Справа № 1-691/2010 p.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року Святошинський районний суд міста Києва в складі: головуючого - судді Почупайло A.B.

при секретарі Доля К.В.

за участю прокурорів Амельченка В.В., Тимчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ЗО січня ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Києві, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого оператором у TOB «Свєтпринт», інваліда 2 групи, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, судимого 30 листопада 1999 року Жовтневим районним судом м. Києва за ст. 140 ч. З КК України до З років позбавлення волі; 25 січня 2000 року Залізничним районним судом м. Києва за ст.ст. 141 ч. 2, 43 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 15 жовтня 2003 року по відбуттю покарання; 26 грудня 2006 року Солом'янським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 22 вересня 2009 року на підставі постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2009 року про умовно-дострокове звільнення на невідбутий термін 1 рік 5 місяців, у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. КК У країни. -

встановив:

Підсудний ОСОБА_1, будучи раніше засудженим 26 грудня 2006 року Солом'янським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі 22 вересня 2009 року на підставі постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2009 року про умовно-дострокове звільнення на невідбутий термін 1 рік 5 місяців, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову скоїв умисний злочин.

Підсудний ОСОБА_1, 05 квітня 2010 року, приблизно в 23.20 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, із салону автомобіля «Daewoo Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1, який знаходився біля будинку № 2 по вул. Корольова в м. Києві, повторно, таємно викрав чуже майно, яке належить громадянці ОСОБА_2

При цьому, ОСОБА_1 05 квітня 2010 року, приблизно в 23.20 годин, після вживання спиртних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, проходячи біля будинку № 2 по вул. Корольова в м. Києві звернув увагу на автомобіль «Daewoo Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, з якого вирішив скоїти крадіжку чужого майна. З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_1 підійшов до вказаного автомобіля й за допомогою ножиць, які мав при собі, відкрив замок лівих передніх дверей автомобіля «Daewoo Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1, після чого проник у салон. Знаходячись в салоні даного автомобіля, ОСОБА_1, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, зняв з автомагнітоли та таємно викрав зйомну панель від автомагнітоли "Clarion", ціною 350 гривень.

З викраденим чужим майном ОСОБА_1 з місця скоєння злочину втік, але в подальшому був затриманий працівниками міліції.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, щиросердно розкаявся в скоєному, дав суду показання, які повністю відповідають встановленим обставинам, підтвердив суду обставини скоєння ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету скоєння злочину.

Оскільки підсудний ОСОБА_1, свою вину в скоєному визнав повністю та не оспорював фактичні обставини справи, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви в добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз'яснивши їм положення ч. З ст. 299 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями

підсудного ОСОБА_1, та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу підсудного, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, дослідивши зібранні по справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому складу злочину повністю доведена й кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він повторно, таємно викрав чуже майно.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання підсудному ОСОБА_1 0.0. суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що є злочином середньої тяжкості, характеристику особи підсудного, який раніше судимий, скоїв злочин після застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання призначеного за вироком суду від 26 грудня 2006 року, на час скоєння злочину суспільно-корисною працею зайнятий не був, працює, посередньо характеризується за місцем останнього відбуття покарання та проживання, його відношення до скоєного, стан його здоров'я, що він є інвалідом 2 групи загального захворювання, має матір, яка є особою пенсійного віку та інвалідом 2 групи, викрадене у потерпілої майно повернуто останній в ході досудового слідства, обставиною, що обтяжує покарання підсудного у відповідності до вимог ст. 67 КК України суд визнає скоєння злочину особою що перебуває в стані алкогольного сп'яніння, обставиною що пом'якшує покарання підсудного у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, та вважає за необхідне обрати йому покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливо без ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_1 скоїв злочин після застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання призначеного за вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2006 року, на підставі ч. 4 ст. 81, ст. 71 КК України, суд вважає необхідним частково приєднати йому до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Речові докази по справі: панель від автомагнітоли "Clarion", що передана під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_2 (а.с. 53), суд вважає за необхідне залишити у власності потерпілої; металеві ножиці що зберігаються в камері зберігання речових доказів Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві, суд вважає за необхідне знищити; слід пальця руки, вилучений при огляді місця, залучений до матеріалів кримінальної справи, суд вважає за необхідне залишити в матеріалах кримінальної справи.

Суд, вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1судові витрати, а саме: вартість проведення криміналістичної експертизи, що підтверджується розрахунком її, вартості (а.с. 68-70).

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного ОСОБА_1 покарання невідбуте ним покарання за вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2006 року, призначивши йому остаточну міру покарання у вигляді 2 (двох) років шести місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1, змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання й, до вступу вироку в закону силу, утримувати під вартою в Київському СІЗО (№13) Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Київській області.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1

з

рахувати з 26 жовтня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_1 за проведення криміналістичної експертизи 507 гривень 06 копійок. Отримувач платежу - НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві, р/р 0699 в ГУДКУ у Київській області код 25575285, МФО 821018 (послуги експерта).

Речові докази по справі: панель від автомагнітоли "Clarion", що передана під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_2 - залишити у власності потерпілої; металеві ножиці що зберігаються в камері зберігання речових доказів Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві - знищити; слід пальця руки, вилучений при огляді місця, залучений до матеріалів кримінальної справи - залишити в матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб, із моменту вручення копії вироку засудженому, а рештою учасників процесу, у той же строк із моменту його проголошення.

Суддя: