Справа №11а-811/2010 р. Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 391 КК України Доповідач: Романюк М.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого-судді Галина В.П.,

суддів: Танечника І.І., Романюка М.Ф.

з участю прокурора: Потапчук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ст. 391 КК України, за апеляцією ОСОБА_2 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 12 травня 2010 року,

встановила:

Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 12 травня 2010 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, військовозобов'язаного, раніше судимого 29.08.1995 р. вироком Мінського районного суду м.Києва за ст.ст.140 ч.2, ч.2 ст. 206 КК України на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою покарання на 2 роки, з конфіскацією майна; 25.03.1999 р. вироком Мінського районного суду м.Києва за ст.ст.140 ч.2, 140 ч.3 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 17.06.2003 р. вироком Оболонського районного суду м.Києва за ст.309 ч. 1 КК України на 2 роки 6 місяців 7 днів позбавлення волі; 24.11.2005 р. вироком Оболонського районного суду м.Києва за ст.ст. 15-186 ч.2, 186 ч.2 ,70 КК України на 5 років позбавлення волі, на даний час відбуває покарання в Сокальській ВК № 47 УДДУ з ПВП у Львівській області, -

Засуджений за ст.391 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 24.11.2005 р. за ст.ст. 15-186 ч.2, 186 ч.2, 70 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі і за сукупністю вироків остаточно призначено покарання - 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід - взяття під варту залишено засудженому без зміни до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання засудженому рахується з 19.11.2008 p., з часу його фактичного взяття під варту.

ОСОБА_2 будучи засудженим 24.11.2005 року Оболонським райсудом м. Києва за ст. 15, 186 ч.2, 186 ч. 2, 70 КК України, терміном до 5 років позбавлення волі та відбуваючи покарання в Сокальській ВК № 47 УДДУ з ПВП у Львівській області, що в смт. Жвирка по вулиці Вокзальна, умисно систематично порушував режим утримання засуджених, вчиняв протидію та не виконував законних вимог адміністрації в результаті чого згідно ст. 132 Кримінально виконавчого кодексу, на нього були накладенні дисциплінарні стягнення.

Зокрема за час відбування покарання в Київському СІЗО УДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області засуджений ОСОБА_2 допускав порушення режиму утримання:

1. 07.08.2005 року засуджений ОСОБА_2 зберігав заборонені предмети (вилучено саморобні гральні карти), за що оголошено догану правами начальника СІЗО;

2. 14.10.2005 року засуджений ОСОБА_2 відмовився виходити з камери на судове засідання, не виконав команд "з речами на вихід", за що оголошено догану правами начальника СІЗО;

3. 29.10.2005 року засуджений ОСОБА_2, зберігав заборонені предмети (вилучено мобільний телефон "Нокіа"), за що був поміщений в КАРЦЕР на три доби;

4. 14.03.2006 року засуджений ОСОБА_2 намагався встановити міжкамерний зв'язок, за що оголошено догану правами начальника СІЗО. Згідно розпорядження УДДУ з ПВП в Київській області № 22-2697 іл. від 06.12.2005 року засуджений ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 направлений для відбування покарання в Березанську ВК-95 УДДУ з ПВП в Київській області.

За час відбування покарання в Березанській ВК-95 УДДУ з ПВП в Київській області, засуджений ОСОБА_2 допускав порушення режиму утримання, за які неодноразово поміщався в дисциплінарний ізолятор, переводився в приміщення камерного типу та дільниці посиленого контролю.

1. 02.08.2006 засуджений ОСОБА_2 порушив розпорядок дня, за що поміщений в ДІЗО, терміном на 5 діб.

2. 07.09.2006 року засуджений ОСОБА_2 не вийшов на роботу, був відсутній в строю, за що поміщений в ДІЗО, терміном на 5 діб.

3. 08.11.2006 року засуджений ОСОБА_2 не виконав законної вимоги начальника відділення виконати команду "підйом" та не вийшов на зарядку, за що був поміщений на "З (три) місяці в ПКТ" правами начальника установи.

4. 15.06.2007 року засуджений ОСОБА_2 порушив форму одягу, за що поміщений в ДІЗО, терміном на 7 діб.

5. 08.11.2007 року засуджений ОСОБА_2, будучи черговим по камері при появі представників адміністрації не подав належної команди, в камері був антисанітарний стан, за що оголошено догану правами начальника установи. 15.03.2007 року засуджений ОСОБА_2, який за час відбування покарання зарекомендував себе, як злісний порушник режиму відбування покарання, характеризуючись високим ступенем соціальної занедбаності, негативно впливаючи на інших засуджених, намагаючись відродити злодійські традиції, є лідером групи мікро групи негативної спрямованості, вперто не бажаючи ставати на шлях виправлення був переведений із дільниці ресоціалізації на дільницю посиленого контролю.

6. 09.01.2008 засуджений ОСОБА_2, не виконав законні вимоги начальника відділення приступити до прибирання коридору ДПК, за що оголошено догану правами начальника установи. 31.01.2008 року засуджений ОСОБА_2 за рекомендацією медичних працівників Березанської ВК-95 УДДУ з ПВП в Київській області був переведений з дільниці посиленого контролю на дільницю ресоціалізації.

