1-кп/381/227/15
381/3228/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«11» серпня 2015 року м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001195 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Борова, Фастівського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта неповна вища, не одруженого, працюючого електромеханіком в ТОВ «Будтехсервіс-Голосієво», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 з серпня 2014 року, на підставі усної домовленості з ОСОБА_6 , почав проживати в будинку за адресою: АДРЕСА_1 який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином він мав вільний доступ до всіх речей та предметів, що зберігалися на території подвір`я вказаного домоволодіння.

В третій декаді квітня 2015 року, у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на своє збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, а саме електричного зварювального апарату, що належить ОСОБА_5 , та який зберігався на території подвір`я за місцем його тимчасового проживання.

Відтак, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , в третій декаді квітня 2015 року приблизно в обідню пору доби, достовірно знаючи, що його злочинні дії не будуть викриті сторонніми особами, оскільки власник домоволодіння проживав окремо, тобто діючи таємно від оточуючих, реалізовуючи свій злочинний умисел на крадіжку чужого майна, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку зварювального апарату, який зберігався на території домоволодіння за адресую: АДРЕСА_1 та завершуючи свій злочинний умисел розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив гр-ці ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму - 1600 гривень.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжці).
11 серпня 2015 року до суду надійшла угода про примирення укладена 03 серпня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 , з однієї сторони та обвинуваченого ОСОБА_3 , з другої сторони, які дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Обвинувачений ОСОБА_3 з потерпілою ОСОБА_5 досягли згоди на порядок відшкодування завданої шкоди в розмірі 1600 гривень в порядку виплати рівними частками на протязі 3 місяців, таким чином ОСОБА_3 зобов`язується повністю відшкодувати шкоду до 31.10.2015 року включно.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, в підготовчому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення і просив призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В підготовчому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, шляхом опитування судом повідомив, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 , повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за яке належить призначити йому узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 03 серпня 2015 року між потерплою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001195 від 09.07.2015 рокупо обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Зобов`язати ОСОБА_3 відшкодувати шкоду, завдану ОСОБА_5 , в розмірі 1600 гривень в порядку виплати рівними частками на протязі 3 місяців, до 31.10.2015 року включно.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження (а.к.п. 21).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1