н/п 1-кп/640/574/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2015 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Куба Азербайджан, громадянина України, холостого, в силу ст. 89 КК України не судимого, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -
встановив:
01.08.2015 року в ранковий час, точний часу в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись на вул. Чкалова в м. Харкові, проходивши біля на-пів зруйнованого сараю виявив металевий короб.
Оглянувши вміст коробка, ОСОБА_6 зрозумів, що знайшов бойові патрони. Розуміючи, що знайдені речі є патронами, ОСОБА_6 маючи умисел на їх збут без передбаченого законом дозволу, привласнив їх собі, після чого пішки переніс їх за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись вдома при більш детальному огляді вмісту короба, серед бойових припасів виявив мінометну міну, яку також свідомо залишив в себе за місцем свого мешкання.
07 серпня 2015 року ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 взяв вищевказані предмети, та направився з ними до свого знайомого ОСОБА_7 який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , де розповів останньому про знахідку та залишив без відома останнього вищевказані предмети в пакеті у його квартирі.
08.08.2015 ОСОБА_7 зателефонував до правоохоронних органів та повідомив про наявність у нього в дома патронів та міни, які як він зрозумів напередодні залишив в його квартирі ОСОБА_8 .
Згідно висновку судової балістичної експертизи № 326 від 14.08.2015, 119 патронів є бойовими припасами - гвинтівковими патронами іноземного виробництва заводського виготовлення калібру 7,92мм (7,92x57 Маузер), призначеними для стрільби з нарізної зброї відповідного калібру й типорозміру патронника з яких 18 патронів придатні для стильби.
Згідно висновку судової комплексної вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 207 від 26.08.2015 корпус мінометної мини калібру 50 мм виробництва СРСР, до бойових припасів чи вибухових пристрої корпус міни не відноситься у зв`язку з відсутністю головного підривача та відсутність заряду вишибного патрона, але в корпусі міни міститься заряд бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротил, масою 90 грам.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.І ст. 263 КК України, тобто придбання носіння, зберігання, бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 було досягнуто та підписано угоду від 28 серпня 2015 року про визнання винуватості примирення, за змістом якої вони погодились, що ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у придбанні носінні, зберіганні, бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу та погодились, що ОСОБА_5 понесе покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України .
В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, якою передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Шкода не спричинена.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 себе винуватим у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, підтвердив, що угоду про примирення він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими. Просив затвердити зазначену угоду.
Прокурор та захисники також просили затвердити угоду.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, а також відповідає положенням КК України щодо правової кваліфікація злочину та узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті, передбаченої ч.1 ст. 263 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченої і відповідає загальним засадам призначення покарання та особі обвинуваченого.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором та ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину , передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та ухвалення обвинувального вироку.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати на залучення експертів в галузі криміналістики в сумі 5045,40 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-
засудив:
Угоду про примирення між прокурором прокуратури Київського району м.Харкова ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки.
На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням на строк 1 рік.
У відповідності до ст.. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази по справі: 119 патронів на міну - знищити .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 5045 грн. 40 коп.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1