ун. № 1-1275/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2011 року

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого -судді Косик Л.Г.,

при секретарі Гонті О.А.,

за участю прокурора Паламарчук Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Києва, українки, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1, раніше не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України,

в с т а н о в и в :

07.10.2011 року, ОСОБА_1 вчинила зайняття гральним бізнесом, тобто видом господарської діяльності, щодо якого є спеціальна заборона встановлена Законом України "Про заборону грального бізнесу в Україні"від 15.05.2009 року за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на зайняття гральним бізнесом, не будучи зареєстрованою в органах державної реєстрації, як суб"єкт підприємницької діяльності, 20.09.2011 року уклала з ФОП ОСОБА_2 договір оренди нежитлового приміщення, на підставі якого ОСОБА_1 одержала у тимчасове користування нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_2. Крім цього, ОСОБА_1 на протязі вересня 2011 року, у невстановленої слідством особи придбала ігрові автомати, які були нею встановленні в орендуємому приміщенні.

Після чого, ОСОБА_1 діючи з корисливих спонукань, усвідомлюючи, що зайняття гральним бізнесом в Україні є забороненим видом господарської діяльності, без належного документального оформлення, доручила ОСОБА_3, якому не було достовірно відомо про злочинні наміри ОСОБА_1, виконувати роботу охоронця, а сама виконувала роль адміністратора та касира грального закладу, в якому за допомогою ігрових автоматів типу "слот- машина", обладнаних купюро- приймачами у кількості 28 одиниць з встановленими на них електронними іграми, мало здійснюватись проведення азартних ігор, чим відповідно до ст. 1 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні"від 15.05.2009 року, є діяльність з організації та проведення азартних ігор, умовами яких є внесення гравцями ставок, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат яких залежить від випадковості, у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2.

В період 07.10.2011 року, ОСОБА_1 діючи умисно, всупереч вимогам Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні"від 15.05.2009 року, з метою особистого збагачення, отримувала від відвідувачів-гравців грошові кошти за участь у азартних іграх та, у разі виграшу, виплачувала суму виграшу. Одержаними від гравців грошовими коштами, ОСОБА_1 розпоряджалася на власний розсуд.

07.10.2011 року співробітниками Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві здійснено перевірку грального закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та під час проведення огляду місця події виявлено факт зайняття забороненим законом видом господарською діяльністю та вилучено 28 гральних автоматів, за допомогою яких здійснювались азартні ігри.

Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому та показала суду, що дійсно у вересні 2011 року, у свого наочно знайомого на ім'я ОСОБА_5, в рахунок погашення боргу останнього, вона отримала гральні автомати в кількості 28 штук, які вирішила використовувати, з метою отримання прибутку. Не будучи зареєстрованою, як суб'єкт господарської діяльності і розуміючи те, що організація і проведення азартних ігор на території України заборонена законодавством, 20.09.2011 року вона орендувала приміщення, розмірами 125 кв. м., яке розміщувалось по АДРЕСА_2 де встановила гральні автомати в кількості 28 штук.

Крім цього, нею було прийнято на роботу, на посаду охоронця орендованого приміщення, гр. ОСОБА_3, який повинен був слідкувати за непорушенням громадського порядку в ігровому залі.

Після встановлення гральних автоматів, клуб розпочав свою роботу, але працював лише на протязі одного дня, в період 07.10.2011 року. Клієнти закладу мали змогу самостійно, з використанням купюро-приймальника вмонтованого в ігровий автомат, внести грошові кошти до обраного ними грального автомату, які приймали купюри номіналом 50 і 100 грн., після чого клієнт обирав на гральному автоматі відповідну гру, визначав розмір ставки та розпочинав гру. Якщо клієнт бажав припинити гру та отримати залишок власних грошових коштів або отримати в готівковій формі власний виграш, він звертався до касира закладу, функцію якого виконувала вона особисто. Отримані грошові кошти з діяльності встановлених гральних автоматів вона використовувала на власний розсуд.

07.10.2011 року вона на протязі дня знаходилась у вказаному приміщенні, до якого періодично заходили клієнти, які користувалися гральними автоматами.

Приблизно о 23 годині 40 хвилин 07.10.2011 року, вона вийшла на вулицю з приміщення клубу і в цей час побачила, як до приміщення клубу зайшли люди у форменному одязі працівників міліції. Злякавшись можливої перевірки, вона залишила орендоване приміщення і того дня до закладу не поверталась.

11.10.2011 року її було викликано до Святошинського райуправління міліції, де їй пояснили, що в ході проведення перевірки діяльності відкритого нею грального закладу, було вилучено ігрове обладнання, використання якого є протизаконним.

Покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудною змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що підсудна ОСОБА_1 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, і беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі підсудна, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 299, ст. 301-1 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд допитавши підсудну та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу підсудної, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 203-2 КК України як зайняття гральним бізнесом, кваліфіковані вірно.

При призначенні ОСОБА_1 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, дані про особу підсудної, яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, не заміжня, на даний час офіційно не працює, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_5, характеризується за місцем реєстрації позитивно, обставини, що пом'якшують покарання - щире каяття у вчиненому, підсудна має на утриманні малолітню дитину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Беручи до уваги наявність кількох обставин, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і пом'якшують покарання, а також враховуючи особу підсудної, конкретні обставини справи, суд вважає можливим застосувати ч. 1 ст. 69 КК України і призначити ОСОБА_1 покарання нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Долю судових витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 93 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, застосовуючи ч. 1 ст. 69 КК України призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Речові докази по справі: 28 гральних автоматів, які передані на зберігання ТОВ "ТАЙМ-МЕДІА"згідно договору відповідального зберігання № 230 від 11.10.2011 року -звернути в дохід держави.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя Л.Г. Косик