Провадження № 1-кп/161/658/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 21 вересня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002370, що надійшов з прокуратури м.Луцька 04.09.2015 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 04.07.2015 року близько 22.00 год., знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав з косметички, що знаходилась на підвіконнику спальної кімнати, золоту сережку вагою 2,1 г вартістю 2000 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у таємному викраденні майна, визнав повністю. Суду дав показання, що 04.07.2015 року у вечірню пору, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , викрав з косметички, що знаходилась на підвіконнику спальні, золоту сережку. Вартості викраденого майна не заперечує. Збитки не відшкодовані, в зв`язку з відсутністю коштів, просив призначити покарання, з визначенням іспитового строку. У вчиненому розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердила показання обвинуваченого щодо фактичних обставин справи. Збитки не відшкодовані, однак цивільного позову про їх відшкодування не заявляє, наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його винність у таємному викраденні майна, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, що згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, де скарг на його поведінку не надходило, тому суд, з врахуванням відсутності постійного місця роботи та стабільного заробітку, що унеможливлює призначення покарання у виді штрафу, а також того, що збитки потерпілій не відшкодовані, остання наполягає на суворому покаранні, призначає покарання у межах санкції ст.185 ч.1 КК України у виді громадських робіт.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, призначивши покарання 200 (двісті) годин громадських робіт.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: