Справа № 232/5721/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2013 Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді Нечипорук Л.Ф.,

при секретаря Курутіній О.В.,

за участю скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Вінницької області щодо зобовязання останнього зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань повідомлення про службові злочини скоєні посадовими особами правоохоронних органів Вінницької області, що кваліфікуються за ст. 364 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2012 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Вінницької області щодо зобовязання останнього зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань повідомлення про службові злочини скоєні посадовими особами правоохоронних органів Вінницької області, що кваліфікуються за ст. 364 ч. 3 КК України. Скаржник мотивує свої вимоги тим, що 16.11.2012р. він подав до прокуратури Вінницької області лист в якому вказав на те, що до прокуратури Вінницької області надійшли дві його заяви про злочин від 04.04.2011р. та від 21.04.2011р. Також було зазначено, що три його скарги надійшли до прокуратури Вінницької області 11.06.2012р., 24.06.2012р. та 10.09.2012р., які також містили його письмові заяви про злочин. В звязку з цим ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Вінницького міського суду Вінницької області з проханням зобовязати прокурора зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань його повідомлення про службові злочини скоєні посадовими особами правоохоронних органів Вінницької області, що кваліфікуються за ст. 364 ч. 3 КК України, зазначивши його в статусі потерпілого.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 підтримав подану тим скаргу за обставин, викладених в ній, уточнивши дату подання однієї із заяв 26.06.2012р., яку в скарзі помилково зазначив 24.06.2012р.. Просить скаргу задовольнити.

Прокурор в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений своєчасно та належним чином, однак його неявка, в силу вимог ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду даної скарги.

Суд, вислухавши пояснення скаржника ОСОБА_1, дослідивши матеріали скарги, матеріали наглядового провадження №05-434-12, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 04.04.2011р. скаржником було надіслано на адресу прокурора Вінницької області заяву в порядку ст. 97 КПК України про вчинення злочину прокурором Барського району Невольчуком С.П. та іншими працівниками Барської прокуратури в інтересах та на замовлення організаторів вбивства ОСОБА_2, мотивуючи вимоги неналежним виконанням прокурором Невольчуком С.П. заходів прокурорського реагування за скаргою ОСОБА_1 та його повідомленням про злочин від 22.03.2011р. ( а.с.41-44).

21.04.2011р. скаржником ОСОБА_1 було подано заяву в порядку ст. 97 КПК України прокурору Вінницької області Мрихіну О.М. з приводу порушення кримінальної справи за вчинення умисних злочинів, скоєних прокурором Барського району Невольчуком С.П. та прокурором Шморгіном О.С., протиправність діянь яких полягає по невиконанню ними вимог ст. 97 ч.3 КПК України по негайному припиненню злочинних дій ОСОБА_3 ( а.с.45-49).

11.06.2012р. скаржником ОСОБА_1 було подано скаргу на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, в порядку ст. 99-1 КПК України,1960 року та повідомлення про тяжкі злочини, скоєнні працівниками Барського РВ та УБОЗу Вінницького УМВС та прокурором Барського району в порядку ст. 97 КПК України, яка адресована прокурору Вінницької області, та в якій ОСОБА_1 просить порушити кримінальну справу за ст.ст. 364 ч.3. 366 ч.2 КК України відносно прокурора Барського району Невольчуком С.В., слідчим Лавровим І.С., інших прокурорів Барського районну та Вінницької області, а також відносно керівників і працівників Барського РВ УМВ, посадових осіб УМВС у Вінницькій області, ВВБ ГУБОЗ МВС ( а.с.50-59).

26.06.2012р. скаржником ОСОБА_1 було подано скаргу на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи в порядку ст.. 236-1 КПК України та повідомлення про тяжкі злочини, скоєнні працівниками Барського РВ та УБОЗу Вінницького УМВС та прокурором Барського району в порядку ст. 97 КПК України, яка адресована прокурору Вінницької області, та в якій ОСОБА_1 просить порушити кримінальну справу за ст.ст. 364 ч.3. 366 ч.2.382 ч.3,375 ч.2 КК України відносно прокурора Барського району Невольчуком С.В., інших прокурорів Барського районну та Вінницької області, а також відносно керівників і працівників Барського РВ УМВ, посадових осіб УМВС у Вінницькій області, ГУБОЗу МВС, суддями барського районного, жмеринського міськрайонного та Вінницького апеляційного судів ( а.с.60-66).

10.09.2012р. скаржником ОСОБА_1 було подано скаргу на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи в порядку ст.99-1 КПК України та повідомлення про тяжкі злочини, скоєнні працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 97 КПК України яка адресована прокурору Вінницької області, та в якій ОСОБА_1 просить порушити кримінальну справу за ст.ст.191 ч.2,5, 209 КК України по факту заволодіння посадовими особами Вінницягаздержавним майном Єдиної енергетичної системи держави в особливо великих розмірах та використання даного державного майна для отримання злочинних доходів ( а.с.67-71).

