 та обвинуваченої ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року щодо ОСОБА_11 в частині засудження за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України змінити: перекваліфікувати дії ОСОБА_11 з ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України та пом`якшити покарання до 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_11 від призначеного покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В решті вирок суду щодо ОСОБА_11 залишити без змін.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_20

[1]Справа № 11-кп/796/1187/2015 Категорія КК: ч. 1 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_21
Доповідач ОСОБА_1