йСправа № 304/565/13-к Провадження № 1-кп/304/69/2013
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2013 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Чепурнова В.О.,

при секретарі- Багара Н.М.,

з участю прокурора Кюкало П.П.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

представника потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду питання щодо обвинуваченої за ч. 2 ст. 185 ч. КК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця та уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. Борканюка, 1/8, Перечинського району Закарпатської області, громадянина України, українця, неодруженого, раніше судимого Перечинським районним судо 21 травня 2010 року за ч. 2 ст. 185 КК України; 25 вересня 2012 року за ч. 1 ст 185 КК України; 26 березня 2013 року за ч. 2 ст. 389 КК України -

про доцільність продовження тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у тому, що він 25 лютого 2013 року біля 19.00 год. умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, незаконно, шляхом вільного доступу з приміщення колишнього клубу військового містечка демонтував три дерев»яні бруси довжиною 5 метрів, вартістю 567 гривень. Крім того, 28 лютого 2013 року біля 16.00 год. ОСОБА_3 повторно, з вказаного приміщення шляхом вільного доступу, таємно, умисно, незаконно, з корисливих мотивів з метою власного збагачення демонтував три дерев»яні бруси довжиною 5 метрів, вартістю 567 нривеь, заподіявши Перечинській міській раді Закарпатської області шкоду у сумі 1134 гривні.

В ході підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_1 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, і вважають, що саме запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити процесуальну поведінку підозрюваної.

У підготовчому судовому засіданні прокурор Кюкало П.П. проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_1 заперечив і заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою протягом двох місяців та просив його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років. На думку прокурора, у звязку з вчиненням даного діяння ОСОБА_3 може незаконно впливати свідків, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчинити новий злочин, тому менш суворі запобіжні заходи до нього не можуть бути застосовані. У звязку з цим, просить подовжити термін тримання підозрюваного під вартою ще на два місяці.

Представник потерпілого ОСОБА_2 залишив вирішення даного питання на розсуд суду..

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобовязання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. ч.1, 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обовязки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до пяти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у звязку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2013 року матеріали досудового розслідування за вищевказаними фактами крадіжок, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України. 12 квітня 2013 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 слідчим суддею Перечинського районного суду Закарпатської області був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із строком застосування до 01 травня 2013 року .

Також встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_3 на даний час ніде не працює, стан здоровя підозрюваного є задовільним, за місцем проживання характеризується негативно, будь-яким рухомим та нерухомим майном він не володіє, раніше неодноразово судимий за крадіжки, зловживає алкогольними напоями.

Отже, з урахуванням тяжкості злочину, а також того, що у звязку з цим обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, які можуть в майбутньому мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити новий злочин, а також беручи до уваги те, що він інколи зловживає алкогольними напоями, суд вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_3 з огляду на положення ст. ст. 177, 183 КПК України слід продовжити запобіжний захід саме у виді тримання під вартою .

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судивої особи, яка обвинувачюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Разом з цим, відповідно до ст. 182, 183 КПК України суд визначає розмір застави у вигляді 2100 (дві тисячі сто) гривен.

Разом з тим, у разі внесення застави на ОСОБА_3 слід покласти наступні обов»язки:прибувати до суду за першою вимогою кожного разу у визначений час для проведення процесуальних дій.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України в справі № 1-23/2003 про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу від 08 липня 2003 року, ст. 177, 183, 194 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого прокурора прокуратури Перечинського району Закарпатської області ОСОБА_4 про продовження тримання обвинуваченого під вартою - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_1 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця м Перечин, вул. Борканюка, 8/1, Перечинського району Закарпатської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Визначити дату закінчення дії обраного та продовженого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця м Перечин, вул. Борканюка, 8/1, Перечинського району Закарпатської області, запобіжного заходу у виді тримання під вартою 29 червня 2013 року.

Розяснити обвинуваченому ОСОБА_3, що відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, у розмірі, визначеному в даній ухвалі.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_5
29.04.2013