ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/221/15-к

Провадження № 1-кп/486/7/2016

25 січня 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську кримінальне провадження (зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000580 від 24.08.2014 року) по обвинувальному акту щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:

24.08.2014 року приблизно о 03 год. 00 хв. ОСОБА_8 , в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем "ВАЗ-2106" державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по об`їзній дорозі біля Ташлицького водосховища, зі сторони м. Южноукраїнськ Миколаївської області в напрямку м. Вознесенськ Миколаївської області, не дотримався вимог дорожньої розмітки 1.1 розділу 34.1 Правил дорожнього руху України та в порушення вимог п. 12.2 ПДР України, п. 10.1 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем "Renault Manager" державний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом-платформою E Srem Trail S363, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по смузі зустрічного руху.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля "Renault Manager" ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої травми грудної клітки, перелому 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7-го, 8-го ребер справа, гемотораксу (01.09.2014 року плевральна пункція забрано 1050 мл старої крові, 03.09.2014 року плевральна пункція 450 мл гемо плевральної рідини, 05.09.2014 року 100 мл ексудату, 10.09.2014 року 100 мл ексудату), забою середостіння, забою правої легені, підшкірної гематоми правої половини грудної клітки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани обличчя, множинних осаджень шкіри тулубу, кінцівок та обличчя, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Вказаними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину в скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, не визнав.

ОСОБА_8 суду пояснив, що 24.08.2014 року о 03 год. 00 хв. він керував автомобілем "ВАЗ-2106" державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався в межах дозволеної швидкості, зі сторони м. Южноукраїнськ Миколаївської області в напрямку м. Вознесенськ Миколаївської області, по об`їзній дорозі біля Ташлицького водосховища, по своїй правій смузі руху. Він почув звук гальмування автомобіля і побачив, як йому назустріч, на його смугу руху, виїхав вантажний автомобіль і зіткнувся з його автомобілем. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження. Вважає винним водія автомобіля "Renault Manager" ОСОБА_9 , який виїхав на зустрічну смугу руху.

Під час досудового розслідування працівниками міліції Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області до нього застосовувалися недозволені методи ведення досудового розслідування, а саме психологічний тиск, в зв`язку з чим, він змушений був визнати, що саме він виїхав на смугу руху автомобіля "Renault Manager" і з його вини відбулося зіткнення автомобілів.

Цивільний позов прокурора про стягнення з нього 8707 грн. 04 коп. не визнає.

Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення з нього 3103 грн. 18 коп. у відшкодування майнової шкоди та 100000 гривень у відшкодування моральної шкоди, не визнає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 24.08.2014 року приблизно о 03 год. 00 хв., керуючи автомобілем "Renault Manager" державний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом-платформою E Srem Trail S363, реєстраційний номер НОМЕР_3 , він їхав по своїй правій смузі руху, по об`їзній дорозі біля Ташлицького водосховища, в напрямку м. Южноукраїнськ Миколаївської області. Йому назустріч їхав автомобіль "ВАЗ-2106" під керуванням ОСОБА_8 , який виїхав на його смугу руху та врізався в його автомобіль. Після зіткнення, його автомобіль змінив напрямок руху, проїхав через зустрічну смугу руху і вдарився в теплотрасу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є ОСОБА_8 , він отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 3103 грн.18 коп. на відшкодування майнової шкоди витрат на лікування, підтримав в повному обсязі.

В частині стягнення моральної шкоди, ОСОБА_9 збільшив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Згідно висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу №2/200 від 26.09.2014 року, на момент ДТП ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ-2106» д.н. НОМЕР_4 перебували в працездатному стані та не мали невідповідностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів. На момент ДТП права фара головного світла автомобіля «ВАЗ-2106» д.н. НОМЕР_4 перебувала в працездатному стані. Встановити працездатність лівої фари головного світла не представилось можливим, у зв`язку з її пошкодженнями (а.с. 95-104 том №1).

Як видно з висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу №2/201 від 29.09.2014 року, на момент ДТП ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «Renault Manager» д.н. НОМЕР_2 , з причіпом-платформою E Srem Trail S363, д.н. НОМЕР_3 перебували в працездатному стані та не мали невідповідностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів. На момент ДТП права фара головного світла автомобіля «Renault Manager» д.н. НОМЕР_2 , з причіпом-платформою E Srem Trail S363, д.н. НОМЕР_3 перебувала в працездатному стані. Встановити працездатність лівої фари головного світла не представилось можливим, у зв`язку з її пошкодженнями (а.с. 112-119 том №1).

В протоколі огляду місця ДТП від 24.08.2014 року та схемі до вказаного протоколу, були зафіксовані обстановка на місці події з відображенням місця ДТП, положення транспортних засобів на місці пригоди, сліди гальмування та зіткнення автомобілів та пошкоджень на автомобілях "ВАЗ-2106" та "Renault Manager" (а.с.56-75 том №1). Відповідно до вказаного протоколу сліди подряпин та сліди початку юзу автомобіля «Renault», знаходяться на його полосі руху.

Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №4/115, від 24.09.2014 року, під час первісного контактування автомобіль «Renault Manager» д.н. НОМЕР_2 розташовувався лівою передньою частиною автомобіля до передньої лівої частини автомобіля «ВАЗ-2106» д.н. НОМЕР_4 . Під час первісного контактування повздовжні осі автомобіля «Renault Manager» д.н. НОМЕР_2 та автомобіля «ВАЗ-2106» д.н. НОМЕР_4 знаходились під кутом близьким до 175-180?. Зіткнення автомобілів відбувалась в межах смуги руху, де визначено розташування подряпин та початку сліду юзу автомобіля «Renault», а саме в районі розташування даних подряпин на проїзній частині (а.с. 125-136 том №1).

Експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що автомобіль «Renault Manager» д.н. НОМЕР_2 рухався по своїй правій смузі руху, оскільки осьова лінія дороги знаходилась з лівого боку від нього. Приблизно на відстані 70 см. від осьової лінії, на смузі руху, по якій рухався автомобіль «Renault Manager», відбулося зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2106». Осип залишилась в центрі. Автомобілі контактували під кутом 180?.

Відповідно до висновку експерта судово-автотехнічної експертизи №1/153 від 12.01.2015 року в діях водія автомобіля «Renault Manager» ОСОБА_9 не вбачається невідповідності вимогам п. 12.2 та 12.3 ПДР України.

В діях водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 та вимогам розділу 34.1 ПДР України, згідно якого лінію 1.1 дорожньої розмітки перетинати забороняється.

В наведеній дорожній ситуації водій автомобіля «Renault Manager» ОСОБА_9 не мав технічної можливості запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди з моменту виникнення небезпеки для його руху.

У вказаній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди, шляхом дотримання технічних вимог п. 10.1 та вимог дорожньої розмітки 1.1 розділу 34.1 ПДР України.

В дорожній ситуації обставини якої вказані водієм ОСОБА_9 , в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, знаходяться дії водія автомобіля «ВАЗ-2106» д.н. НОМЕР_4 ОСОБА_8 , які не відповідали технічним вимогам п. 10.1 та вимогам дорожньої розмітки 1.1 розділу 34.1 ПДР України (а.с. 151-159 том №1).

Експерт ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердив, що дії водія автомобіля «ВАЗ-2106» д.н. НОМЕР_4 ОСОБА_8 , не відповідали технічним вимогам п. 10.1 та вимогам дорожньої розмітки 1.1 розділу 34.1 ПДР України.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 17.12.2014 року з потерпілим ОСОБА_9 вбачається, що зіткнення автомобілів 24.08.2014 року відбулося на смузі руху автомобіля «Renault Manager» (а.с. 172-181 том №1).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24.12.2014 року з ОСОБА_8 вбачається, що зіткнення автомобілів 24.08.2014 року відбулося на смузі руху автомобіля «Renault Manager» (а.с. 182-195 том №1 ).

Таким чином саме обвинувачений ОСОБА_8 є винуватим у дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 24.08.2014 року приблизно о 03 год. 00 хв. на об`їзній дорозі біля Ташлицького водосховища в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, оскільки він не дотримався вимог дорожньої розмітки 1.1 розділу 34.1 Правил дорожнього руху України та в порушення п. 12.2 ПДР України, згідно якого «у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги» та п. 10.1 ПДР України, згідно якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», проявив неуважність до дорожньої обстановки та виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем "Renault Manager" державний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом-платформою E Srem Trail S363, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по смузі зустрічного руху.

Згідно додаткового висновку судово-медичного експерта № 106 від 24.10.2014 року у ОСОБА_9 , на момент доставлення до лікарні, був вставлений діагноз: політравма, закрита травма грудної клітки, переломи 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7-го, 8-го ребер справа, гемоторакс (01.09.2014 року плевральна пункція забрано 1050 мл старої крові, 03.09.2014 року плевральна пункція 450 мл гемо плевральної рідини, 05.09.2014 року 100 мл ексудату, 10.09.2014 року 100 мл ексудату), забій середостіння, забій правої легені, підшкірна гематома правої половини грудної клітки, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана обличчя, множинні осаднення шкіри тулубу, кінцівок та обличчя, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, не виключено в строк та при обставинах, які вказані в постанові, а саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Виявлені у ОСОБА_9 ушкодження, у своїй сукупності, на момент спричинення мали ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (а.с. 161-162 том №1).

Вказаний висновок було зроблено на підставі виписки з Волинської обласної клінічної лікарні м. Луцьк відділення Торакальної хірургії №13294, де з 01.09.2014 року по 17.09.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні ОСОБА_9 з діагнозом: закрита травма грудної клітки, переломи 3,4,5,6,7,8 -го ребер справа. Гемоторакс. Струс головного мозку. (а.с. 6 том №2).

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та сторони захисту про те, що під час досудового розслідування працівники міліції Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області застосовували до ОСОБА_8 недозволені методи ведення досудового розслідування, а саме психологічний тиск, в зв`язку з чим, він змушений був дати неправдиві свідчення, оскільки вони спростовуються висновком службового розслідування від 03.08.2015 року, проведеного старшим інспектором СКЗ Первомайського МВ УМВС в Миколаївській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_12 (а.с. 9-12 том №2).

Щодо скоєння ОСОБА_8 злочину в стані алкогольного сп`яніння, даний факт підтверджується висновком експерта по медичним документам №86 від 21.10.2014 року та листом начальника ДЗ СМСЧ-2 ОСОБА_13 №3001/01-03 від 17.10.2014 року (а.с. 138-139, 143).

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, обставину яка обтяжує покарання скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, обставин, які пом`якшують покарання не встановлено і вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в кримінально-виконавчій установі з позбавленням права керування транспортними засобами.

Заявлений прокурором цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 на користь виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 в сумі 324 грн. 44 коп. та на лікування ОСОБА_8 в сумі 3453 грн. 48 коп., а також на користь Управління охорони здоров`я Волинської обласної державної адміністрації, витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 в сумі 4929 грн. 48 коп., є обґрунтованим та підлягає задоволенню, на підставі вимог ч. 1 ст. 1206 ЦК України.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст.ст.127-129 КПК України обов`язок про відшкодування шкоди, завданої потерпілому, покладається на підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст.ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їй внаслідок порушення її прав, зокрема, витрат, які особа зробила або повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Надані ОСОБА_9 письмові докази підтверджують реальні збитки, понесені ним на лікування на загальну суму 3103 грн. 18коп., а тому підлягають стягненню з обвинуваченого (а.с.32-34 том №1).

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то ОСОБА_9 обґрунтував їх з посиланням на те, що в результаті протиправних дій обвинуваченого він зазнав фізичного болю та страждань. Протягом тривалого часу він не мав можливості вести звичний для нього спосіб життя, втратив працездатність.

Оцінивши у сукупності всі докази, надані на обґрунтування цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, суд задовольняє цивільний позов частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.23 ЦК України та роз`яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику по справам про стягнення моральної (нематеріальної) шкоди» розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, ступінь його вини, глибину душевних страждань потерпілого, що знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із діями обвинуваченого, вимоги розумності та справедливості, а також майновий стан обвинуваченого, який на теперішній час не працює, приходить до висновку про часткове задоволення вимог в сумі 10000 грн.

Судові витрати по проведенню експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_8 в повному обсязі, на підставі ст. 124 КПК України, в дохід держави.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі в кримінально - виконавчій установі закритого типу, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.

Сягнути з ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської обл. витрати на лікування потерпілого ОСОБА_9 в сумі 324 грн. 44 коп. та на лікування ОСОБА_8 в сумі 3453 грн. 48 коп., а всього 3777 (три тисячі сімсот сімдесят сім) гривень 92 коп..

Сягнути з ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь Управління охорони здоров`я Волинської обласної державної адміністрації 4929 (чотири дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 48 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 .

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_9 в 3103 (три тисячі сто три) гривні 18 коп. в відшкодування майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_9 10000 (десять тисяч) гривень в відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати по проведенню судової авто-технічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу №2/200 від 26.09.2014 року розміром 1844 грн. 70 коп., судової авто-технічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу №2/201 від 29.09.2014 року розміром 1844 грн. 70 коп., судової транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу №4/115 від 24.09.2014 року розміром 2951 грн. 52 коп., судової авто-технічної експертизи по дослідженню механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди №1/153 від 12.01.2015 року розміром 1967 грн. 68 коп., а всього в розмірі 8608 (вісім тисяч шістсот вісім) гривень 60 копійок.

Речові докази;

автомобіль «ВАЗ-2106» державний номер НОМЕР_4 , який переданий на зберігання ОСОБА_8 залишити останньому, як власнику;

автомобіль «Renault Manager» державний номер НОМЕР_2 , з причіпом-платформою E Srem Trail S363, д.н. НОМЕР_3 , який переданий на зберігання ОСОБА_14 залишити останньому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк - з моменту вручення копії даного вироку.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1