У Х В А Л А
01 жовтня 2015 року

Октябрський районний суд м.Полтави в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

заявників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:
Заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду із заявами про зняття арешту з їх особистого майна, накладеного ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави в рамках кримінального провадження за ч.3 ст.190 КК України, а саме: з 1/3 частини житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 та 1/2 частини житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 . В обґрунтування своєї заяви послались на те, що судові витрати та збитки потерпілим, яким задоволені позовні вимоги вони сплатили повністю.

В судовому засіданні заявники свої заяви підтримали та просили їх задовольнити. Прокурор не заперечував проти задоволення заяв.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадках не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у позові.

Вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 06.04.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 21.07.2015 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано винуватими за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їм покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки кожному. На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного їм покарання.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задоволено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_10 та ОСОБА_5 солідарно на користь потерпілої ОСОБА_6 5000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

Частина 2 ст.190 КК України, за якою засуджені обвинувачені, не передбачає конфіскації майна. Водночас, матеріальну шкоду в розмірі задоволених до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимог, останні сплатили, як повністю відшкодували і судові витрати за проведення судових експертиз.

Відповідно ч.1 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закону), інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

П.7 ст.15 Закону передбачено, що розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.

Форма і вимоги до заповнення заяви, що подається до органу державної реєстрації прав установлюється відповідно до законодавства (п.14 ст.15 Закону).

Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом (ч.1 ст.16 Закону).

П.68 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» передбачено, що для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заявник подає копії документів, що зазначені в п.9 Порядку, а саме: документ, що підтверджує її повноваження.

За таких обставин, вбачаються підстави для задоволення заяв обвинувачених, а також уповноваження їх звернутися до відповідних органів державної реєстрації прав з метою зняття арешту із належного їм нерухомого майна.

Крім того, засудженим ОСОБА_4 заявлено клопотання про повернення йому вилучених у нього при особистому обшуку за адресою: АДРЕСА_3 : нетбука Самсунг чорного кольору, мобільного телефону Самсунг Дуос чорного кольору, мобільного телефону Нокіа Дуос червоного кольору, мобільного телефону Самсунг білого кольору, а також системного блоку комп`ютера, вилученого у нього за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Учасники процесу не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на те, що на даний час відпала необхідність у зберіганні вказаного майна в якості речових доказів.

Керуючись ст. 174, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяви засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.09.2013 року на 1/3 частину житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, уповноваживши ОСОБА_5 звернутися до відповідних органів державної реєстрації прав з метою зняття арешту із указаного нерухомого майна.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.08.2013 року на 1/2 частину житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, уповноваживши ОСОБА_4 звернутися до відповідних органів державної реєстрації прав з метою зняття арешту із указаного нерухомого майна.

Зобов`язати Полтавське міське управління УМВС України в Полтавській області повернути ОСОБА_4 вилучені у нього при особистому обшуку за адресою: АДРЕСА_3 : нетбук Самсунг чорного кольору, мобільний телефон Самсунг Дуос чорного кольору, мобільний телефон Нокіа Дуос червоного кольору, мобільний телефон Самсунг білого кольору, а також системний блок комп`ютера, вилучений у нього за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного Суду Полтавської області протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1