Судом встановлено, що за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 про злочин, слідчим прокуратури Барського району ОСОБА_4 30.07.2012, 31.07.2012, 01.08.2012 та 05.11.2012р. неодноразово досліджувались заяви скаржника. Проведеною перевіркою не було здобуто обєктивних даних, що свідчить про наявність в діях осіб, вказаних ним в заявах, ознак будь-якого злочину. З метою обґрунтувань своїх звернень, надання пояснень і представлення доказів на які він посилається в своїх зверненнях, ОСОБА_1 неодноразово повістками запрошували в прокуратуру району. Останній отримавши повістки, за викликом не зявлявся відвертим чином ігнорує виклики і відмовляється спілкуватися з працівниками прокуратури, в звязку з чим слідчим зроблено висновки, що викладені в його неодноразових зверненнях факти нічим не підтверджуються.

Так, постановою слідчого Барського району Лавровим І.С. від 31.07.2012р. в порушенні кримінальної справи по матеріалах перевірки фактів викладених у позовній заяві ОСОБА_1 відмовлено за відсутності складу будь-якого злочину в діях СО Барські ЕМ та працівників міліції ( а.с.13-15).

Постановою слідчого Лаврова І.С. від 05.11.2012р. в порушенні кримінальної справи відносно працівників СО Барські ЕМПАТ Вінницяобленергоі працівників Барського РВ УМВС України у Вінницькій області відмовлено за відсутністю в діях складу злочину, передбаченого ст.. 129,189,364,365,366 КК України ( а.с.16-18).

Постановою слідчого Лаврова І.С. від 01.08.2012р. в порушенні кримінальної справи по матеріалах перевірки фактів, викладених у позовній заяві ОСОБА_1 відмовлено, за відсутністю складу будь-якого злочину в діях працівників СО Барські ЕМта працівників міліції ( а.с.19-21).

Постановою слідчого Лаврова І.С. від 30.07.2012р. в порушенні кримінальної справи відносно працівників СО Барські ЕМПАТ ВінницяобленергоОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відмовлено за відсутності в їх діях складу злочинів, передбачених ст.ст.129,189,364,365,366 КК України ( а.с.22-24).

Також за результатом розгляду заяв ОСОБА_1 про злочин старшим слідчим слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_9 31.08.2012 прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно прокурора Барського району Вінницької області ОСОБА_10, начальника Барського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_11, помічника начальника Барського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_12 за відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України ( а.с.11-12).

Крім того, з трьох заяв, датованих 11.06.2012р., 26.06.2012р. та 10.09.2012р. вбачається, що по суті вони є скаргами ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 236-1, 99-1 КПК України на постанови правоохоронних органів про відмову в порушенні кримінальних справ за його зверненнями. Дані обставини свідчать про те, що всі звернення ОСОБА_1 були відредаговані правоохоронними органами в порядку вимог КПК України 1960 р. та відповідно оскаржені ОСОБА_1 в порядку вимог даного КПК України.

Про прийняті рішення було повідомлено ОСОБА_1 листом від 26.11.2012р. ( а.с.10 ).

Згідно п.3 Перехідних положень КПК України 2012р. заяви та повідомлення про злочини, які надійшли до органів дізнання, слідчих, прокурорів до набрання чинності цим Кодексом і по яких не прийнято рішення про порушення кримінальної справи або про відмову у порушенні кримінальної справи, передаються органам досудового розслідування згідно з цим Кодексом для початку досудового розслідування в порядку, встановленому цим Кодексом.

За викладених обставин, судом було встановлено, що заяви ОСОБА_1, які є предметом даної скарги, подавались до правоохоронних органів в 2011 та 2012 роках та неодноразово перевірялись правоохоронними органами у порядку ст. 97 КПК України,1960 року та за результатами перевірки виносились постанови про відмову в порушенні кримінальної справи. У випадку незгоди з результатами прийнятого за його заявами рішення, скаржник мав можливість їх оскарження за нормами КПК України,1960 року, що ним і було здійснено. За цих же обставин, є неможливим їх внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до ст. 214 КПК України, 2012р. на підставі п.3 Перехідних положень та зазначення його статусу як потерпілого.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, Перехідних положень КПК України, 2012р. слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Вінницької області щодо зобовязання останнього зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань повідомлення про службові злочини скоєні посадовими особами правоохоронних органів Вінницької області, що кваліфікуються за ст. 364 ч. 3 КК України відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: