Справа № 460/1183/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2015 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000430 від 24 грудня 2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не судимого, військовослужбовця польова пошта НОМЕР_1 , учасника АТО,

про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України -

В С Т А Н О В И В:

обвинуваченого ОСОБА_4 , 09 квітня 2014 року призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня він вибув для проходження військової служби у військову частину, де наказом командира військової частини № НОМЕР_2 від 09 жовтня 2014 року зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду телекажника 3 евакуаційного відділення евакуаційного взводу ремонтної роти.

03 листопада 2014 року, о 08.00 год., обвинувачений ОСОБА_4 самовільно залишив межі розташування військової частини та без поважних причин незаконно перебував поза межами її розташування, за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд. 01 квітня2015 року обвинувачений ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини п/п НОМЕР_1 для проходження військової служби, про що доповів своєму командуванню та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно 09 квітня 2014 року його було призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 під час мобілізації на військову службу та направлено до військової частини польова пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби. 03 листопада 2014 року він самовільно залишив військову частину та поїхав до свого дому у м. Луцьк Волинської області, де перебував до 01 квітня 2015 року, оскільки йому зателефонувала дружина, яка повідомила, що їй важко самій поратися по господарству, оскільки вона була вагітною, а тому в той момент потребувала термінової допомоги. При цьому він не мав наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, тому 01 квітня 2015 року добровільно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про що доповів своєму командуванню та продовжив проходити військову службу. На даний час він шкодує про вчинене, просить суворо його не карати, обіцяє, що більше такого не повторить.

- 2 -

Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження усіх доказів по справі.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.3 ст. 407 КК України правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби військовослужбовцем, без поважних причин понад один місяць.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, пом`якшуючі обставини: з`явлення зі зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок важких сімейних обставин ( вагітна дружина, незадовільний стан його здоров"я) та вважає за можливе обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 407 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 02 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 протягом іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок надрукований в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя ОСОБА_1