11-кп/775/453/2015(м)
263/4943/15-к

Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних

справах Апеляційного суду Донецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001354 від 08.04.2015 року за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Жовтневого району м.Маріуполя Донецької області на ухвалу Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30.10.2015 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ростова-на Дону РФ, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Жовтневого району м.Маріуполя Донецької області для усунення недоліків, -

В С Т А Н О В И Л А :

29 квітня 2015 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з прокуратури Донецької області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001354 від 08.04.2015 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України.

30 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області постановив ухвалу про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 прокурору Жовтневого району міста Маріуполя Донецької області для усунення виявлених недоліків.

Повертаючи обвинувальний акт, суд послався на те, що в порушення вимог статей 291, 337 КПК України в ньому не міститься формулювання обвинувачення, замість нього викладено зміст підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що не підтверджує доведеність вини ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування.

Оскільки їй не висунуте обвинувачення, обвинувальний акт є неконкретним, порушує право ОСОБА_7 на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості проводити судовий розгляд.

Не погодившись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження судом першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що доводи суду суперечать вимогам п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, а сам обвинувальний акт містить усі необхідні відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу без урахування вимог частини 2 статті 42 КПК України, відповідно до якої обвинуваченою є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтями 291 та 293 КПК України. Крім того, останню детально проінформовано зрозумілою для неї мовою про характер і зміст обвинувачення, висунутого проти неї.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 2 статті 291 КПК України передбачені відомості, які повинен містити обвинувальний акт, у тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається з обвинувального акту, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими досудовим розслідуванням, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на частину і статтю КК України, а також міститься формулювання обвинувачення, а саме зазначено, що ОСОБА_7 скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Отже, слід вважати, що обвинувальний акт є конкретним, таким, що не порушує право ОСОБА_7 на захист, тому висновки суду про відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є безпідставними.

Таким чином, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд не дотримався положень зазначених норм кримінального процесуального закону, тому апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, підлягаючою задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням кримінального провадження у той же суд для розгляду зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30.10.2015 року про повернення прокурору Жовтневого району м.Маріуполя Донецької області обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України скасувати.

Кримінальне провадження направити до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області для розгляду зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4