АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/2168/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 314 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року у кримінальному провадженні

№ 0000323 стосовно обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 191 КК України,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Львів, працює директором ТОВ «ТЕМІС-БУД»,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000323 стосовно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 191 КК України повернуто прокурору відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 .

Крім того, на обвинуваченого ОСОБА_9 покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, до 16 січня 2016 року.

Рішення про повернення прокурору обвинувального акта суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у викладі фактичних обставин кримінального провадження та формулюванні обвинувачення по епізоду з потерпілим ОСОБА_11 не зазначено місця та часу заволодіння ОСОБА_9 грошима потерпілого, що до того ж позбавляє суд можливості дослідити питання дотримання підсудності цього провадження.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року та призначити новий розгляд за обвинувальним актом щодо ОСОБА_9 в суді першої інстанції.

Прокурор стверджує, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 в повній мірі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у формулюванні обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України, по епізоду з потерпілим ОСОБА_11 , у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України зазначені місце, час та спосіб заволодіння ОСОБА_9 майном потерпілого ОСОБА_11 , зокрема, є посилання на отримання від потерпілого останньої частини грошових коштів за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально знаходиться в Дарницькому районі м. Києва, де, як зазначено в обвинувальному акті, 29 червня 2013 року, приблизно о 13 годині, ОСОБА_12 , яка діяла на виконання вказівки ОСОБА_9 , не підозрюючи про його дійсні наміри, отримала від потерпілого ОСОБА_11 гроші в сумі 48 600 грн., надавши йому квитанцію до прибуткового касового ордеру, що заздалегідь приготував ОСОБА_9 .
За таких обставин, як вважає прокурор, у суду не було законних підстав для повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_9 , а тому судове рішення є незаконним та необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та потерпілої, які підтримали апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, заперечення обвинуваченого та захисника щодо доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ч. 2 ст. 291 КПК України, а перелік додатків до нього - в ч. 3 цієї ж норми закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, і, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого ( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Разом з тим, суд першої інстанції, повертаючи прокурору обвинувальний акт для усунення недоліків, дійшов помилкових висновків про порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, всупереч висновкам суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_9 вимогам ст. 291 КПК України, зазначений акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_9 , саме у тій формі, які прокурор вважав встановленими.

Посилання суду на невідповідність формулювання обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України вимогам ст. 91 КПК України через відсутність вказівки на місце та час заволодіння ОСОБА_9 грошима потерпілого ОСОБА_11 , колегія суддів уважає надуманими, передчасними, такими, що не відповідають змісту формулювання обвинувачення в обвинувальному акті та порушують принцип диспозитивності, згідно до якого суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції.

Будь-яких інших порушень вимог КПК України щодо складання обвинувального акту в ухвалі суду не наведено.

За таких обставин, під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, колегією суддів не було встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акту, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, а тому апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, а ухвала суду в частині повернення обвинувального акта прокурору скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року в частині повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000323 стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 191 КК України, прокурору скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4