Справа № 591/4835/14-к Провадження № 1-кс/591/719/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, від його протиправних дій потерпіла велика кількість осіб, переховується від слідства тому відповідно ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, місцезнаходження підозрюваного не встановлено, він ухиляється від участі у слідчих діях, тому, просить надати дозвіл на його затримання з метою приводу.
На підставі ст.107 КПК України, за відсутності клопотань учасників процесу, суд вирішив провести судове засідання без фіксування технічними засобами.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.
Заслухавши думку слідчого та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 довів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розробили злочинний план заволодіння грошовими коштами потерпілих.
За таким планом, ОСОБА_6 за допомогою наявних у нього, та вилучених у ході досудового слідства, мобільних комунікаторів із доступом до мережі Інтернет, підшукував у мережі Інтернет приватні оголошення про продаж товарів. Діючи під виглядом добросовісних покупців, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілих з банківських рахунків ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 телефонували продавцям, довідувались в телефонній розмові номера банківських карткових рахунків для переказу грошей за товари.
ОСОБА_6 , використовуючи мобільний телефон з номером оператора мобільного зв`язку ТОВ «Інтертелеком» з кодом « 056» як міський код м. Дніпропетровська, де розташований ПАТ КБ «ПриватБанк», видаючи його за службовий номер ПАТ КБ «ПриватБанк», телефонував потерпілим, представляючись працівником вказаного банку із вигаданим ним іменем та прізвищем, повідомляв про факт намагання переказу на рахунок клієнта грошових коштів та додатково отримував персональні дані імені, номеру банківського карткового рахунку та балансу, номеру мобільного телефону, останніх контактних номерів телефонів, балансу на рахунку тощо. У подальшому ОСОБА_7 , виконуючи покладені на неї функції учасника ОГ, телефонувала оператору мобільного зв`язку з вимогою відновити нібито втрачену сім-карту, видаючи мобільний номер потерпілих за власний. Володіючи інформацією про останні дзвінки потерпілих, стан рахунку, отриманими попередньо ОСОБА_6 , успішно отримувала дублікат сім-карти потерпілих, з одночасним блокуванням її оригіналу. Використовуючи електронно-обчислювальну техніку, а саме планшетні ПК, смартфони, нетбуки, ноутбуки, обладнання для доступу в мережу Інтернет та банкомати ПАТ КБ «ПриватБанк», учасники організованої групи за допомогою банківських послуг «Екстрені гроші», «Приват24», «LiqPay», використовуючи отримані шляхом обману особисті дані клієнтів ПАТ КБ «ПриватБанк», знімали з рахунків потерпілих наявні на них грошові кошти.
Залучення ОСОБА_6 своєї дружини ОСОБА_7 та друга ОСОБА_5 до складу керованої ним ОЗГ, крім бажання кожного з них досягнути протиправного збагачення, було обумовлене їх тривалими з ОСОБА_6 сімейними та дружніми стосунками.
В результаті зазначених протиправних дій було завдано майнової шкоди 37 особам та неправомірно привласнено грошові кошти останніх.
Зазначені обставини судом встановлено з наданих слідчим витягів з ЄРДР (а.с.7-17), протоколів допитів потерпілих (а.с.23-104), протоколами за результатами проведення ОРЗ зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (а.с.107-119).
Згідно з ч.4 ст.189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
На підставі п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Підозрюваний після отримання повідомлення про підозру до слідчого не з`являється, .
Вжиті заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 виявилися безрезультатними.
Слідчий суддя позбавлений можливості розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу за відсутності підозрюваного.
Можливість обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтверджено даними слідчим доказами протоколами допитів потерпілих (а.с.23-104), протоколами за результатами проведення ОРЗ зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (а.с.107-119), наявні в матеріалах справи докази визнано достатніми для застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Тому, оцінюючи надані слідчим докази в сукупності слідчий суддя доходить висновку, що підозрюваний дійсно ухиляється від участі в досудовому розслідуванні, раніше засуджувався, має непогашену судимість, тобто наявні ризики передбачені ст.177, ч.4 ст.189 КПК України, які дають підстави як для обрання запобіжного заходу виді тримання під вартою, так і затримання підозрюваного.
Враховуючи викладене вище клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 187-188 КПК України.
Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до слідчого судді для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Встановити строк дії ухвали до 26.08.2014р. включно.
Слідчий, за клопотанням якого постановлена ухвала ОСОБА_3 : м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 23, каб.917, телефон НОМЕР_1 .
Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, після закінчення строку її дії або відкликання ухвали прокурором.

Ухвала є остаточною, обов`язковою до виконання та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1