Єдиний унікальний номер 722/1508/15-к
Номер провадження 1-в/722/248/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю: прокурора: ОСОБА_3

представника СВК № 67 ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сокирянської виправної колонії №67 Відділу Державної пенітенціарної служби України у Чернівецькій області справу за клопотанням (поданням) засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням обмеження волі,-

в с т а н о в и в:
14.09.2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор та представник СВК № 67 проти задоволення клопотання засудженого заперечували з тих підстав, що за рішенням атестаційної комісії СВК-67 ОСОБА_5 не довів, що став на шлях виправлення, тобто не досяг необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст.82 КК України.

З досліджених судом доказів даної справи, а також матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено наступні обставини:

ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Київської області від 26.06.2006 року за ст.ст.115 ч.2 п.п.4,12, 129 ч.1, 70 ч.1 КК України на 15 років позбавлення волі.

Тобто, ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, на даний час відбув більше 2/3 частини строку призначеного покарання.

Під час перебування в слідчому ізоляторі м. Київ засуджений за порушення вимог режиму відбування покарання в одному випадку був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашено у встановленому законом порядку. Не заохочувався.

В Сокирянську виправну колонію ОСОБА_5 прибув 11.09.2011 року. З моменту прибутя до установи і по березень 2015 року до оплачуваних робіт на підприємстві установи не залучався. З березня 2015 року і по даний час працевлаштований в автотранспортному цеху установи в якості зварювальника. Поставлені змінні завдання виконує. Під час перебування в установі за порушення вимог режиму відбування покарання в одному випадку притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Має одне заохочення. По відношенню до представників адміністрації установи стриманий, тактовний. Потребує контролю за дотриманням охайного зовнішнього вигляду та утриманням свого спального місця і приліжкової тумбочки в чистоті та порядку. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, однак достатнього рівня навичок до виконання таких робіт не має. При виконанні робіт з благоустрою відділення та прилеглої території потребує контролю за якістю їх виконання. До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Бажання приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу не проявляє. Має матеріальні збитки, завдані вчиненим злочином, які не відшкодовано в повному обсязі. Згідно вироку суду призначене покарання вважає несправедливим.

З довідки про заохочення та стягнення засудженого судом встановлено, що за час перебування в СІЗО та СВК №67 останній двічі: в 2006 та 2013 році притягувався до дисциплінарної відповідальності. Також, протягом всього часу відбування покарання ОСОБА_5 дев`ять разів, востаннє 15.07.2015 року, був заохочений за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці. Дана обставина підтверджує те, що засуджений пристосувався до умов режиму відбування покарання.

Згідно наявного в особовій справі засудженого атестаційного листа згідно висновку комісії Сокирянської виправної колонії за підсумками роботи за ІІ півріччя 2014 року, за період з 08.07.2014 року по 23.01.2015 року засуджений ОСОБА_5 дотримується вимог режиму.

Протоколом №18 засідання комісії СВК №67 від 17.09.2015 року вирішено відмовити ОСОБА_5 в клопотанні перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (ст.82 ККУ) як особі, яка не довела що стала на шлях виправлення.

З довідки №681 від 21.09.2015 року, виданої відділом організації та нормування праці СВК видно, що ОСОБА_5 з моменту прибуття в СВК в жовтні 2011 року по лютий 2015 року включно на виробництві установи не працював, жодних норм виробітку не виконував. З березня по серпень 2015 року засуджений працював на виробництві установи з погодинною оплатою праці, однак не відпрацював всі робочі дні.

Також, з наявної в справі довідки №284 від 21.09.2015 року, виданої начальником СВК встановлено, що ОСОБА_5 з моменту прибуття в колонію і до цього часу хворіє на асигматизм обох очей. Працездатний з раціональним працевлаштуванням. На даний час стан злоров`я засудженого задовільний.

Згідно ст. 82 ч.3 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Матеріалами особової справи засудженого, а також доказами судової справи не доведено, що протягом всього часу відбування ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі останній своєю поведінкою та відношенням до праці довів, що став на шлях виправлення, адже дослідженими судом доказами стверджується, що під час відбування покарання засуджений характеризується посередньо, а працювати почав тільки в березні 2015 року.

Ступінь виправлення засудженого, визначений атестаційною комісією установи, не відповідає вимогам, передбаченим ч.3 ст.82 КК України.

Крім того, один із злочинів, за вчинення якого засуджений ОСОБА_5 , є особливо тяжким, що спричинив умисне позбавлення життя особи. Як вбачається із наявної в особовій справі засудженого копії вироку, ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні даного злочину не визнав, оскаржував вирок, що свідчить про його наміри уникнути відповідальності та вчинене та відсутність ознак розкаяння в його діях.

Встановлені обставини, на думку суду, свідчать про те, що оскільки засуджений не довів, що став на шлях виправлення, він не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким видом покарання.

За таких обставин, у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

На підставі ст. 82 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.3, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання (подання) засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .