Провадження № 1-кп/161/628/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 23 вересня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002259, що надійшов з прокуратури м.Луцька 01.09.2015 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ківерці Волинської області, українця, гр.України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 14.12.2010 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ст.185 ч.2 Кк України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України надано іспитовий строк 2 роки;

2. 07.02.2011 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ст.ст.186 ч.2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 3.07.2015 року у зв`язку з відбуттям строку покарання.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 01.08.2015 року близько 05.00 год., перебуваючи поблизу бару "Стара Підкова", що по вул.Данила Галицького, 1А м.Луцька, повторно, умисно, з корисливих мотивів, підійшовши до автомобіля таксі, в якому сиділа потерпіла ОСОБА_4 , через незачинені задні ліві пасажирські дверцята, шляхом ривка лівої руки, відкрито викрав з шиї золотий ланцюжок вагою 7, 63 г вартістю 3305,69 грн., золотий ланцюжок вагою 5,51 г вартістю 2387,20 грн., з золотою підвіскою із зображенням Божої матері вагою 3,23 г вартістю 1399, 39 грн. та золотим хрестиком вагою 2,45 г вартістю 1061,46 грн., спричинивши матеріальних збитків на загальну суму в розмірі 8153,74 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрито викрав чуже майно, вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, визнав повністю, цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав повністю. Суду дав показання, що 01.08.2015 року у нічну пору, поблизу бару "Стара Підкова", що по вул.Данила Галицького, 1А м.Луцька, підійшов до таксі в якому сиділа потерпіла, та шляхом ривка, зірвав з шиї потерпілої золоті вироби. Кількості викрадених речей та їх вартості не оспорює. В подальшому здав їх у ломбард, гроші витратив на власні потреби. Збитки потерпілій не відшкодовані у зв`язку з скрутним матеріальним становищем. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердила показання обвинуваченого щодо фактичних обставин справи. Збитки їй не відшкодовані, просила задовольнити поданий нею цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди. Щодо покарання на суворому покаранні не наполягає.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його винуватість у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрації, де скарг на його поведінку не находило, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, потерпіла на його суворому покаранні не наполягає, однак він вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за вчинення останнього з яких відбував реальну міру покарання, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, злочин вчинив фактично через місяць після звільнення з місць позбавлення волі, збитки потерпілій не відшкодував, тому суд призначає покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно ст. 374 ч.4, 183 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слід змінити, до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід, з врахуванням його особи, міцності соціальних зв`язків, того, що він вчинив дане кримінальне правопорушення через незначний проміжок часу після його звільнення з місць позбавлення волі, що, безумовно, свідчить про те, що він може вчиняти і інші кримінальні правопорушення, інших ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема реальної можливості уникати суду та подальшого виконання судового рішення, оскільки він уникав явки до суду, та порушив умови обраного щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, залишивши місце свого проживання, з домашнього арешту на тримання під вартою. При цьому, відповідно до ст.209 КПК України, моментом його затримання слід рахувати дату та годину оголошення судового рішення 11.35 год. 23.09.2015 року.

На підставі ст.128, 129 КПК України, ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди задовольнити, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду в сумі 8 153 (вісім тисяч сто п`ятдесят три) грн. 74 (сімдесят чотири) коп. та моральну шкоду в сумі 3 000 (три тисячі) грн.
Матеріальна шкода судом стягується відповідно до розміру пред`явленого обвинувачення та документального підтвердження вартості викраденого майна.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілої та характеру вимушених змін у її життєвих стосунках.
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити у матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.2 КК України, призначивши покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту його затримання 11.35 год. 23.09.2015 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду в сумі 8 153 (вісім тисяч сто п`ятдесят три) грн. 74 (сімдесят чотири) коп. та моральну шкоду в сумі 3 000 (три тисячі) грн.
Речові докази чек №18686, кредитний договір №10-000002386 від 01.08.2015 року, кредитний договір АД №4297309 - залишити у матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого змінити запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши під варту з залу суду.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: