359/410/16-к
1-в/359/146/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 інтересах сина ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-

встановив:

На обґрунтування клопотання, яке надійшло до суду 20.01.2016 року заявник вказала, що вироком Апеляційного суду м.Києва від 30.09.2010 року її сина ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.146, ч.2 ст.115,70 КК України до 12 років позбавлення волі. Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання 08.10.2009 року. Також зараховано до строку відбування покарання час з моменту фактичного затримання з 01.10.2009 року до 08.10.2009 року.

Ухвалою ВССУ від 14.06.2011 року вирок Апеляційного суду м. Києва від 30.09.2010 року залишено без змін. Вирок набрав законної сили 14.06.2011 року.

Просить зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк покарання.

Заявник на слухання справи надала заяву про слухання справи за її відсутності.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за можливе зарахувати в строк покарання період знаходження засудженого в СІЗО з дня затримання по день вступу вироку в закону силу, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

За наслідками розгляду справи судом встановлено наступне.

Згідно ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зі змінами внесеними Законом України № 838-VIII від 26.11.2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку:

1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини;

2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

При призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника,суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Родинні відносини заявника та засудженого документально підтверджено копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 12 січня 2001 року відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції м.Києва, у відповідності до якого його матір ОСОБА_4 .

Як вбачається з копії вироку Апеляційного суду м.Києва від 30.09.2010 року ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.146, ч.2 ст.115,70 КК України до 12 років позбавлення волі. Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання 08.10.2009 року. Також зараховано до строку відбування покарання час з моменту фактичного затримання з 01.10.2009 року до 08.10.2009 року.

Ухвалою ВССУ від 14.06.2011 року вирок Апеляційного суду м. Києва від 30.09.2010 року залишено без змін. Вирок набрав законної сили 14.06.2011 року.

У відповідності до ст.532 КПК України:

1. Вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

2. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Правовою підставою розгляду даного клопотання є Закон України № 838-VIII від 26.11.2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», тобто назва самого Закону акцентує увагу на врахування саме строку попереднього ув;язнення.

Відповідно Закону України « Про попереднє ув`язнення» ст.1 «Попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України , застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної Сили»
Таким чином, термін попереднього ув;язнення ОСОБА_5 складає з дня затримання 01.10.2009 року по день вступу вироку в закону силу 14.06.2011 року, що підлягають зарахуванню в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Знаходження в СІЗО після оголошення ухвали касаційного суду до відправлення до місця відбування покарання, на думку суду не підлягає включенню до строку покарання, оскільки в даній ситуації неможливо застосувати вимоги ст.72 ч.5 п. «г» КПК України, оскільки не встановлено в цей період проведення з засудженим слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст.72 ч.5 КК України, суд -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_4 в інтересах сина ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання - задовольнити .

Зарахувати ОСОБА_5 , засудженого вироком Апеляційного суду м.Києва від 30.09.2010 року за ч.3 ст.146, ч.2 ст.115,70 КК України до 12 років позбавлення волі, в строк відбування покарання перебування в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 01 жовтня 2009 року по 14 червня 2011 року, що складає 1 рік 8 місяців 13 днів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1