В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008733 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.12.2003 року Дніпровським районним судом міста Києва за ст. 15, 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-12.12.2005 року Дніпровським районним судом міста Києва за ст. 307 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

-26.07.2013 року Дніпровським районним судом міста Києва за ст. 309 ч. 1, 309 ч. 2 КК України, до 4 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 ,15.06.2015 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, зайшов до магазину «Епіцентр», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11, де у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв чоловічі окуляри, закупівельна вартість яких становить 154 гривень 80 копійок, пошкодив цінник, після чого одягнув їх собі на голову, видаючи за свої та пішов на вихід з даного магазину. Після цього, ОСОБА_4 , не маючи наміру розраховуватись за вищевказаний товар, пройшов крізь касову зону, де не розрахувався за нього та направився до виходу з магазину, виконавши усі необхідні дії, які він вважав за необхідні для доведення злочину до кінця, але не зміг цього зробити з причин, що не залежали від його волі, так як при виході з даного магазину його злочинні дії припинив охоронець магазину.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав, що дійсно 15.06.2015 року приблизно о 19 годині 00 хвилин він зайшов до магазину «Епіцентр», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11 та намагався таємно викрасти окуляри, пошкодивши цінник та видаючи їх за свої, але при виході з магазину був затриманий охоронцями. Також додав, що щиро кається у скоєному.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, а саме: у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітнього сина, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.03.2005 року з діагнозом: розлад психіки і поведінки внаслідок вживання канабиноїдів, вживання зі шкідливими наслідками, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючої вину обставини, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 1 700 гривень.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2013 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України, виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді домашнього арешту.
Речовий доказ: окуляри чоловічі залишити у володінні власника ТОВ «Епіцентр К».

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: