Справа № 11-1319/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 29.12.2010
УХВАЛА

Іменем України

«29» грудня 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Миколюка О.В.

Суддів Костенко І.В. та Іванової І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_1 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2010 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (Узбекистан), росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

засуджено за ст. 356 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПП «ВІП- Рент» 50 000 грн. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Цим же вироком виправдано ОСОБА_3 і судове рішення щодо нього в апеляційному порядку не оскаржено.

Колегія суддів, -

встановила:

ПП «ВІГІ- Рент2 звернулось до суду зі скаргою в порядку ст. 27 КПК України про порушення кримінальної справи проти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ознаками злочину передбаченого ст. 356 КК України.

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2010 р. проти вказаних осіб порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

За вироком суду ОСОБА_3 було визнано невинним і за ст..356 КК України виправдано, а ОСОБА_2 визнано винним і засуджено за вчинене самоуправство при наступних обставинах.

15 лютого 2008 року ПП «ВІП - Рент» уклало трьохсторонній договір з приватним підприємцем ОСОБА_4 та ВАТ «БТА Банк», відповідно до умов якого ОСОБА_3 для переобладнання та рекламного оформлення були передані вісім транспортних засобів марки «FORD Tranzit jambo» 430 Е LWB Сагdо 2.4 100 hр МТ білого кольору, державні номерні знаки:

АА 4323 НА номер кузова (шасі) WFОХХХТТFХ7U00038

АА 4325 НА номер кузова (шасі) WFОХХХТТFХ7U 03353

АА 4320 НА номер кузова (шасі) WFОХХХТТFХ7U 00046

АА 4310 НА номер кузова (шасі) WFОХХХТТFХ7U 00046

АА 4309 НА номер кузова (шасі) WFОХХХТТFХ7U 0046

АА 4308 НА номер кузова (шасі) WFОХХХТТFХ7U 0046

АА 4307 НА номер кузова (шасі) WFОХХХТТFХ7U 2727

АА 4305 НА номер кузова (шасі) WFОХХХТТFХ7U 0054

За умовами договору вартість переобладнання та рекламного оформлення одного транспортного засобу становила 92 703 гривні, в тому числі податок на додану вартість (далі - ПДВ) 15 450,5 гривень.

28 березня 2008 року сторонами договору були підписані ОСОБА_3 здачі-прийому -конаних робіт (послуг) чотирьох автомобілів з державними номерними знаками АА 4307 НА, АА 4305 НА, АА 4323 НА, АА 4325 НА.

02 липня 2008 року сторонами договору був підписаний акт здачі-прийому виконаних робіт автомобіля з державним номерним знаком АА 4308 НА.

Тобто умови вказаного договору ОСОБА_4 були повністю виконані і всі проведені ним роботи по переобладнанню та устаткуванню вказаних автомобілів були оплачені 25 лютого 2008 року (в сумі 370 812 гривень), 10 квітня 2008 року (в сумі 185 406 гривень), 03 липня 2008 року (в сумі 92 703 гривні).

Оскільки вартість переобладнання та рекламного оформлення одного автомобіля разом з ПДВ становить 92 703 гривні, ПП «ВІП-Рент» оплатило ОСОБА_3 вартість переобладнання та рекламного оформлення семи автомобілів на загальну суму 648 921 гривні.

В період з вересня 2008 року по 23 липня 2009 року ОСОБА_2 на стоянці МПП «Диліжанс» за адресою: м. Біла Церква вул. П. Запорожця, 359, яку він орендує, було вчинено самоправство - самовільно демонтовано оплачене обладнання та устаткування із п'яти автомобілів, а саме із автомобілів:

АА 4308 НА номер кузова (шасі) WFОХХХТТFХ7U 0046

АА 4307 НА номер кузова (шасі) WFОХХХТТFХ7U 2727

АА 4305 НА номер кузова (шасі) WFОХХХТТFХ7U 0054

АА 4323 НА номер кузова (шасі) WFОХХХТТFХ7U00038

АА 4325 НА номер кузова (шасі) WFОХХХТТFХ7U 03353

Діями ОСОБА_2 власнику майна завдано значну шкоду на суму 226 611 гривень.

В апеляції захисник ОСОБА_1 просить вирок суду щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу закрити за п. 2 ст. 6 КПК України, оскільки в діях засудженого мають місце виключно цивільно-правові відносини.

Апелянт вважає вирок суду незаконним в зв'язку з його однобічністю та неповнотою судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням кримінально-процесуального закону та неправильним застосуванням кримінального закону, що порушує право власності, гарантоване статтею 41 Конституції України.

Так суд, приймаючи скаргу ПП «ВІП-Рент» до розгляду, яка не відповідала вимогам ст. 223, 224 КПК України, в порушення вимог ст. 251 КПК України не залишив її без розгляду, а встановивши факт цивільно-правових відносин, тобто за наявності підстав для закриття справи, не закрив її.

Крім того, під час розгляду справи суд належним чином не перевірив чи відповідає в дійсності право власності на встановлене обладнання ПП «ВІП-Рент» (чи дійсно встановлювалось обладнання, на дорожньо-транспортні засоби, їх місце знаходження, момент переходу на нього права власності). Не досліджувалась судом як докази оплати договірних зобов'язань за договором № 4 і фактична вартість невстановленого обладнання, а прийнято до уваги лише акти огляду і вилучення транспортних засобів від 24.07.2009 р., які носять односторонній характер та яким не дана належна оцінка в сукупності з іншими доказами.

Апелянт вказує на те, що в діях ОСОБА_2 ознак злочину передбаченого ст. 356 КК України немає, а спір стосується виконання послуги з переобладнання ДТЗ, де необхідно керуватися законодавством, що регулює питання підряду, набуття права власності і послуги з технічного обслуговування та ремонту ДТЗ.

Заслухавши доповідача, представника ПП «ВІП-Рент» ОСОБА_5 та виправданого, який у виступі та останньому слові з поданою апеляцією не погодились і просили вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляцію захисника слід задовольнити частково з наступних підстав.

У відповідності до ст. 367 КПК України однобічність або неповнота судового слідства, невідповідність висновків суду, викладеним у вироку фактичним обставинам справи є підставами для скасування вироку.

Як вбачається з вироку суд мотивував наявність в діях ОСОБА_2 самоправства тим, що він самовільно демонтував оплачене обладнання та устаткування із п'яти автомобілів, власником яких є ПП «ВІП-Рент», завдавши останньому значної шкоди на суму 226 611 грн.

Разом з тим, за змістом ст. 356 КК України самоправство має місце у випадку:

- самовільно, всупереч установленому порядку, вчинення будь-яких дій;

- наявності права, на оспорювання цих дій іншими особами;

- заподіяння цими діями значної шкоди інтересам потерпілого.

Судом змісту об'єктивної сторони зазначеного злочину не розкрито, а обставини, викладені у вироку не ґрунтуються на зібраних доказах.

Відповідно до договору на переобладнання т/з № 4 від 15.02.2008 р. (т.1, а.с. 15-20), який був укладений між ПП «ВІП-Рент» (замовник), суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 (виконавцем) та ВАТ «БТА Банк» (орендатором) виконавець зобов'язувався виконати переобладнання т/з і передати їх у власність замовника, а замовник зобов'язувався забезпечити прийом замовлення і своєчасну оплату по ціні і в терміни обумовлені договором (п. 1.3).

Датою виконання договору є дата виконання п.п. 3.3 і 4.1 даного договору (це підписання актів виконаних робіт сторонами договору на підтвердження виконаних послуг, що зазначені в договорі та проведена виплата орендарем замовнику вартість робіт за проведення переобладнання т/з та виконання робіт по рекламному оформленню автомобілів).

Як видно з матеріалів справи суд, констатував як встановлений факт належності ПП «ВІП-Рент» права власності на демонтоване обладнання та устаткування з п'яти ДТЗ, проте питання, яким же чином перейшло право власності на дане обладнання відповідно до вищевикладених умов договору не з'ясуваав і належним чином доказів не перевірив.

Кріч того, виконуючи роботи по переобладнанню ДТЗ відповідно до договору було складено акти здачі-прийому виконаних робіт від 28.03.2008 р., 2.07.2008 р. / т. 1 а.с. 21-30/, однак лише на п'ять із восьми переданих ОСОБА_3 для переобладнання автомобілів. Оплата за виконані роботи як показали ОСОБА_3С, представник цивільного позивача ПП «ВІП-Рент» - ОСОБА_5 відповідно до платіжних доручень / а.с. 127-131/ була проведена в сумі 648 921т грн. за сім автомобілів.

Проте суд, залишивши поза увагою дані обставини та умови договору № 4, не давши їм належної оцінки прийшов до висновку, що умови договору ОСОБА_4 були повністю виконані і всі проведені ним роботи по переобладнанню та устаткуванню вказаних в договорі автомобілів були оплачені.

Також судом не перевірялося і не вказано у вироку чому дії ОСОБА_2 суперечать встановленому порядку, зокрема, передбаченого ст. 19 ЦК України можливістю самозахисту цивільних прав.

Констатуючи у вироку факт заподіяння ОСОБА_2 ПП «В1П-Рент» матеріальної шкоди на суму 226 611 грн., що є значним розміром, суд не зазначив чи існує причинний зв'язок між діями ОСОБА_2 і шкодою, оскільки п. 4.7 Договору передбачено, що ризик пошкодження і втрати до передачі орендарю несуть замовник і виконавець, а сам суд у вироку зазначив, що ПП «ВШ-Рент» належним чином забезпечило зберігання автомобілів, які були передані ОСОБА_3 для переобладнання і до 24.07.2009 р. не були передані орендатору та без письмового договору зберігались на території МПП «Диліжанс».

Крім того, судом не мотивовано, з яких спонукань він виходив, роблячи висновок про те, що заподіяна шкода є значною та що заподіяна шкода саме на суму 226 611 грн., оскільки матеріали справи містять суперечливі між собою акти: це акти від 24.07.2009 р. / т. 1 а.с. 31-40/, де зазначено лише п'ять ДТЗ, з яких демонтовано обладнання, а в актах від 31.07.2009 року /а.с. 147-160/ значиться, що обладнання демонтоване вже з усіх восьми ДТЗ.

Слід звернути увагу, що всі акти були складені лише однією стороною договору ПП «ВІП-Рент», однак судом оцінка цьому не дана.

Таким чином, судом допущені протиріччя щодо дійсного розміру заподіяної ПП «ВІП-Рент» шкоди, що може впливати на кваліфікацію дій ОСОБА_2 за ст. 356 КК України.

Крім того, суд не звернув уваги на встановлення особи ОСОБА_2 /в справі відсутня спец, перевірка щодо останнього/.

За таких обставин, коли суд допустив однобічність та неповноту при розгляді справи і відповідність його висновків не підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні, судове рішення визнаватися законним не може і підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію захисника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 04 листопада 2010 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу щодо нього направити на новий судовий розгляд іншим складом суду.

В решті вирок залишити без змін