Машівський районний суд Полтавської області
Справа 1-129/2010 року
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Кравець С.В.

при секретарі Кульчицькій І.М.

з участю: прокурора Гладченка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлученого, працюючого електриком ТОВ «Анатолія», згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 на підставі рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 18.09.2009р. повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.09.2009 року і до досягнення ним повноліття. Однак ОСОБА_1, діючи умисно та усвідомлюючи, що він зобовязаний утримувати свого неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття, злісно ухилявся від сплати аліментів, встановлених рішенням суду та деякий час працював без офіційного працевлаштування. Крім цього, в період з 02.03.2010р. по 29.04.2010р. офіційно працював в Полтавському регіональному підрозділі охорони ДП «Нафтогазбезпека», де отримував заробітну плату, однак про отримання доходів не постановив до відому державну виконавчу службу і аліменти встановлені судовим рішенням на утримання дитини не сплачував. Станом на 01.11.2010р. борг по сплаті аліментів становить 10 159, 94 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що у 2007 року одружився з потерпілою і від шлюбу 14.06.2009р. у них народився син ОСОБА_3. Так як спільне життя не склалося почали окремо проживати, але оскільки ніде не працював, аліменти на утримання дитини не сплачував, за винятком 250 грн. на початку 2010 року. Восени 2009р. дійсно пару місяців працював різноробочим у ОСОБА_4, але отримував невеликі кошти і то не завжди. В скоєному щиро розкаюється, зобовязується погасити заборгованість та платити аліменти в подальшому.

Крім повного визнання підсудним вини по предявленому обвинуваченню, суд вважає, що його винність підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

Заявою потерпілої до органів міліції від 15.11.2010р. про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів на утримання їхньої дитини (а.с. 7 ).

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що дійсно від шлюбу з підсудним у них народився син ОСОБА_3. Сімейні стосунки не склалися, підсудний зловживав спиртними напоями, а одного разу навіть її побив. Після народження сина, майже з ним не спілкувався, востаннє приїжджав у нетверезому стані. Оскільки ОСОБА_1 не сплачує аліментів, вона змушена була вийти на роботу до досягнення дитиною 3 років, щоб мати змогу її прогодувати. До цього часу, підсудний коштів на утримання дитини не платить, а лише дає обіцянки, які не виконує.

Згідно копії свідоцтва про народження, підсудний ОСОБА_1 дійсно є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а.с. 15 ).

Як видно з Рішення Карлівського районного суду від 19.11.2009р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.09.2009 року і до досягнення ним повноліття, про що цього ж числа виданий виконавчий лист ( а.с. 10-11 ).

З довідок відділу державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції вбачається, що розмір заборгованості по аліментам за період з вересня 2009 року по 31.10.2010 року складає 10159, 94 грн. ( а.с. 12-13 ).

Як видно з довідок Полтавського регіонального підрозділу охорони ДП «Нафтогазбезпека» від 20.11.2010р. ОСОБА_1 дійсно працював на вказаному підприємстві охоронником в період з 02.03.2010р. по 29.04.2010р., отримав заробітну плату в розмірі 2 192, 77 грн., при цьому аліменти з доходів не стягувалися ( а.с. 27-28 ).

Відповідно до довідок державного реєстратора та Машівського районного центру зайнятості в період з 20.11.2009р. по 15.11.2010р. на обліку в РЦЗ не перебував і як субєкт підприємницької діяльності зареєстрований не був ( а.с. 20, 22 ).

У відповідністю зі ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним допитувати свідка ОСОБА_4, оскільки його показання дані в ході досудового слідства ніким не оспорюються. Підсудній та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає та їм розяснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, на підставі досліджених доказів у справі, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1, який в період з 18.09.2009р. по 31.10.2010р., отримуючи доходи та заробітну плату, умисно не сплачував аліменти на утримання сина, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставинами, що помякшують покарання підсудного, суд визнає те, що він вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудному, суд не вбачає.

ОСОБА_1 місцю проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно, оскільки компрометуючих матеріалів сільська рада на нього не має, на засіданні адмінкомісії не розглядався ( а.с. 25 ), згідно довідки Машівської ЦРЛ на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( а.с. 24 ), згідно ст. 89 КК України раніше не судимий ( а.с. 29-33 ).

При обранні покарання підсудному, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як злочин невеликої тяжкості, особу підсудного, обставини, які помякшують його покарання та відсутність обтяжуючих обставин, а також враховуючи обставини справи та відношення винного до вчиненого і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення та попередження нових злочинів, буде покарання у вигляді обмеження волі обране в межах санкції ч.1 ст. 164 КК України.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для призначення підсудному більш мякого покарання у вигляді штрафу, громадських чи виправних робіт.

Разом з тим, враховуючи те, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, позитивно характеризується по місцю проживання, на час розгляду справи в суді офіційно працевлаштування та враховуючи обставини, що помякшують його покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Судових витрат та речових доказів по справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити покарання у вигляді 1 ( одного ) року обмеження волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 ( один ) рік.

Зобовязати ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст. 76 КК України в період іспитового строку: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи; періодично зявлятися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи.

Обрати засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Машівський районний суд.

Суддя: