№1-КП/756/851/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Енергодар Запорізької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
09.08.2015, близько 14 год. 30 хв., у ОСОБА_6 , яка перебувала в магазині «Страдіваріус», що знаходиться в ТРЦ «Дрім Таун» за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 1-Б виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме жіночого взуття, вартістю 719 гривень 20 копійок, яке належить ТОВ « Страдіваріус Україна».

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення взяла вищевказане взуття.

Після чого, ОСОБА_6 , не розрахувавшись за вищевказане взуття, пройшла повз сигнальні рамки, якими обладнаний магазин «Страдіваріус», однак свій умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівником охорони магазину.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_6 могла спричинити ТОВ « Страдіваріус Україна», майнову шкоду на загальну суму 719 гривень 20 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

24 вересня 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог, передбачених статтею 471 КПК України.

Згідно даної угоди представник потерпілого ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні.

Також, вказаною угодою сторонами визначено покарання, яке має бути призначено ОСОБА_6 , а саме покарання у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1275 гривень).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, обвинуваченого чи підозрюваного у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом з`ясовано у представника потерпілого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи думку прокурора, яка підтримала ініціативу представника потерпілого та обвинуваченої щодо укладення та затвердження угоди про примирення, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 від 24 вересня 2015 року і про призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення від 24 вересня 2015 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1275 гривень).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішеня судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1