Справа № 164/1286/15-к
п/с 1-в/164/217/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2015 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -
В С Т А Н О В И В:
29 жовтня 2015 року засуджений ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаною заявою, яку мотивував тим, що на його думку, є всі законні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому просив заяву задовольнити.
Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заяву засудженого ОСОБА_2 слід повернути засудженому для відповідного оформлення з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі; 3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання. До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу. Якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.
Частинами 3, 7 ст. 154 КВК України унормовано, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. У разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст. 110 Виправно-трудового кодексу України. Коли ці вимоги не виконано (характеристика не відображає процесу виправлення засудженого або стосується не всього періоду відбування ним покарання, немає даних про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків, не подано витяг із рішення спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх тощо) і заповнити ці прогалини в судовому засіданні неможливо, суддя на стадії підготовки справи до розгляду повертає матеріали для відповідного оформлення, а коли недоліки виявлено в судовому засіданні, - ухвалює відповідну постанову, в якій зазначає підстави для повернення матеріалів.
В даному випадку замість органу, що відає виконанням покарання до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким звернувся сам засуджений, що суперечить вимогам ст. 154 КВК України, оскільки до клопотання не додано характеристики на засудженого, яка б свідчила про те, що він своє сумлінною поведінкою став на шлях виправлення, довідки про заохочення і стягнення, висновку адміністрації Маневицької ВК № 42 та спостережної комісії при Маневицькій РДА, які б підтримували клопотання засудженого та просили замінити невідбутої частини покарання більш м`яким.
Крім того, засуджений ОСОБА_2 просить суд визнати: - упередженою та такою, що не підтверджується матеріалами особової справи засудженого «характеристику» на засудженого ОСОБА_2 , складену начальником відділення СПС № 1 Маневицької ВК № 42 лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_3 ; - що за час відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 травня 2013 року правослухняною поведінкою довів, що став на шлях виправлення та заслуговує на заміну йому судом невідбутої частини покарання більш м`яким.
Вирішення судом вказаних засудженим вимог чинним КПК України та КВК України не передбачено.
А тому, зважаючи на вищевикладене, та беручи до уваги зміст ч. 7 ст. 154 КВК України, відповідно до якої в разі прийняття рішення про відмову в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засуджений ОСОБА_2 зможе повторно звернутися до суду з аналогічним клопотанням не раніше ніж через рік після відмови суду щодо такого звільнення, тобто, таким чином погіршиться становище засудженого, суд приходить висновку про доцільність повернення даної заяви засудженому ОСОБА_2 для відповідного оформлення.
Керуючись ст. 82 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 369, 537 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким повернути засудженому для відповідного оформлення.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Маневицького районного суду ОСОБА_1