Справа № 191/2239/15-к
Провадження № 1-кп/191/275/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта неповна середня, учня 2-го курсу СПЛ № 38, раніше не судимого, не одруженого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

а також за участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

представника КМСД ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :
20 травня 2015 року близько 04 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 , 1998 р.н., будучи в стані алкогольного сп`яніння за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, з метою реалізації спільного умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом, прийшли до гаражу, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_2 , та за допомогою фізичної сили, почали смикати руками одну із сторін воріт гаражу, після неодноразового фізичного навантаження ворота відчинились. Проникнувши до приміщення вищевказаного гаражу, неповнолітній ОСОБА_5 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, підійшли до мопеду марки «DEFIANT» з об`ємом двигуна 49, 9 см.куб., без державного знаку, синього кольору, що належить потерпілому ОСОБА_7 , переконавшись в тому, що їхні спільні протиправні дії залишаться непомітними, ОСОБА_5 разом з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, за допомогою фізичної сили, таємно, умисно, із корисливих мотивів, на свою користь, діючи за попередньою змовою, за допомогою сили рук викотили мопед «DEFIANT» з об`ємом двигуна 49,9 см.куб без державного знаку, з гаражу, та направилися в напрямку вул. Шевченко, м. Синельникове, Дніпропетровської області, таким чином заволоділи ним. Після чого розпорядилися мопедом марки «DEFIANT» з об`ємом двигуна 49,9 см.куб без державного знаку на свій розсуд.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, попросив вибачення у потерпілого та пояснив, що все було так як викладено в обвинувальному акті. Також доповнив, що увечері 19.05.2015 року ОСОБА_10 запропонував йому заробити коштів та вкрасти десь метал, на що він погодився. 20.05.2015 року близько 04.00 години ОСОБА_10 зателефонував йому і вони пішли до будь-якого будинку для скоєння крадіжки. Мопед викотили з гаражу та покотили до вул. Харківської, де завели його та поїхали на вул.. Миру, де біля будинку № 2 зупинились і він чекав ОСОБА_10 , який повернувся приблизно через півгодини без мопеду. Крошка повідомив йому, що продав мопед за 600 грн. своєму знайомому та дав йому 300 грн. В день скоєння злочину випив приблизно 1 літру пива. Гроші потрібні йому були на особисті потреби.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 20.05.2015 року зранку повернувся додому та виявив зникнення з гаражу мопеду. 22.05.2015 року мопед йому було повернуто. Вважав, що при обранні обвинуваченому міри покарання можливо застосувати іспитовий строк.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 суду пояснила, що є його матір`ю, виховує сина одна. ОСОБА_11 слухняний, піддається її вихованню, навчається посередньо, спілкується з товаришами позитивної характеристики, раніше не був помічений в подібних ситуаціях, спиртними напоями не зловживає. Після скоєного ним злочину вона провела з сином виховну бесіду, під час якої він розкаявся та пообіцяв, що більше такого не повториться.

Представник служби у справах дітей Синельниківської міської ради пояснила, що обвинувачений на обліку не перебуває. З кримінальної міліції у справах дітей надійшло повідомлення про необхідність проведення обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_5 . Представниками служби було проведено таке обстеження, під час якого було встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 забезпечений усім необхідним для нормального проживання.

Представник кримінальної міліції у справах дітей Синельниківського МВ пояснила, що неповнолітній ОСОБА_5 на обліку не перебуває, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, будь-яких порушень не вчиняв.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відтак, у суворій відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та встановлена винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб та з проникненням у приміщення.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, пояснення представників служби у справах дітей та кримінальної міліції у справах дітей, а також пояснення законного представника неповнолітнього обвинуваченого, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному та вибачився перед потерпілим.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, що відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його відношення до скоєного, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність у обвинуваченого будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим та враховуючи думку потерпілого, якому шкода відшкодована шляхом повернення майна, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, із застосуванням ст.. ст.. 75, 104, 76 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75, ст. 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речовий доказ, що знаходиться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_7 (а. с. 17), залишити в його володінні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1