Справа №1-81/10
Провадження № 1-81/10
ВИРОК

іменем України

16 квітня 2010 року

Радехівський районний суд

Львівської області

в складі: головуючого: Крета А.І.

при секретарі: Загайській І.В.

з участю прокурора: Безверхнього А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехові справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, незамужем, не працюючої, уродженки та жительки с.Яцюки Богуславського району Київської області, раніше несудимої

за ст.186 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудна ОСОБА_1, 11.08.2009 року, приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні будинку ОСОБА_2, що в хуторі Ганунин Павлівської сільської Ради Радехівського районуну, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшла до присутньої там ОСОБА_3, де з її вух відкрито викрала пару золотих сережок вагою 5 грам, завдавши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_3 на загальну суму 1425гривень.

Підсудна ОСОБА_1 винною себе в скоєнні злочину визнала повністю та показала в судовому засіданні, що 10.08.2009 року вона разом із своїм знайомим ОСОБА_2 маршрутним таксі поїхали до нього додому на хутір Ганунин. 11.08.2009 року зранку ОСОБА_2 кудись поїхав і повернувся приблизно о 11 год. 30 хв. разом із ОСОБА_3. Вони втрьох поїхали в лісопосадку, яка знаходиться за м.Радехів. В лісі вони сиділи і розмовляли, конфліктів між ними не було. Виїхавши з лісу вони поїхали на ставок, де розпивали спиртні напої. На ставку вони були до 17 год. 30 хв. Потім поїхали додому до ОСОБА_2 на х.Ганунин, Радехівського району. З дому ОСОБА_2 поїхав в м.Радехів, щоб купити кави і сигарет. Коли він поїхав то вона з ОСОБА_3 сиділи за столом пили вино і горілку, а також розмовляли на різноманітні теми. Через деякий час в неї задзвонив мобільний телефон, який знаходився на столі і ОСОБА_3 почала її питати, де вона взяла такий дорогий телефон, а також сказала, що вона виманює гроші з ОСОБА_2. Після цих слів ОСОБА_3 мобільний телефон скинула із стола. Вона його підняла із підлоги і положила назад на стіл. Але ОСОБА_3 взяла його в руку і знову кинула на підлогу. Коли вона його кинула то мобільний телефон відкрився і дав тріщину екран. Після того вона їй сказала чому вона кидає її телефон, адже це не її. На ці слова ОСОБА_3 почала висловилася до неї нецензурними словами і шарпати за одяг. Коли вона схопила її за одяг і штовхнула на ліжко то вона схопила ОСОБА_3 обома руками за вуха і зірвала з неї золоті сережки, які кинула на підлогу. Після того вона подзвонила на мобільний телефон до ОСОБА_2 і сказала йому, щоб він їхав додому, тому, що ОСОБА_3 намагається її побити. Приблизно через 10 хв. Ігор приїхав і відвіз ОСОБА_3 до додому. Дані золоті сережки вона здала в ювелірний магазин, що знаходиться в м.Радехів в приміщенні магазину «Рукавичка», але через деякий час викупила їх назад.

Підсудна ОСОБА_1 не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів по епізоду відкритого викрадення нею золотих сережок у потерпілої ОСОБА_3

Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно відкритого викрадення підсудною ОСОБА_1 золотих сережок у ОСОБА_3, оскільки дані обставини не оспорюються всіма учасниками судового розгляду і суд немає сумнівів у добровільності і істинності їх позицій.

Таким чином, на думку суду, винність підсудної ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, доведено повністю.

Дії підсудної ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за 186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Визнаючи підсудній ОСОБА_1 міру покарання, суд, в якості обставин, що пом»якшують покарання визнає визнання нею своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання в діях ОСОБА_1 суд визнає вчинення злочину особою, що перебує в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи приведені вище помякшуючі обставини, особу підсудної, яка до позитивно характеризується по місцю проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, тому, на думку суду, виправлення підсудної ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винної в скоєнні злочину передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо вона протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину.

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд залишити засудженій ОСОБА_1 без змін.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту оголошення.

ГоловуючийОСОБА_4