АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/2/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/65/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі- ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

апелянтів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2015 року,-

В С Т А Н О В И ЛА:
Ухвалою слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2015 в задоволенні скарги ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2014 року відмовлено.

Згідно матеріалів кримінального провадження 06 листопада 2014 року на виконання ухвали слідчого судді Козівського районногоо суду внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про перевищення повноважень приватним нотаріусом Козівського нотаріального округу ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 -2 КК України.

30 листопада 2014 року за наслідками досудового розслідування слідчим СВ Козівського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_11 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали скаргу слідчому судді Козівського районного суду.

Відмовляючи в задоволенні цієї скарги, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що постанова слідчого є правомірною і підстав для її скасування він не вбачає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 просять дану ухвалу слідчого судді та постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2014 року скасувати. Апелянти вважають, що приватний нотаріус ОСОБА_10 , без будь-яких підстав посвідчила договір застави квартири по АДРЕСА_1 і, засвідчуючи цей договір, вона не витребувала документи, які встановлюють право власності на це майно. Також апелянти вважають, що ОСОБА_10 було оформлено фіктивний договір купівлі-продажу вказаного будинку, який не зареєстрований в РБТІ протягом 6 років, і оплати по ньому проведено не було.

Тому апелянти вважають, що в діях ОСОБА_10 є всі ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України, на їх думку, досудове слідство по справі проведено однобічно, неповно та упереджено. Зокрема, не були допитані всі свідки, причетні до даного кримінального провадження, не дана оцінка всім доказам. Тому постанову слідчого про закриття кримінального провадження апелянти вважають незаконною. В зв`язку з тим і не погоджуються з ухвалою слідчого судді, який відмовив в їх скарзі про скасування цієї постанови слідчого.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважає ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, вивчивши матеріали судового провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ухвали суду та матеріалів кримінального провадження ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала на праві власності квартира по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13 березня 2008 року, виданого Козівською РБТІ.

04.04.2008 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 укладено договір купівлі продажу вказаної квартири за 156 тисяч гривень, який було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_10 .

Як стверджують скаржники, вказаної суми грошей продавцю сплачено не було і цей договір не було зареєстровано в РБТІ протягом 6 років.

Тоді ж, 04 квітня 2008 року, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ) було укладено кредитну угоду з АТ ОТП Банк про отримання кредиту на суму 26 тисяч доларів США і приватним нотаріусом ОСОБА_10 було посвідчено договір застави вказаної квартири.

По кредитному договору вказані особи, які його заключали, відмовляються сплачувати отриманий кредит та відсотки, а тому спадкоємці вважають, що таким чином треті особи намагаються незаконно заволодіти вказаною квартирою, чим порушується їх право як спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_12 .

Згідно рішення Козівського районного суду від 15 липня 2014 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовлено в задоволенні їх позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу вказаної квартири недійсним.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2014 року вказане рішення Козівського районного суду залишено без зміни.

Як видно із ухвали слідчого судді, прийняте ним рішення мотивується вказаними судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, винесеними за наслідками розгляду цивільної справи.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитися не може з таких підстав.

Так, згідно цивільно-процесуального Закону вказане рішення Козівського районного суду вступило в законну силу.

Разом з тим, вказані судові рішення суду першої та апеляційної інстанції не є остаточними і вони можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 пояснили, що вони скористалися своїм правом і оскаржили вказані судові рішення по цивільній справі до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Тому колегія суддів вважає, що посилання на рішення суду, винесені в порядку цивільного судочинства, як на доказ в кримінальному провадженні, можливе лише в тому разі, коли воно пройшло всі стадії оскарження.

Крім того, висновок слідчого судді про те, що жодних доказів, які б свідчили про вчинення цього правочину без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, заявниками не надано та не підтверджено цих тверджень в суді, можливо це є доречним аргументом при вирішенні цивільного позову в суді, але є неприпустимим в кримінальному провадженні, де не заявник, а орган досудового слідства має довести всі обставини, пов`язані з вчиненням кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР.

Також в обгрунтування прийнятого рішення слідчий суддя посилається на довідку про результати проведеної позапланової повторної перевірки організації діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_10 .

Разом зтим, які саме обставини, наведені в цій довідці, беруться до уваги, в ухвалі слідчий суддя не наводить. Самої довідки в матеріалах судового провадження немає і згідно журналу судового засідання не видно, що слідчий суддя досліджував будь-які письмові докази, в тому числі і вказану довідку.

Щодо іпотечного договору, то в ухвалі слідчий суддя вказав, що скаржники не є його сторонами, а тому їх права та законні інтереси не зачіпаються.

Разом з тим, як видно із скарги апелянтів, даний договір вони пов`язують з договором застави квартири, на яку вони претендують як спадкоємці, чим порушуються їх права та законні інтереси.

Про ці обставини слідчий суддя в ухвалі жодних доводів не наводить.

Також в ухвалі слідчого судді не дано оцінки іншим обставинам, наведеним в скарзі, які мають відношення до цього кримінального провадження. Це, зокрема, в скарзі апелянти наводять доводи про порушення вимог закону приватним нотаріусом ОСОБА_10 при посвідченні вказаних договорів, факт не реєстрації в РБТІ договору купівлі-продажу будинку протягом 6 років, не проведення оплати за проданий будинок, нотаріальне посвідчення всіх трьох договорів в один день, які залишилися поза увагою слідчого судді.

Наведене, свідчить про неповноту судового розгляду даного кримінального провадження, що у відповідності до ч.1 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону, і у відповідності до ст.409 КПК України це являється підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Щодо постанови слідчого про закриття кримінального провадження, то в ній викладені ті ж самі обгрунтування прийнятого рішення, що наведені в ухвалі слідчого судді.

Тому колегія суддів вважає, що вказана постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята передчасно по неповним матеріалах досудового слідства.

Тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід скасувати постанову слідчого СВ Козівського РВ УМВСУ в Тернопільській області від 30 листопада 2014 року, про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 з направленням матеріалів кримінального провадження, для подальшого провадження досудового розслідування.

При подальшому провадженні досудового розслідування необхідно вжити всіх передбачених Законом заходів щодо всебічного, повного та об`єктивного розслідування всіх обставин кримінального провадження, ретельно перевірити всі доводи заявників, дати належну оцінку всім здобутим доказам, в тому числі з точки зору їх належності та достатності, та усунути порушення, викладені в даній ухвалі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 17, 22, 405, 407, 409, 410,419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2015 р. по наслідках розгляду скарги вказаних апелянтів скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого СВ Козівського РВ УМВСУ в Тернопільській області від 30 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 - скасувати, а матеріали кримінального провадження направити для подальшого провадження досудового розслідування.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді - три підписи:

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2