7. 12.02.2008 року перебуваючи на дільниці ресоціалізації засуджений ОСОБА_2 будучи за нарядженим в збиральний цех не приступив до виконання змінного завдання, за що був поміщений в ДІЗО, терміном на 7 діб.

8. 24.02.2008 року засуджений ОСОБА_2, під час проведення вечері не вийшов на вечерю, чим грубо порушив розпорядок дня, за що оголошено сувору догану правами начальника установи. 12.05.2008 року адміністрацією Березанської ВК-95 УДДУ з ПВП в Київській області підготовлено подання щодо змін тримання засудженого ОСОБА_2 шляхом переведення його із виправної колонії середнього рівня до виправної колонії максимального рівня безпеки з камерним утриманням. Згідно наряду ДДУ з ПВП № 17 4823 від 24.07.2008 року засудженого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 переведено із Березанської ВК-95 УДДУ з ПВП в Київській області (середнього рівня безпеки) в Сокальську ВК - 47 УДДУ з ПВП у Львівській області (максимального рівня безпеки).

В Сокальській ВК 47 УДДУ з ПВП у Львівській області засуджений ОСОБА_2 на шлях виправлення не встав та продовжував допускати порушення режиму утримання, а саме:

1. 16.08.2008 року засуджений ОСОБА_2, зберігав заборонені предмети (гроші в сумі 50 гривень, мобільний телефон "Моторола" та 2-ві сім картки до нього), за що був поміщений в КАРЦЕР, терміном на 15 діб.

2. 09.09.2008 року засуджений ОСОБА_2, занавісив спальне місце, під яким зберігав сумку із особистими речами, за що йому оголошено позачергове чергування по прибиранню камери.

3. 10.09.2008 року засуджений ОСОБА_2, відмовився виконувати законну вимогу начальника відділення СПС приступити до позачергового чергування, а саме до прибирання камери.

Таким чином, оскаржуваним вироком суду ОСОБА_2, як особу яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, визнано винним у злісній непокорі законним вимогам адміністрації виправної установи та іншій протидії адміністрації установи, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання у вигляді позбавлення волі піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) або переводилась на більш суворий режим відбування покарання, тобто у скоєнні злочину передбаченого ст. 391 КК України.

На вирок суду засуджений подав апеляцію, та доповнення до апеляції в яких просить вирок районного суду відносно нього відмінити, та направити справу на новий судовий розгляд. Свої вимоїн мотивує тим, що суд розглянув справу не обєктивно, та однобічно, порушено його права на захист, свідки давали неправдиві покази, кримінальна справа відносно нього порушена на незаконних підставах.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечив проти апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного у вироку злочинного діяння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обгрунтованим.

Як достовірно встановлено у справі, події злочину відбувалися з участю засудженого в час, у місцях і за обставин вказаних у вироку суду.

Ці обставини підтверджені показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 допитаних у судовому засіданні, оголошеним та перевіреними в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 дані ними на досудовому слідстві; поданням від 12 травня 2008 року щодо зміни умов тримання засудженого шляхом переведення його із виправної колонії середнього рівня до виправної колонії максимального рівня безпеки із камерним утриманням; висновком по особовій справі, характеристикою, довідкою про заохочення та накладені стягнення засудженого ОСОБА_2

Відповідно до власноручно написаної заяви даної на досудовому слідстві на ім"я слідчого Лісовський А.М. відмовився від участі захисника з підстав не пов"язаних із фізичним чи моральним тиском на нього чи його матеріального становища (а.с. 159). Дані обставини на досудовому слідстві, також стверджуються протоколом відмови від захисника (а.с. 160), постановою про прийняття відмови підозрюваного від захисника від 22 жовтня 2008 року (а.с. 161). Згідно розписки ОСОБА_2 від 02.02.2009 року він відмовився від послуг захисника, в судовому засіданні захист своїх інтересів буде здійснювати сам (а.с. 202).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає безпідставним покликання апелянта на порушення права на захист під час досудового слідства та на судовому розгляді.

Відповідно до протоколу судового засідання від 16 березня 2009 року головуючим у справі під час судового слідства ставилось на обговорення можливість оголошення в судовому засіданні показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дані ними на досудовому слідстві, на що підсудний та прокурор не заперечили, внаслідок чого головуючим у справі було постановлено оголоситі покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дані ними на досудовому слідстві Згідно заяви ОСОБА_2 він 07.06.2010 року в повному обсязі ознайомився з матеріалами справи та протоколами судових засідань. Зауважень на протокол судового засідання в порядку ст. 88 КПК України від засудженого не поступало і такі відсутні в матеріалах справи.

За таких обставин покликання засудженого на не дослідження в повній мірі показів зазначених свідків не заслуговують на увагу та спростовуються протоколом судового засідання від 16 березня 2009 року, згідно якого засуджений не заперечив можливість оголошення в судовому засіданні показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Вивченням матеріалів справи, колегією суддів не виявлено розбіжностей і суперечностей у показаннях свідків і ці показання узгоджуються з іншими доказами.

Апеляційний суд при перевірці справи не виявив допущення таких порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування матеріального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку.

Керуючись ст.ст. 366,377 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляцію засудженого ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а вирок Сокальського районного суду Львівської області від 12.05.2010 року про його засудження за ст.391 КК України без змін.

Головуючий

Судді