Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 11а- 415/2010 року Головуючий у суді 1-ї інстанції-Куковенков С.В.
Категорія - ст.368 ч.2 КК України Доповідач у суді ІІ-Ї інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого - судді: Медведенка Ю.С.,

суддів: Олексієнко І.С., Кадегроб А.І., з

а участю прокурора: Науменка В.В.

засудженого: ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляції захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_2 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2009 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: пр-т. Леніна, 109, кв.205, м. Олександрія, раніше не судимого,

засуджено за ст.368 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади на підприємствах всіх фор власності строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 роки, згідно ст.76 КК України зобов'язано: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи та проживання.

Виправдано за ст.ст.165 ч.2, 183 ч.І КК України (в ред. 1960 року) у зв'язку із відсутністю в діях складу злочину.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Суд визнав винним та засудив ОСОБА_2 за те, що він перебуваючи на посаді слідчого СВ Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області 12.10.1995 року порушив кримінальну справу №01-5656 відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст.144 ч.2 КК України (в ред. 1960 року).В порядку ст.115 КПК України, 12.10.1995 року, за підозрою у вчиненні даного злочину ним був затриманий ОСОБА_7С, В ході проведення слідчих дій 13.10.1995 року ОСОБА_2, в приміщенні ІТТ Олександрійського МВ УМВС України в області, під час бесіди на одинці з підозрюваним ОСОБА_7 вимагав у останнього хабара в сумі 3000 доларів СІЛА, погрожуючи при цьому обранням міри запобіжного заходу у виді взяття під варту та сприянням засудженню до позбавлення волі на тривалий термін. Приблизно в 20-х числах жовтня 1995 року ОСОБА_2 перебуваючи в ІТТ Олександрійського МВ УМВС України в області знову вимагав у ОСОБА_7 хабара у зазначеному розмірі застосовуючи

аналогічні погрози. За хабар у вказаному розмірі ОСОБА_2 пообіцяв ОСОБА_7 змінити запобіжний захід та вирішити питання про закриття кримінальної справи, а тому останній погодився. Перебуваючи в приміщенні ІТТ Олександрійського МВ УМВС України в області ОСОБА_7 написав записку в якій запропонував своїм знайомим знайти 3000 доларів США та передати їх в якості хабара ОСОБА_2 Дану записку ОСОБА_7 передав ОСОБА_2, який виніс її з ІТТ та передав знайомій ОСОБА_7 - ОСОБА_8, яка в свою чергу віддала її ОСОБА_9 З метою отримання хабара ОСОБА_2 24.10.1995 року провів ОСОБА_9, в приміщення ІТТ до ОСОБА_7 під приводом проведення слідчих дій. 25.10.1995 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_2, за попередньою домовленістю із ОСОБА_9, перебуваючи у квартирі за адресою: пр-т. Леніна, 7, кв.90, м. Олександрія, отримав від останньої частину хабара в сумі 2000 доларів США, пообіцявши, що найближчим часом змінить міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7, а після отримання другої частини хабара вирішить питання про закриття кримінальної справи. Отримавши частину хабара в сумі 2000 доларів США ОСОБА_2 переніс їх до власної квартири за адресою: АДРЕСА_1, де близько 21.30 год. був затриманий працівниками УСБУ в Кіровоградській області.

В апеляціях на вирок суду першої інстанції:

-захисник-адвокат ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_2 просить вирок суду скасувати, а справу закрити у зв'язку із відсутністю складу злочину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що справу порушено особою, яка не мала права робити це самостійно без погодження. Відсутній предмет хабара та мала місце провокація з боку співробітників УСБУ. Протокол особистого обшуку не підписаний затриманим, не оцінено записки ОСОБА_7 адресовані співмешканці про усунення від слідства ОСОБА_2 Матеріали не містять достовірних даних звідки взято грошові кошти, які були використані в якості предмета хабара, а тому і взагалі їх наявність. При затриманні коштів у ОСОБА_2 не було виявлено, а їх знайшли в квартирі під диваном, де напередодні сиділа ОСОБА_9, що свідчить про їх підкидання останньою. Судом взято до уваги одні докази та залишено поза увагою інші, чим допущено неповноту;

-прокурор, який приймав участь у розгляді справи, в зміненій апеляції просить вирок суду змінити та звільнити ОСОБА_2 від призначеного покарання на підставі ст. 11-1 КПК України та ст.49 КК України, а провадження по справі закрити. Злочин вчинено у 1995 році, з 1995 року по 1998 рік ОСОБА_2 переховувався від слідства, однак згідно ст.49 КК України строк притягнення до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини, до яких відноситься злочин, передбачений ст.368 ч.2 КК України, становить 10 років, отже на даний час минули строки притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_2, який підтримав апеляцію захисника-адвоката ОСОБА_3 в його інтересах та просив вирок суду скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину, думку прокурора, який підтримав власну змінену апеляцію та просив вирок суду змінити, звільнивши засудженого від покарання у зв'язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляцію захисника-адвоката необхідно залишити без задоволення, апеляцію прокурора - задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції - змінити, виходячи з таких підстав.

Допитаний в суді першої інстанції засуджений ОСОБА_2 вину не визнав та пояснив, що грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які знайдено співробітниками УСБУ в нього вдома, йому підкинула співмешканка підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_9

Незважаючи на показання засудженого вина останнього підтверджується зібраними у справі доказами, які судом першої інстанції досліджено під час судового слідства, а саме:

-оголошеними показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 які підтвердили отримання записки від підозрюваного ОСОБА_7 через ОСОБА_2, а також передачу останньому частини хабара в сумі 2000 доларів США (Т.1, а.с.42-44, 66-67, 95, 97-98; Т.2, а.с.100-101);

-оголошеними показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14, а також допитаного ОСОБА_15, які підтвердили факт звернення ОСОБА_9 до УСБУ щодо вимагання хабара ОСОБА_2, проведення операції по її перевірці, яка закінчилась отриманням ОСОБА_2 хабара та виявленням його вдома, після чого останнього затримано, проте він втік з-під варти та переховувався протягом майже 3-х років, а 25.09.1998 року був затриманий без явки з повинною (Т.1, а.с.75-76, 161-162; Т.2, а.с.11-13);

-свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17, яких допитано судом першої інстанції, підтвердили, що при них було оглянуто та вручено ОСОБА_9 кошти в сумі 2000 доларів США для дачі хабара ОСОБА_2, які ввечері було виявлено вдома у останнього;

-свідок ОСОБА_18, якого допитано судом першої інстанції, підтвердив, що був понятим під час обшуку вдома у ОСОБА_2, де під диваном виявлено гроші та записку;

-оголошеними показаннями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20, які підтвердили факт втечі ОСОБА_2 з камери для допиту (Т.1, а.с.96, 103-104).

Крім показів свідків, вина засудженого підтверджується протоколом обшуку від 25.10.1995 року (Т.1, а.с.20-22), висновком експерта (Т.1, а.с.88-92), протоколом огляду та передачі предмета хабара від 25.10.1995 року (Т.1, а.с.11-13), протоколом додаткового огляду (Т.2, а.с.48-50), відеозаписами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що проаналізувавши у сукупності докази по справі та оцінивши їх, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.368 ч.2 КК України та правильно кваліфікував дії останнього, як отримання хабара, поєднане в вимаганням хабара службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Доводи захисника-адвоката наведені в апеляції не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, які всебічно, повно та об'єктивно досліджено судом першої інстанції.

Проте, призначаючи покарання суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги ст.49 ч.І п.4 КК України, якою передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину, а згідно ст.11-1 ч.2 КПК України суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ст.49 ч.І КПК України, закриває кримінальну справу у зв'язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Матеріали даної справи свідчать, що злочин було вчинено 25.10.1995 року, проте ОСОБА_21 з 1995 року по 1998 рік переховувався від слідства та суду, що підтверджується матеріалами справи, а вирок судом першої інстанції винесено лише 23.09.2009 року, враховуючи, що строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.368 ч.2 КК України, який є тяжким, закінчились у 2008 році, суд першої інстанції повинен був звільнити засудженого від відбування покарання, проте залишив поза увагою викладені вище норми кримінально-процесуального закону та не зробив цього, що є порушенням. А тому, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до ст.74 ч. 5 КК України, на підставі, передбаченою ст. 49 ч. 1 п.4 КК України, засуджений підлягає звільненню від покарання у зв'язку із закінченням строків давності.

За таких обставин апеляційний суд визнає необхідним змінити вирок суду першої інстанції та звільнити засудженого від призначеного основного та додаткового покарання, а також виключити із резолютивної частини вироку вказівку про застосування до останнього положень ст.ст.75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду.

УХВАЛИЛА

Апеляцію захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - задовольнити частково.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2009 року, яким ОСОБА_2 засуджено за ст.368 ч.2 КК України - змінити.

Звільнити ОСОБА_2 від основного та додаткового покарання, призначеного за ст. 368 ч. 2 КК України, відповідно до ст. 74 ч. 5 КК України на підставі, передбаченою ст.49 ч. 1 п. 4 КК України у зв'язку із закінченням строків давності.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про застосування щодо ОСОБА_2 положень ст.ст.75, 76 КК України.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді: