ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2120/7173/12

Пров. №5/2120/529/12

19.06.2012 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді: Корольчук Н.В.

при секретарі: Двіняніна С.Д.

за участю прокурора: Касьяненко І.В.

представника ПВК №90: ОСОБА_1

розглянувши спільне подання адміністрації Північної виправної колонії № 90 УДПтС в Херсонській області та Херсонської міської спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання засудженого ОСОБА_2,-

встановив:

Адміністрація Північної виправної колонії № 90 (ПВК №90) звернулася до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Засуджений ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; р.н.., уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, до арешту не працював, мешкав за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, смт. Н.Маячка, вул. Жовтнева, 18, раніше судимий:

●09.07.1999 р. Цюрупинським райсудом Херсонської області за ст. 215-3 ч.2, 45 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, призначенням штрафу в сумі 340 грн.;

●02.04.2001 р. Новокаховським районним судом Херсонської області за ст. 229-6 ч.2, 43 КК України до 3 років позбавлення волі;

●11.10.2007 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч. 1 КК України, згідно ст. 6, 8, 12, ст. 1 п. б ЗУ «Про амністію» від 19.04.2007 кримінальна справа закрита за ст. 6 п. 4 УПК України.

В силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

На даний час засуджений 14.10.2009 Цюрупинським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, кінець строку 14.10.2012р..

Під час відбування покарання в ПВК №90 притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що має 2(два) стягнення за порушення режиму відбування покарання, має 2 заохочення.

В судовому засіданні прокурор просив у задоволенні подання відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не сумлінно ставиться до праці, раніше до нього застосовувалася заохочувальна норма у вигляді амністії, проте відповідних висновків він не зробив, на виробництві установи не працевлаштований, роботи по благоустрою території установи, які він виконує, є разовими роботами, їх виконання є його обовязком в силу положень КВК України і не доводить його виправлення.

Представник ПВК №90 погодилася з думкою прокурора та просила у задоволенні подання відмовити.

Суд, вивчивши матеріали подання, заслухавши думки прокурора та представника ПВК №90, вважає що подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів подання, ОСОБА_2 станом на 14.10.2011 року фактично відбув 2/3 строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, в силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів подання, протоколом №27 від 29.09.2011 року засідання комісії ПВК №90 ОСОБА_2 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні від покарання як такому, що не довів свого виправлення з тих підстав, згідно пояснень представника ПВК №90, що він на той час мав недостатню для прийняття такого рішення кількість заохочень.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 28.05.2012 року з часу відмови в умовно-достроковому звільненні від покарання і до часу надходження до суду подання до ОСОБА_2 був застосований лише один захід заохочення подяка, у звязку з чим, на думку суду, ця обставина не є достатнім підтвердженням того, що ОСОБА_2 дійсно довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до розяснень, даних в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» №2 від 26.04.2002 року, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 раніше неодноразово засуджувався за скоєння злочинів, в тому числі за скоєння злочину проти власності.

Не дивлячись на те, що з матеріалів справи вбачається, що на час засудження за скоєння злочину, за яке він відбуває покарання на даний час, він вважався особою, яка не має судимості, і засудження, які він мав до того часу в правовому сенсі не мали і не мають значення, проте вцілому характеризують його як особу, схильну до вчинення злочинів і таку, що становить підвищений рівень суспільної небезпеки.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відносно ОСОБА_2 не може бути застосовано умовно дострокове звільнення від відбування покарання, подання є передчасним і у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, суд -

постановив:

В задоволенні спільного подання адміністрації Північної виправної колонії № 90 УДПтС в Херсонській області та Херсонської міської спостережної комісії про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_2 відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Суддя: Н.В. Корольчук