Справа №11-649/10 Головуючий у суді у 1 інстанції - Глущенко
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Злочини проти власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня 23 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Безверхого О.М.

суддів - Сінашенка В.Г., Гончарова М.В.

з участю прокурора - Кононової Л.Ф.

захисника - ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_2, прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, засудженого ОСОБА_3 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 вересня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Ромни, 1-й пров. Полтавської, 9, Сумської області, раніше не судимий, засуджений за ст.185 ч.З КК України до 3 років позбавлення волі, за ст.187 ч.З КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнуто з ОСОБА_3 судові витрати в сумі 6277 грн. 92 коп. та 640 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 81 КК України.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за вчинення таких злочинів.

23 січня 2009 року близько 15 години ОСОБА_3, відчинивши забиті двері сараю №5 МТФ в с. Кашпури Роменського району, на автомобілі ВАЗ 2101 з причепом заїхав до приміщення сараю, звідки шляхом вирізання за допомогою газорізального обладнання таємно викрав 18,2 м металевого жолобу гноєтранспортеру, порізавши його на 14 відрізків вагою 800 кг, вартістю 974 грн., що належали ДП ДГ «Іскра» СІАПВ УААН.

26 січня 2009 року близько 15 години ОСОБА_3 з особою, матеріали досудового слідства відносно якої закриті, відкривши двері сараю №5 МТФ в с. Кашпури Роменського району, на тому ж автомобілі з причепом заїхали до приміщення сараю, де за допомогою газорізального обладнання ОСОБА_3 відрізав 11, 4 м металевого жолобу гноєтранспортеру, порізавши його на 6 пластин, які разом з особою, матеріали досудового слідства відносно якої закриті, завантажили їх в причеп.

Коли до сараю з метою припинити злочинні дії ОСОБА_3 зайшли ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, то ОСОБА_3 з метою утримання викраденого, вийняв з автомобілю рушницю ТОЗ 34 12-к №27869, яку направив на цих осіб і попередив, що буде стріляти, здійснивши напад з метою заволодіння викраденим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я осіб, що зазнали нападу, під час якого заволодів металевими пластинами, вагою 550 кг, загальною вартістю 610 грн., що належали ДП ДГ «Іскра» СІАПВ УААН.

В поданих апеляціях та доповненнях до них:

- засуджений ОСОБА_3, не погоджуючись з вироком суду, вважає, що досудове і судове слідство проведені неповно та однобічно, не усунуті недоліки, на які було вказано в ухвалі апеляційного суду про скасування попереднього вироку, його вина у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.З, 187 ч.З КК України не доведена і він не усвідомлював, що ферма може комусь належати і не вважав, що скоював крадіжку, крім того, суд допустився неточностей у вироку та призначив йому суворе покарання з застосуванням ст.71 КК України, не враховувавши те, що він повністю відшкодував матеріальні збитки, має позитивну характеристику, неповнолітню дитину на утриманні, а тому просить вирок суду скасувати і справу повернути на додаткове розслідування і новий судовий розгляд;

- захисник ОСОБА_2 вважає, що за наявності ряду пом'якшуючих покарання обставин суд мав би призначити ОСОБА_3 покарання з застосуванням ст.ст.69, 75 КК України, крім того, суд неправильно призначив остаточне покарання з застосуванням ст.71 КК України і з порушенням закону виніс постанову 6 жовтня 2010 року про уточнення вироку в частині призначення остаточного покарання, тому просить вирок суду скасувати і справу направити на новий судовий розгляд;

- прокурор Шкеть Д.М. посилається на те, що судом не виконана ухвала апеляційного суду Сумської області від 9 березня 2010 року, якою скасований попередній вирок, про можливість перевезення металевих пластин 23 січня 2009 року в салоні автомобілю "Нива", крім того, суд неправильно призначив остаточне покарання з застосуванням ст. 71 КК України, тому просить вирок суду скасувати в зв'язку з однобічністю та неповнотою судового слідства і неправильним застосуванням кримінального закону, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Заслухавши доповідача про обставини справи та доводи поданих апеляцій, пояснення засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_2, які підтримали свої апеляції, думку прокурора Кононової Л.Ф., яка частково підтримала апеляцію прокурора і вважала, що вирок суду підлягає зміні в частині призначення покарання, а апеляції засудженого і захисника підлягають частковому задоволенню, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи поданих апеляцій, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.367 КПК України підставами для скасування або зміни вироку суду є неправильне застосування кримінального закону, яким відповідно до ст.371 КПК України визнається застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю перевірених судом першої інстанції доказів, яким суд дав належну оцінку і навів їх у вироку.

Доводи апеляції засудженого про неповноту та неправильність досудового і судового слідства, недоведеність його вини у вчиненні злочинів, за які його засуджено, є безпідставними і спростовуються дослідженими в суді першої інстанції доказами.

ОСОБА_3 у судовому засіданні в суді першої інстанції частково визнав свою вину за ст.185 ч.З КК України і повністю визнав вину за ст.187 ч.З КК України та при цьому пояснив, що 23 січня 2009 року біля ферми в с.Каптури Роменського району він знайшов металеві пластини загальною вагою 800 кг, які в салоні автомобілю „Нива перевіз в м.Ромни і здав в пункт прийому металобрухту, а 26 січня 2010 року разом з ОСОБА_10 приїхав на автомобілі „Нива з причепом на ту ж ферму в с.Кашпури, де газовим різаком нарізав металеві пластини, які вони потім відвезли на пункт прийому металобрухту в м.Ромни. Коли ж до приміщення ферми зайшли інші особи, то з метою налякати їх та вивезти викрадене він дістав з автомобіля рушницю, яку направив на них, і сказав щоб вони розбігалися.

Крім часткового визнання вини ОСОБА_3, його вина у вчиненні злочинів підтверджується показами в суді свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 про те, що 23 січня 2009 року від сараю МТФ у с.Кашпури Роменського району від'їхав автомобіль „Нива синього кольору з причепом, після чого у сараї вони відчули запах диму від різання металу та виявили, що з гноєтранспортеру вирізані металеві пластини. До цього ОСОБА_12 обходив територію ферми і біля сараю металевих пластин від транспортеру не бачив.

Свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 у суді підтвердили, що 23 січня2010 року ОСОБА_3 здавав у металобрухт металеві пластини в кількості 14 шт. вагою 800 кг., які привіз на автомобілі „Нива, а ОСОБА_14 пояснив, що ці металеві пластини можливо було перевезти і в салоні автомобіля, бо мав такий автомобіль. Ці ж свідки підтвердили і те, що 26 січня 2009 року ОСОБА_3 разом з іншим чоловіком здавав металобрухт, який привіз на автомобілі з причепом.

Потерпілі ОСОБА_4В.і ОСОБА_8 у суді підтвердили, що 26 січня 2010 року в сараї ферми в с.Кашпури помітили двох чоловіків, які різали гноєтранспортер, один з них потім направив на них рушницю і попередив, що буде стріляти, після чого чоловіки сіли у „Ниву з причепом і поїхали з ферми.

Потерпілий ОСОБА_5 у суді підтвердив, що саме ОСОБА_3 держав рушницю, яку направив на потерпілих, що зайшли до приміщення ферми, та попередив, що буде стріляти, а інший чоловік змотував газорізку, після чого сів за кермо автомобіля і обидва чоловіки поїхали.

Свідок ОСОБА_10 у суді підтвердив, що 26 січня 2009 року разом з ОСОБА_3 він приїхав у с.Кашпури, де на фермі ОСОБА_3 почав різати метал, який він допоміг завантажити у причеп автомобіля, а коли з'явились інші люди, то ОСОБА_3 дістав з салону автомобіля рушницю, яку направив на них і став погрожувати нею. Після цього вони на автомобілі виїхали з ферми і відвезли нарізаний метал на пункт прийому металобрухту в м.Ромни. В той день він і ОСОБА_3 були вдягнуті у камуфляжний одяг.

В суді першої інстанції були досліджені і інші докази, яким суд дав належну оцінку і виклав їх у вироку.

Суд у вироку також навів відповідні мотиви чому не погодився з доводами ОСОБА_3 про те, що 23 січня 2009 року він не викрадав метал з сараю №5 МТФ у с.Кашпури Роменського району, а знайшов їх біля ферми, і ці висновки суду об'єктивно підтверджуються зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Доводи апеляцій прокурора і засудженого, про те, що суд не виконав вказівки ухвали апеляційного суду від 9 березня 2010 року, якою був скасований попередній вирок, є безпідставними, оскільки при новому судовому розгляді справи суд їх фактично виконав.

Давши належну оцінку забраним по справі доказам, суд обгрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, за обставин, зазначених у вироку, і вірно кваліфікував його дії за ст.185 ч.З КК України і ст. 187 ч.З КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу засудженого, обставини справи, що обтяжують і пом'якшують покарання, призначивши покарання в межах санкції закону, яким передбачена відповідальність за вчинений злочин, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

В той же час, фактично призначивши ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів з застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, передбаченого ст.70 ч. 1 КК України, суд у вироку зазначив, що остаточне покарання йому призначено на підставі ст.71 КК України, тобто за сукупністю злочинів, в зв'язку з чим вирок суду в цій частині призначення покарання підлягає зміні без погіршення становища засудженого.

Постановою від 6 жовтня 2010 року в порядку ст.ст.409 ч.І, 411 КПК України суд уточнив резолютивну частину вироку і постановив замість ст.71 КК України вважати ст.70 КК України, що суперечить вимогам закону, оскільки в порядку ст.ст. 409,411 КПК України суд не може уточнювати вирок в частині призначення покарання і, крім того, вирок суду не набрав законної сили, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 362, 365,366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора, захисника і засудженого задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 вересня 2010 року відносно ОСОБА_3 в частині призначення покарання змінити, виключивши призначення йому остаточного покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків та скасувавши постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 6 жовтня 2010 року про уточнення цього вироку в порядку ст.ст.409, 411 КПК України.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за ст.ст. 185 ч.З, 187 ч.З КК України до покарання призначеного судом першої інстанції.

На підставі ст.70 ч.І КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_1 ОСОБА_16