У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_5.,

суддів: ОСОБА_6. і ОСОБА_7.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 24 грудня 2015 року заяву засудженого ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2015 року ОСОБА_3 засуджено: за частиною другою статті 296 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за частиною другою статті 121 КК із застосуванням статті 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 75 КК постановлено звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та з покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 4 статті 76 цього Кодексу.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_4

Апеляційний суд Миколаївської області скасував зазначений вирок місцевого суду в частині звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі статті 75 КК і ухвалив свій вирок від 15 квітня 2015 року, яким засудив ОСОБА_3 за частиною другою статті 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за частиною другою статті 121 КК із застосуванням статті 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. У решті вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2015 року вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_3 залишено без зміни.

14 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду України із заявою, в якій порушує питання про скасування судових рішень щодо нього та направлення кримінальної справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, а саме частини другої статті 296 КК. Зазначає, що кваліфікація його дій за частиною другою статті 296 КК не повинна застосовуватись, а тому він підлягає виправданню за вказаною нормою права, передбаченою законом України про кримінальну відповідальність.

На обґрунтування заяви ОСОБА_3 посилається на долучені ним до заяви копії ухвал колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2012 року, 9 квітня 2013 року та 22 вересня 2015 року.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву та долучені до неї копії судових рішень, матеріали провадження, колегія суддів вважає, що заява засудженого ОСОБА_3 підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

З наявної у Верховному Суді України інформації вбачається, що 13 листопада 2015 року засудженим ОСОБА_3 було подано заяву про перегляд Верховним Судом України в порядку, передбаченому частиною першою статті 445 КПК, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2015 року щодо нього.

У цій заяві ОСОБА_3 порушував питання про перегляд постановлених щодо нього судових рішень з аналогічних підстав.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 20 листопада 2015 року засудженому ОСОБА_3 було відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України кримінальної справи у зв'язку з тим, що у рішенні суду касаційної інстанції не було висловлено позиції щодо правозастосування норми матеріального права, зокрема, частини другої статті 296 КПК, що є перешкодою для перегляду.

Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 450 КПК заява про перегляд судового рішення повертається заявнику у разі, якщо є ухвала Верховного Суду України про відмову у допуску справи до провадження за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Оскільки заява засудженого ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України судових рішень щодо нього подана з аналогічних підстав, що й попередня його заява, по якій колегією суддів Верховного Суду України 20 листопада 2015 року відмовлено у допуску справи до провадження Верховного Суду України, заява засудженого підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до частини п'ятої статті 450 КПК України повернення заяви з підстав, передбачених частиною четвертою цієї статті, не перешкоджає повторному зверненню з інших підстав, ніж ті, які були предметом розгляду.

Керуючись статтями 445, 450 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Повернути засудженому ОСОБА_3 заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2015 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7