Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А копія:
28 вересня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2015 року,
секретаря с/з ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить вирок змінити та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на чотири роки.
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз на загальну суму 739 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 доводить, що призначене за вироком суду покарання є для нього занадто суворе. Зазначає, що вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв його розкриттю. Крім того зазначає, що якщо суд призначить йому покарання у виді обмеження волі, то в нього буде більше можливостей заробити певні кошти для забезпечення чотирьох малолітніх дітей та сплатити покладені на нього судові витрати.

За вироком суду, ОСОБА_4 , 16 січня 2015 року, близько 8-ї год., перебуваючи в маршрутному таксі №38 під час руху від зупинки громадського транспорту «12 школа», що на вул.Відінській до зупинки громадського транспорту на вул.Мірющенка в м.Рівне, маючи намір на незаконне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, повторно, таємно, викрав з сумочки ОСОБА_7 гаманець, вартістю 140 грн., чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, 19 січня 2015 року, в період часу з 07 год. до 07 год. 30 хв., перебуваючи в маршрутному таксі №53, ОСОБА_4 аналогічним способом, повторно, викрав з сумочки ОСОБА_8 гаманець та наявні в ньому кошти, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 1010 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 аналогічним способом, 21 січня 2015 року, в період з 07 год. 30 хв. до 08 год. 30 хв., знаходячись в маршрутних таксі №38 та №53, повторно, таємно викрав відповідно з сумочки ОСОБА_9 гаманець з наявними в ньому коштами, чим завдав потерпілій майнову шкоду на суму 640 грн., а з сумочки ОСОБА_10 чохол до мобільного телефону, в якому знаходився мобільний телефон марки «Samsung Star Plus S7262» з сім-карткою, чим завдав останній майнову шкоду на суму 1304 грн. 15 коп.
Також, 23 січня 2015 року, близько 08 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в маршрутному таксі №38, повторно, таємно викрав з сумочки ОСОБА_11 гаманець, вартістю 350 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 350 грн., чим завдав потерпілій майнову шкоду на суму 700 грн.
Крім того, 26 січня 2015 року, близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в маршрутному таксі №42, повторно, таємно викрав з кишені куртки ОСОБА_12 мобільний телефон «Samsung СТ-55610», вартістю 657 грн. 99 коп., в якому знаходилася сім-картка та карта пам`яті ємністю 2 ГБ, чим завдав потерпілій майнову шкоду на суму 782 грн. 99 коп.
Також, 02 лютого 0215 року та 03 лютого 2015 року, ОСОБА_4 , близько 08 год., перебуваючи в маршрутному таксі № 38, аналогічним способом, повторно, таємно викрав з кишені барсетки ОСОБА_13 мобільний телефон «НТС оnе» разом з чохлом та сім- карткою, а з сумочки ОСОБА_14 гаманець з коштами, чим завдав потерпілим майнову шкоду на суму 3580 грн. 97 коп. та 990 грн. відповідно.
Заслухавши суддю-доповідача, прохання обвинуваченого ОСОБА_4 на підтримання своєї апеляційної скарги, думку прокурора про відмову в її задоволенні та залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена зібраними у справі доказами, у тому числі його показаннями, даними у судовому засіданні, у яких він визнав себе повністю винним та іншими матеріалами кримінального провадження, перевіреними судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України та в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюється.

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання, то судом першої інстанції при його призначенні в повній мірі дотримано вимог ст.ст.50, 65 КК України.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Санкція ч.2 ст.185 КК України, передбачає наступні покарання: арешт на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд першої інстанції правомірно врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, по місцю проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні чотирьох дітей, та дійшов обґрунтованого висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, що є справедливим покаранням та відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, сприятиме його виправленню в подальшому, попередженню вчинення ним нових злочинів, рішення суду вмотивоване.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_4 про неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання обставин, які пом`якшують покарання: повного визнання вини, щирого каяття та наявності на утриманні чотирьох дітей, які, на його думку є підставами для призначення покарання у виді обмеження волі, не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини враховані судом при призначенні покарання, що підтверджується вироком суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, відповідає вимогам ст.65 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 - без задоволення.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя-доповідач: ОСОБА_1