Справа № 740/3201/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/812/2015
Категорія - ч. 1 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000865 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України,з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 серпня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 серпня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 20000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 2507 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_8 , які зараховано до бюджету м. Ніжина Чернігівської області.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 23 травня 2015 року, близько 17 години, ОСОБА_6 , маючи умисел на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, взявши шматок асфальту з метою подолання опору при вчиненні нападу, зайшов до магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого в АДРЕСА_2 , де в подальшому попросив продати йому квіти, після чого під час вибору квітів продавцем даного магазину ОСОБА_8 вчинив на неї напад, завдавши їй чотири удари шматком асфальту в область голови, після чого потерпіла ОСОБА_8 почала чинити йому опір та кричати, у зв`язку з чим ОСОБА_6 не встиг заволодіти чужим майном та покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Згідно висновку експерта КЗ "Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи" №161 від 23 червня 2015 року у потерпілої ОСОБА_8 мають місце ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, двох забійних ран волосяної частини голови, саден обох кистей, ушкодження спричинені дією тупих предметів з обмеженою поверхнею; ушкодження, як такі, що спричинили розлад здоров"я на строк більше 6-ти, але не більше 21-го дня, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я і не були небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку не відповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і постановити новий, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 4 років позбавленням волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що судом при вирішенні питання про вид та міру покарання не враховано суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення та наслідки, що настали. Завдана обвинуваченим шкода не була відшкодована ні потерпілій, ні державі. Обвинувачений офіційно не працює та по його особі відсутні обставини, що пом`якшують покарання та істотно зменшують ступінь його небезпечності. Тому звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням є необґрунтованим.

Заслухавши доповідача, прокурора та потерпілу, які просили апеляційну скаргу задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

23 травня 2015 року, близько 17 години, ОСОБА_6 , маючи умисел на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, взявши шматок асфальту з метою подолання опору при вчиненні нападу, зайшов до магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого в АДРЕСА_2 , де в подальшому попросив продати йому квіти, після чого, під час вибору квітів продавцем даного магазину ОСОБА_8 , вчинив на неї напад, завдавши їй чотири удари шматком асфальту в область голови, після чого потерпіла ОСОБА_8 почала чинити йому опір та кричати, у зв`язку з чим ОСОБА_6 не встиг заволодіти чужим майном та покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Згідно висновку експерта КЗ "Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи" №161 від 23 червня 2015 року у потерпілої ОСОБА_8 мають місце ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, двох забійних ран волосяної частини голови, саден обох кистей, ушкодження спричинені дією тупих предметів з обмеженою поверхнею; ушкодження, як такі, що спричинили розлад здоров`я на строк більше 6-ти, але не більше 21-го дня, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і не були небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив фактичні обставини кримінального провадження, викладені в обвинувальному акті та у вироку суду. Зазначив, що в скоєному щиро кається та просить суд суворо не карати. Пояснив, що шкоду заподіяну потерпілій не відшкодував у зв`язку з відсутністю коштів.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_9 також підтвердила фактичні обставини кримінального провадження, які викладені у вироку суду та пояснила, що обвинувачений почав наноси їй удари по голові, коли перебував у неї позаду, але їй на допомогу прийшла жінка, яка перебувала в підсобному приміщенні магазину і тому обвинувачений був вимушений втекти з магазину. Заподіяну їй шкоду ОСОБА_6 взагалі не відшкодував. Наполягала на призначенні ОСОБА_6 покарання, яке пов`язане лише з позбавленням волі.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і відповідно до вимог ст. 349 КПК України ніким не оспорюються.

Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України, підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції таких вимог Закону не дотримався та вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, залишив поза увагою ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, наслідків його дій, позицію потерпілої, яка наполягала на призначенні більш суворого покарання, також те, що останній завдані збитки не відшкодував.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що вказані судом першої інстанції обставини, що пом`якшують покарання, та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 за своєю сутністю не є достатніми для звільнення останнього від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише за умови ізоляції від суспільства.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке є тяжким, особу винного, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжують, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України, що на переконання колегії суддів є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду у частині призначеного ОСОБА_6 покарання - скасуванню через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3