П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 1-149/11 року

18 жовтня 2011 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Круль І.В.,

секретаря Рогів Т.Р.

з участю прокурора Готраш Н.М.

розглянувши у судовому засіданні в смт.Богородчани справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружений, приватний підприємець, українець, не має судимості згідно ст.89 КК України, громадянин України, за ст.190 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в:

Підсудній ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 23 червня 2009 року між ОСОБА_2 та ним було укладено договір розписку, згідно якого громадянин ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 8 400 доларів США від ОСОБА_2 та зобовязався їх повернути до 16.07.2009 року. Свої боргові зобовязання по договору ОСОБА_1 гарантував кредитною угодою з фінансовою компанією ТОВ Лоунд груп від 19.06.2009 року, згідно умов якої дружина ОСОБА_3 , яка вступила гарантом по договору розписки від 23.06.2011 року, повинна була отримати кошти у сумі 100 000 гривень, якими ОСОБА_1 мав розрахуватись. При прострочені вказаного в угоді терміну виплати коштів більше 20 днів, гарант ОСОБА_3 зобовязалася нотаріально надати доручення на розпорядження приватним будинком ОСОБА_2, який знаходиться в с. Глибоке, вул. Шевченка, 155, який згідно свідоцтва про право власності належить ОСОБА_3 Таким чином ОСОБА_1 з метою заволодіти грошовими коштами в сумі 8 400 доларів США ОСОБА_2, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_2, не маючи наміру виконувати договірні зобовязання та повертати кошти, достовірно знаючи, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою с. Глибоке, вул. Шевченка, 155 Богородчанського району та земельна ділянка біля нього, які належать ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності, перебуває в заставі Банку Фінанси і Кредит, згідно договору іпотеки, в звязку з чим зазначене майно не може бути передане в користування ОСОБА_2 Внаслідок таких дій ОСОБА_1 заволодів чужим майном ОСОБА_2 на суму 64 008 грн, що є значною шкодою для потерпілого.

Від підсудного поступила заява про застосування відносно нього Закону України "Про амністію".

Згідно ст.7 п.е Закону України № 3680-VI Про амністію від 08 липня 2011 року Амністія не застосовується до осіб, до яких протягом 1998-2010 років було її застосовано або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості, та які знову вчинили умисний злочин.

11 квітня 2005 року військовим судом Чернівецького гарнізону кримінальну справу відносно ОСОБА_1 закрито згідно ст.6 п.4 КПК України.

Вислухавши думку прокурора, учасників процесу, суд приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, ст.7 п."е" Закону України Про амністію від 08.07.2011 р., керуючись ст. 296 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В клопотанні ОСОБА_1 про закриття кримінальної справи про його обвинувачення за ст.190 ч.2 КК України у звязку з амністією відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 7 діб з дня одержання її копії в апеляційному порядку.

Головуюча