Справа № 357/9141/15-к
1-кп/357/798/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.09.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, судимого 1) 13.10.1993 р. Фастівським районним судом за ст. 140 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 2) 6.05.1997 р. Білоцерківським міським судом за ст. 229-6 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі; 3) 13.01.2000 р. Білоцерківським міським судом за ст. 17,81 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі; 4) 30.01.2002 р. Білоцерківським міським судом за ст. 309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі; 5) 12.07.2005 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 15 ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; 6) 30.12.2008 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 186 ч.2,71 КК України до 5 років позбавлення волі; 7) 31.03.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 15 ч.2-185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, проживає АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 15 ч.2 - 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17 травня 2015 р. близько 21 години 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у торгівельному кіоску, належному ФОП « ОСОБА_7 », розташованого по АДРЕСА_2 , повторно, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом ривка навісного замка кіоска, проник всередину, звідки намагався вчинити крадіжку грошових коштів в сумі 100 грн., пляшку пива марки «Жигулі» ємністю 0,5 л. вартістю 9,5 грн., пляшку пива марки «Тетерів» ємністю 0,5 л. вартістю 8,9 грн., пляшку пива марки «Приватна броварня» ємністю 0,5 л. вартістю 9,5 грн., 2 банок сардин торгової марки «Екватор» вагою 240 г. вартістю 16,2 грн. кожна на загальну суму 32 грн. 40 коп., 3 банки бичків торгової марки «Аквамарин» вагою 240 г. вартістю 9,6 грн. кожна на загальну суму 28 грн. 80 коп. Вказане майно, належне ОСОБА_7 , на загальну суму 189 грн. 10 коп. ОСОБА_5 поклав до поліетиленового пакету, який залишив біля входу до торгівельного кіоску.

В подальшому ОСОБА_5 підійшов до холодильника, розташованого поруч з торгівельним кіоском та продовжуючи свою злочинну діяльність, почав пошкоджувати навісні замки на ньому.

Однак ОСОБА_5 злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, т.я. він був помічений та зупинений громадянами.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 15 ч.2 - 185 ч.3 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав покази, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_5 пояснив, що він раніше судимий, злочин вчинив у період іспитового строку. 17 травня 2015 р. близько 21 години 40 хвилин, він будучи у стані сп`яніння, проходячи біля торгівельного кіоску, належному ФОП « ОСОБА_7 », розташованого по АДРЕСА_2 , таємно від оточуючих, з метою збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом зриву навісного замка кіоску, проник всередину, звідки намагався вчинити крадіжку грошових коштів в сумі 100 грн., пляшку пива марки «Жигулі» ємністю 0,5 л., пляшку пива марки «Тетерів» ємністю 0,5 л., пляшку пива марки «Приватна броварня» ємністю 0,5 л., 2 банок сардин торгової марки «Екватор» вагою 240 г., 3 банок бичків торгової марки «Аквамарин» вагою 240 г. Вказане майно він поклав до поліетиленового пакету, який залишив біля входу до торгівельного кіоску. В подальшому він підійшов до холодильника, розташованого поруч з торгівельним кіоском та почав пошкоджувати навісні замки на ньому. Однак вчинений ним злочин не був доведений до кінця, т.я. він був помічений та зупинений громадянами. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Кількість грошей, назву товару, який хотів викрасти визнає їх не оспорює. Кваліфікацію його дій не оспорює. Просить суд суворо не засуджувати.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_5 в повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, захисника, потерпілої, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні покази обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його покази суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 15 ч.2 - 185 ч. 3 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у приміщення, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67,68 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинила умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_5 раніше судимий: 1) 13.10.1993 р. Фастівським районним судом за ст. 140 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 2) 6.05.1997 р. Білоцерківським міським судом за ст. 229-6 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі; 3) 13.01.2000 р. Білоцерківським міським судом за ст. 17,81 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі; 4) 30.01.2002 р. Білоцерківським міським судом за ст. 309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі; 5) 12.07.2005 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 15 ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; 6) 30.12.2008 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 186 ч.2,71 КК України до 5 років позбавлення волі; 7) 31.03.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 15 ч.2-185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, має хронічні захворювання, матір похилого віку.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 судом визнається рецидив злочинів (ст. 34 КК України) п.1 ч.1 ст.67 КК України.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо.

Перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю.

На обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, що є порушенням умов звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, не виправдання довіри суду, свідчить про злочинну спрямованість поведінки ОСОБА_5 , вперте небажання ставати на шлях виправлення, обставини, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання, приходить до висновку що ОСОБА_5 представляє небезпеку для суспільства, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто призначення йому покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції частини 3 статті 185 КК України, враховуючи невелику вартість майна, яке намагався викрасти.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати: частину покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75,79,104 КК).

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази, передані потерпілій ОСОБА_7 , слід вважати повернутими власнику.

Витрати на залучення експерта у розмірі 859 грн. 32 коп. слід стягнути із обвинуваченого.

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 був затриманий 18 травня 2015 р., 20 травня 2015 р. відносно нього обраний запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2015 р. відносно ОСОБА_5 , призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки шість місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 22 вересня 2015 р.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк досудового тримання його під вартою з 18 травня 2015 р. до 22 вересня 2015 р.

Речові докази, передані потерпілій ОСОБА_7 , слід вважати повернутими власнику.

Стягнути із ОСОБА_5 витрати на залучення експерта у розмірі 859 грн. 32 коп.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області