Справа № 206/61/16-к
1-кс/206/4/16
УХВАЛА
05 січня 2016 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання старшого слідчого Самарського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

05 січня 2016р. слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що 10.11.2015 року приблизно о 15.30 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Маргоша», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Сержанта Литвищенка, 62Л, побачив біля центрального входу до вказаного магазину велосипед «Forward 3.0», власниця якого ОСОБА_6 знаходилась в приміщенні магазину. В результаті чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_6 , а саме велосипеду «Forward 3.0». Так, 10.11.2015 року приблизно о 15.35 год., ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись за вищезазначеною адресою, скориставшись тим, що власник майна відсутній та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав чуже майно, належне ОСОБА_6 , а саме: велосипед «Forward 3.0», після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 70/34-353 від 29.12.2015 року, потерпілій ОСОБА_6 завдано майнову шкоду на суму 4123 грн. 80 коп.

Дії ОСОБА_4 слідчий кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, що виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Окрім того, на теперішній час ОСОБА_4 постійного місця роботи не має, що свідчить про відсутність постійного джерела доходів, тимчасово проживає за вищезазначеною адресою без реєстрації, оскільки постійного помешкання не має, що також вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків.

Просить суд обрати найбільш м`який вид особистого зобов`язання, що на його думку буде в повній мірі слугувати забезпеченню виконання підозрюваною покладених на нею процесуальних обов`язків.

Клопотання слідчого погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та прохав його задовольнити.

ОСОБА_4 цілком погодився із клопотанням слідчого і пояснив, що він дійсно скоїв дане кримінальне правопорушення, таємно викрав чуже майно.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого і підозрюваного, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши подані матеріали, приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Було встановлено, що 27.11.2015р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про те, що 26.11.2015 року о 17,10 годин до чергової частини Самарського ВП ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, звернулась з заявою гр. ОСОБА_6 , про те, що о 15,30 годин 10.11.2015 року невстановлена особа, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, скоїла крадіжку велосипеду «Forward 3.0», чим причинила шкоду заявниці.

05 січня 2016р. о 9год.00хв. ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

05 січня 2016 року о 10 годині ОСОБА_4 вручено дане клопотання.

У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 179 Кримінального процесуального кодексу України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Врахувавши обставини справи, приймаю за дійсні доводи слідчого про те, що до підозрюваної слід застосувати найбільш м`який вид запобіжного заходу особисте зобов`язання.

Зазначені висновки засновані перед усім на тому, що ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років, з`являється на виклики слідчого.

В сукупності вказане свідчить про добросовісність підозрюваного і здатність виконувати покладені на нього обов`язки, що є вирішальним і необхідним для застосування такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.

У відповідності до ч.ч.5,6 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 196, 309, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження зокрема для проведення процесуальних дій;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з особами, раніше судимими.

Зазначені обов`язки діють два місяці, по 05 березня 2016р. включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого Самарського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 .

Ухвала є остаточною і відповідно до ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1