УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,

розглянувши в судовому засіданні 10 вересня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, судимого, востаннє - вироком Московського районного суду м. Харкова від 08 липня 2008 року за ч. 2 ст. 186, ч.ч. 1, 2 ст. 187, ч. 2 ст. 309, із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2012 року звільнено умовно-достроково на строк

1 рік 5 місяців 24 дні,

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна, яке є його власністю;

за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і

6 місяців з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 08 липня 2008 року та визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлені волі на строк 8 років з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 08 грудня 2013 року близько 23 год. 40 хв., знаходячись у салоні автомобіля «ВАЗ-21 09», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 по проспекту 50- річчя ВЛКСМ в м. Харкові, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав планшет «Samsung galaxy tab 3» вартістю 3936 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 шкоду на вказану суму.

Крім того, 17 грудня 2013 р. близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_4, знаходячись у студентському гуртожитку по АДРЕСА_2, під приводом ремонту телекомунікації, таємно проник до жилих кімнат №1 та №2 квартири №28. де на виході з останньої за вчиненням злочину застали ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в ході чого засуджений, погрожуючи їм застосуванням насильства, що є небезпечним для життя і здоров'я, дістав з кишені лезо бритви та умисно наніс два удари вказаним лезом бритви по правому плечу ОСОБА_7, завдавши тим самим останньому фізичного болю, емоційних страждань та подавив опір вказаних осіб. В результаті цього, ОСОБА_4 заволодів майном ОСОБА_8 на суму 3 146 грн., ОСОБА_9 - 900 грн. та ОСОБА_6 - 371 грн.

Крім того, 13 червня 2014 року близько 15 год. 30 хв.,

ОСОБА_4, знаходячись в будинку по АДРЕСА_3, шляхом вільного доступу проник до квартири №25, звідки таємно викрав майно ОСОБА_10, чим заподіяв потерпілій шкоду на суму 300 грн.

Також, 25 червня 2014 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_4 біля будинку по вул. Крупської, 65 в м. Харкові, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, попросив у знайомого ОСОБА_11 його мобільний телефон, та достовірно розуміючи, що наміру повертати майно він не має, імітуючи телефонну розмову, з місця скоєння злочину зник, обернувши вказаний телефон на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 шкоду на суму 1 062 грн.

Крім того, 05 серпня та 08 вересня 2014 року ОСОБА_4, знаходячись у пасажирському автобусі в м. Харкові, таємно викрав з сумок ОСОБА_12 та ОСОБА_13 гаманці, чим спричинив потерпілим шкоду на суму 350 грн. та 800 грн. відповідно.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про зміну судових рішень та пом'якшення покарання. Зазначає, що при призначенні покарання не враховано відшкодування завданої шкоди потерпілим, перебування під його опікою матері - інваліда 2-ї групи та тяжке матеріальне становище.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржується.

З долучених копій судових рішень убачається, що суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого, який задовільно характеризується, неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності, вчинення злочину в період умовно-дострокового звільнення, проживання з батьками пенсіонерами та пом'якшуючу покарання обставину - щире каяття. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Отже, покарання ОСОБА_4 призначено відповідно до вимог

ст. 65 КК України. Зі змісту скарги убачається, що у скарзі не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що обране судом покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень ст. 414 КПК України. Підстав для застосування статей 69, 75 КК України не встановлено.

Під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції доводи засудженого належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2015 року,

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16