УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майське, Згурівського р?ну, Київської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого 12.02.2014 Згурівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитового строку 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
17 листопада 2015 року старший слідчий Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Клопотання погоджено з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
16.11.2015 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 знаходячись неподалік будинку № 33 по вул. Празькій в м. Києві, помітили, раніше невідомого чоловіка. В цей час у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна та обернення його в свою користь разом з ОСОБА_4 ..
Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний намір, спрямований на вчинення, повторного відкритого заволодіння чужого майна за попередньою змовою групою осіб, обрали предметом свого злочинного посягання чуже майно, а саме чоловічу куртку з кросівками, які знаходились на потерпілому ОСОБА_7 ..
Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на повторне відкрите заволодіння чужим майном за попередньою змовою з ОСОБА_6 , який почав наздоганяти потерпілого ОСОБА_7 , якого збив з ніг на підлогу. Побачивши це, ОСОБА_4 , також підбіг до ОСОБА_6 , який в ході боротьби, наносив потерпілому ОСОБА_7 неодноразові удари руками, по різним частинам тіло будови, та почав допомагати наносити потерпілому ОСОБА_7 неодноразові удари руками, по різним частинам тіло будови, тим самим застосувавши під час повторного відкритого заволодіння чужим майном насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Під час цього ОСОБА_6 зняв з потерпілого ОСОБА_7 , кросівки, які передав ОСОБА_4 , та куртку, яку залишив у себе.
Подолавши таким чином волю до опору потерпілого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 , повторно відкрито за попередньою змовою групою осіб заволоділи майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме курткою марки «Nikson», темно-синього кольору, вартістю 300 гривень та кросівками марки «Adidas», чорно-білого кольору, вартістю 500 гривень.
Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 800 гривень.
16.11.2015 року, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
У клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що останній, будучи раніше судимий у 2014 році, Згурівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитового строку 2 роки, маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, який йому інкримінується, а тому існує ризик, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити, оскільки вважає, що підозра є обґрунтованою, підтверджується, доданими письмовими доказами. Зокрема, зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 є раніше судимим, має не зняту й непогашену судимість, може вчиняти інші правопорушення, впливати на потерпілого, свідків.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення даного клопотання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, підозрюваного, який не заперечував проти задоволення клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. На даний час наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інші правопорушення, оскільки раніше судимий, має не зняту й непогашену судимість, може уникати від досудового розслідування, суду, тому слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 193-196 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майське, Згурівського р?ну, Київської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого 12.02.2014 Згурівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитового строку 2 роки, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 січня 2016 року до 03 години 20 хвилин.
Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 50 мінімальних заробітних плат, що становить 60 900,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.
В разі внесення застави ОСОБА_4 покласти на нього обов`язки:
1. прибувати за кожною вимогою до суду та до слідчого Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 .
2. не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.
Визначити двомісячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва та слідчого суддю Дніпровського районного суду м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваного ОСОБА_4 , він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: