Провадження № 1-кс/554/7414/2015

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого Полтавського відділення поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,-
ВСТАНОВИВ :
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні додатково до скарги пояснила, що вона неодноразово зверталася до слідчого, просила його допитати ряд підозрюваних нею осіб, свідків. Речі, які були у неї викрадені, не були саморобними, окрім решіток на вікнах. Чеків на майно у неї дійсно немає, але про існування речей можна було запитати у сусіда ОСОБА_7 , та у органів слідства є фото викраденої буржуйки в іншому кримінальному провадженні. Її допитали лише 10.05.2015 року, але більш ні разу у неї письмових свідчень слідчий не відбирав.
Слідчий та прокурор заперечували проти задоволення скарги, оскільки вважають її необґрунтованою.
Вислухавши скаржника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.
Так, постанова слідчого є недостатньо мотивованою і при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим не дотримано вимоги ст.284 КПК України, ст. 55 КПК України та не були перевірені всі вказані у скарзі обставини, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення. Зокрема, в постанові слідчий зазначає, що викрадені речі не мають товарної вартості, інші оцінює як брухт; та заявник не надала підтверджуючих матеріалів про наявність такого майна до зникнення. Проте, слідчий залишив без уваги протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_3 , протокол допиту потерпілої від 10.05.2015 року, з яких вбачається загальна сума спричиненої потерпілій матеріальної шкоди, перераховані всі викрадені речі, вказана вартість кожної речі, та немає жодних посилань заявника на належність речей до брухту. Крім того, не встановлені інші обставини, на які посилається скаржник, необхідні для повного та об`єктивного розслідування.
Також, встановлено, що вказана постанова не відповідає вимогам статті 110 КПК України, оскільки в резолютивній частині не вказано за якою статтею кримінального кодексу України не має складу правопорушення по заяві скаржника.
Таким чином, слідчим не було процесуально здійснено заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст. 91-94 КПК України, за таких обставин суд вважає, що прийнята постанова є передчасною, в ході досудового слідства не встановлені і не досліджені всі обставини справи, а винесена постанова без дотримання вимог ст. 9, 91-93, 284 КПК України має бути скасована, а кримінальне провадження має бути проведено та завершено з метою встановлення всіх обставин з прийняттям подальшого рішення в порядку КПК України.
Згідно ч. 3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий судя, -
УХВАЛИВ:
Ухвала на підставі ч. 3 ст. 307 КПК України оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1