АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1144/15-к Номер провадження 11-кп/786/658/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК - Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 9 липня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, судимий:

11 листопада 2009 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України до арешту строком 1 місяць;

28 березня 2012 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.304, ст.75 КК України на 3 роки років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

23 квітня 2013 року цим же судом за ч.2 ст.190, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; звільнений відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Полтава від 3 червня 2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Вирішене питання про речові докази.
Згідно вироку, обвинувачений визнаний винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.

9 квітня 2015 року ОСОБА_8 , перебуваючи в під`їзді багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження дверей комірного приміщення, проник до сховища, звідки повторно, таємно, викрав срібний ланцюжок та лічильник холодної води, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 460 грн.

В середині квітня 2015 року, в світлий час доби, обвинувачений, шляхом викручування металевої шпуги, проник до підвального приміщення в під`їзді №4 будинку АДРЕСА_3 , звідки повторно, таємно, викрав належну потерпілому ОСОБА_10 електричну шліфувальну машинку в комплекті загальною вартістю 400 грн.

В кінці квітня 2015 року ОСОБА_8 , шляхом пошкодження металевої решітки, проник до підвального приміщення під`їзду №3 будинку АДРЕСА_4 , звідки повторно, таємно, викрав належні потерпілій ОСОБА_11 електролобзик та ноутбук, чим заподіяв майнову шкоду в розмірі 2350 грн.

5 травня 2015 року близько 17 год. обвинувачений, шляхом викручування металевої шпуги, проник до приміщення кладової в під`їзді №1 будинку АДРЕСА_5 , звідки повторно, таємно, викрав належні потерпілому ОСОБА_12 металеву бочку та 40 метрів мідного дроту загальною вартістю 539 грн.

Кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуте в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене покарання з огляду на щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та захисника, які просили пом`якшити призначене покарання, міркування прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин і кваліфікація його за ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про пом`якшення призначеного покарання є непереконливими.

Відповідно до вимог ч.2 ст 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Як убачається із матеріалів провадження, ОСОБА_8 повністю визнав свою вину та щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має незадовільний стан здоров`я. Ці пом`якшуючі покарання обставини суд обґрунтовано визнав такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та дійшов вірного висновку про можливість призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією інкримінованої частини статті Кримінального кодексу.

Водночас, враховуючи особу винного, який маючи непогашені судимості за вчинення корисливих злочинів, невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив ряд крадіжок, не працює, що характеризує його особистість наявністю стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб, колегія суддів не вбачає підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено законом за вчинений злочин, а також для звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407, ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 9 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4