Провадження № 1-кп/161/782/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 25 листопада 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001864 від 25.06.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липини Луцького району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України не судимого,-

-за ст.336 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . За результатами проведеного 29.05.2015 року медичного огляду рішенням військово-лікарської комісії останнього визнано придатним до військової служби за графою II Розладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року.

В подальшому, ОСОБА_5 , не маючи, відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правових підстав на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, 29.05.2015 року під особистий підпис отримав повістку про виклик на 02.06.2015 року для призову на військову службу під час мобілізації. Однак, з метою ухилитися від призову за мобілізацією, в порушення ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 "Про часткову мобілізацію", усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи належним чином попереджений про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , умисно ухилився від призиву за мобілізацією, оскільки, без поважних на те причин, не прибув у визначений у повістці день до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.336 КК України, як умисні дії, які виразились в ухиленні від призову за мобілізацією.

Під час досудового розслідування між прокурором прокуратури м. Луцька ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником 21.10.2015 року укладена угода про визнання винуватості обвинуваченим. Згідно з угодою сторони погоджуються на об`єм визнання вини обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст.336 КК України у виді 3-х років позбавлення волі, із встановленням іспитового строку на 2 роки.

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладену між ним, обвинуваченим та захисником останнього, думку обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, дослідивши матеріали судового провадження, суд вважає угоду про визнання винуватості укладену між прокурором, обвинуваченим та захисником останнього, слід затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч.2 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного або обвинуваченого.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ст. 474 ч.5 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання за ст.336 КК України у виді 3-х років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури м. Луцька ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та захисником останнього.

Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Угоду від 21.10.2015 року по кримінальному провадженні №0001864 від 25.06.2015 року про визнання винуватості, укладену прокурором прокуратури м. Луцька ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та захисником останнього затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: