печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , поданої у порядку ст. 206 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :
Захисник ОСОБА_3 звернувся 01.10.2015 до Печерського районного суду м. Києва із скаргою, якою просить визнати затримання 17.09.2015 народного депутата Верховної Ради України ОСОБА_2 незаконним та негайно звільнити його з-під варти.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, що задекларовано статтею 2 КПК України.

Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону, відповідно до положень ст. 21 КПК України.

За правилами ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З метою недопущення незаконного тримання особи під вартою або позбавлення її свободи в інший спосіб ст. 206 КПК встановлено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка утримується під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Стаття 206 КПК встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини. Законодавець покладає на слідчого суддю обов`язок негайно звільнити особу, яка знаходиться під вартою безпідставно в межах його юрисдикції. Дотримання цього обов`язку має значення для перевірки ухвал слідчого судді, зазначених у п.п. 14 ч. 1 зазначеної статті.

Відповідно ст. 209 КПК особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами ст. 209 КПК України. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

В клопотанні захисник вказує на затримання ОСОБА_2 без правових підстав 17.09.2015 у Верховній Раді України, що стало підставою для подання даної скарги у порядку, передбаченому ст. 206 КПК України.

Законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, 18.09.2015 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_2 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 296, ч. ч. 1, 2 ст. 350, ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 376, ч. ч. 1, 2 ст. 377 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19-12 год. 15.11.2015, за відповідним клопотанням заступника начальника управління з розслідування особливо важливих справ начальника п`ятого слідчого відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 .

Відтак, слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що підозрюваний ОСОБА_2 утримується під вартою за відсутності судового рішення, оскільки він утримується під вартою в Ізоляторі тимчасового тримання Служби Безпеки України в м. Києві та Київській області, про що вказано у скарзі, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2015.

Аналізуючи зміст скарги, вбачається, що заявник оспорює законність ухвали якою застосовано запобіжний захід відносно ОСОБА_2 , що не входить до повноважень слідчого судді, а є безпосередньою компетенцією суду апеляційної інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Таким чином, слідчий суддя, як і інші службові особи органів державної влади має діяти виключно в межах наданої компетенції.

Крім того, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Оскільки вказана скарга не містить об`єктивних даних які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри вважати, що підозрюваний ОСОБА_2 утримується під вартою без судового рішення, а слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо перегляду судових рішень, відтак відсутні підстави для його доставки до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314316 цього Кодексу.

Згідно з ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Статтею 309 КПК України передбачено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку на стадії досудового розслідування. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 26, 206, 209, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , поданої у порядку ст. 206 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1