йСправа № 304/882/15-к Провадження № 1-кп/304/93/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2015 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000178 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня 9-го класу Туричківської ЗОШ І-ІІ ступенів, неодруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

з участю сторін кримінального

провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого

адвоката ОСОБА_6 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей

Перечинської РДА ОСОБА_8 ,

представника служби кримінальної міліції

у справах дітей Перечинського РВ УМВС

ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

В період з 01 по 15 березня 2015 року неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись на АДРЕСА_2 , умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілій ОСОБА_5 , звідки викрав пару резинових черевиків, вартість яких згідно висновку експерта № 165-06-15 від 24 червня 2015 року становить 136,80 грн. та магнітолу марки «Panasonic RX DT75», вартість якої згідно висновку експерта № 164-06-15 від 24 червня 2015 року становить 2 500 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2 636,80 грн.

Крім цього, в період з 12 по 20 червня 2015 року неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись на АДРЕСА_4 , умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, через незачинене вікно проник всередину будинку АДРЕСА_5 , який належить потерпілій ОСОБА_10 , звідки викрав магнітолу марки «FIRST», вартість якої згідно висновку експерта № 163-06-15 від 24 червня 2015 року становить 350 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Кримінальна відповідальність за дані кримінальні правопорушення передбачена ч. 3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що в березні 2015 року він направився до новобудови по АДРЕСА_2 , яка належить знайомій йому на вигляд жінці на ім`я ОСОБА_11 , що проживає в м. Ужгороді. Маючи намір щось звідти викрасти, він через хвіртку зайшов на територію домогосподарства, підійшов до вхідних метало пластикових дверей, розбив каменем скло в їх нижній частині та проник всередину. Звідти він викрав магнітолу чорного кольору та пару резинових черевиків. Після цього він намагався потрапити до вказаного будинку також і через металеві двері, що ззаду будинку, відкриваючи їх металевою трубою, однак це йому не вдалося і він повернувся додому. Крім цього, у червні 2015 року він знову вирішив щось викрасти і з цією метою попрямував до будинку на АДРЕСА_4 , який належить жінці на ім`я ОСОБА_12 , що мешкає в м. Перечин. Там біля задньої частини домогосподарства він переліз через металеву огорожу, підійшов до будинку і побачив прочинене вікно, через яке й проник всередину. Звідти він викрав магнітолу, яку знайшов у спальній кімнаті. Разом зі своїм захисником просив суворо його не карати, оскільки відшкодував потерпілій ОСОБА_10 заподіяну шкоду та яка не має до нього жодних претензій.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що у її власності знаходиться будинок АДРЕСА_3 , однак вона там не проживає, оскільки постійно мешкає в м. Ужгороді. Час від часу вона туди приїжджає, здебільшого у вихідні дні. Так, 15 березня 2015 року вона вранці приїхала зі своїми родичами до вказаного будинку та виявила розбитим одне з вікон та розбиті двері з лівої сторони будинку. Оглянувши будинок всередині вона виявила також, що зникли резинові черевики та магнітола чорного кольору, яка була у робочому стані. Крім цього, всередині будинку та зовні була повиривана електропроводка. У зв`язку з наведеним та тим, що обвинувачений не відшкодував їй заподіяну шкоду, заявляє цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Як особа ОСОБА_3 по місцю навчання характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди, а також вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, винному ОСОБА_3 необхідно для його виправлення і попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкції, передбаченої ст. 185 ч. 3 КК України.

Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 12 766 грн. та моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., то суд вважає, що такий підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року передбачає, що покладаючи на підсудного обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Крім цього, згідно ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також те, що у неповнолітнього ОСОБА_3 власне майно та кошти відсутні, суд вважає, що з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 необхідно стягнути 12 420 грн. завданої матеріальної шкоди та 3 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався.

Питання речових доказів вирішуватиметься в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368 КПК України, с у д, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 12 420 (дванадцять тисяч чотириста двадцять) грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 3 000 (три тисячі) грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позову відмовити.

Речові докази по справі, а саме частину магнітоли марки «Panasonic RX DT75», пару резинових черевиків та магнітолу марки «FIRST», які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області повернути відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст.376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1