Справа № 138/1244/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2013 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Ясінського Ю.А.,

з участю: секретарів судового засідання Яцишиної І.М., Спічко А.В.,

прокурора Загороднюк В.В.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000067 по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уро-

дженця м.Могилів-Подільського, Вінницької області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

вул.Перемоги, 12, Могилів-Подільського району, Вінницької області,

громадянина України, українця, не одруженого, тимчасово не працю-

ючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого 08.05.2013 року Моги-

лів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ст.ст.263

ч.1, 75, 76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспито-

вим строком на 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2013 року ОСОБА_1 придбав у невстановленої жінки в м.Могилів-Подільський дві ікони з зображенням ОСОБА_3.

21.05.2013 року ОСОБА_1, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, приховав дві ікони з зображенням ОСОБА_3 на тілі під одягом - одну ікону за спиною під поясом штанів, другу - в задній кишені штанів, прикривши приховані предмети футболкою, та вирушив до Республіки Молдова через пішохідний перехід міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення Могилів-Подільський - Отач митного поста Дністер Вінницької митниці у м.Могилів-Подільський, Вінницької області.

Перебуваючи о 16 год. 40 хв. у вказаному пункті пропуску в зоні митного контролю у напрямку вихід з України ОСОБА_1 під час проведення усного та письмового декларування повідомив завідомо неправдиві дані про відсутність у нього предметів, переміщення яких через державний кордон України обмежено або заборонено.

О 17 год. 34 хв. після оформлення митної декларації, в ході проведення подальшого митного контролю під час особистого огляду ОСОБА_1 працівниками митниці в присутності понятих були виявлені приховані у вказаних місцях дві зазначені ікони, які, згідно висновку мистецтвознавчої експертизи від 27.05.2013 року №01-67/067 мають культурну, історичну та музейну цінність.

Таким чином, ОСОБА_1 не довів свій злочинний умисел на контрабанду культурних цінностей до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки злочин був припинений працівниками Державної митної служби України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України не визнав, суду пояснив, що в 2013 році придбав на базарі в м.Могилів-Подільський у невідомої жінки 2 ікони з зображенням

ОСОБА_3 за 40 грн. і зберігав їх дома. Дізнавшись, що в Республіці Молдова є люди, які купують старовинні речі, він вирі-шив знайти їх і показати їм вказані ікони аби дізнатись їх вартість і можливо продати. Для зручності їх транспортування більшу ікону він поклав за пояс штанів зі спини, а маленьку - в кишеню штанів. В пункті пропуску митник одразу провів йому усне і письмове декларування, в тому числі запитував про наявність предметів, які мають культурну та історичну цінність. Не розуміючи даного поняття та не просячи йому його розяснити ОСОБА_1 на всі усні запитання дав відповідь ні та теж саме зазначив і в письмовій декларації, нічого не повідомляючи про наявність ікон. Потім митник в присутності понятих провів його особистий огляд і виявив під одягом ікони, які ніс ОСОБА_1 До цього випадку ОСОБА_1 чотири рази ходив в Республіку Молдова, але ніяких речей через кордон не переміщав і декларування йому не проводили. Вважає, що оскільки він не знав вимог митного законодавства, не розумів, що ікони відносяться до предметів історичної та культурної цінності та не мав умислу на їх контрабанду, то в його діях немає складу злочину і він ні в чому не винуватий.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що отримавши лист-орієнтування від прикордонників, про те, що ОСОБА_1 буде переміщати через митний кордон України в Республіку Молдова заборонені до переміщення предмети, вирішив провести усне та письмове декларування ОСОБА_1, який на всі питання, в тому числі про наявність предметів, що мають культурну цінність дав відповідь ні. ОСОБА_1 жодним чином не вказував про наявність у нього ікон, нічого не питав у ОСОБА_4 та не просив розяснити йому що-небудь, після чого було проведено його особистий огляд та виявлено дві ікони з зображенням ОСОБА_3 на тілі під одягом - одну ікону за спиною під поясом штанів, другу - в задній кишені штанів, прикриті футболкою, одягненою навипуск. Після виявлення ікон працівник СБУ опитував ОСОБА_1 і той казав, що це його ікони для власного користування.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що отримавши від негласного джерела інформацію про те, що ОСОБА_1 буде переміщати через митний кордон України якісь предмети культурної цінності, однак які саме не знав, він письмово повідомив про це на пункт пропуску. Вказана інформація знайшла своє підтвердження в ході особистого огляду ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду пояснили, що будучи запрошеними в якості понятих для особистого огляду бачили, як у ОСОБА_1 із-за пояса штанів та з кишені штанів було вилучено дві ікони. Перед оглядом ОСОБА_1 на запитання митника пояснив, що жодних заборонених до переміщення предметів не має, але просив його не оглядати. Після огляду та виявлення ікон вони займались іншими справами і не чули пояснень ОСОБА_1

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_1 його винуватість у інкримінованому діянні, підтверджується показаннями зазначених свідків та матеріалами кримінального провадження: - повідомленням начальнику слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області від Могилів-Подільського прикордонного загону №51/750 про те, що 21.05.2013 року о 17 год. 45 хв. під час здійснення особистого огляду у предметах одягу ОСОБА_1 було виявлено та вилучено дві ікони, що мо-жуть бути віднесені до культурних цінностей, які той намагався перемістити через державний кордон України на територію Республіки Молдова з приховуванням від прикордонно-митного контролю (а.с.5-6); - витягом з кримінального провадження №0000067, згідно якого на підставі матеріалів правоохоронних органів про виявлення факту вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаним номером за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.201 КК України (а.с.8); - протоколом огляду місця події з фототаблицею від 21.05.2013 року, згідно якого було оглянуто в кімнаті служби боротьби з контрабандою та порушенням митних правил митного поста Дністер Вінницької митниці та вилучено дві деревяні ікони із зображенням ОСОБА_3, а також документи: лист №51/702 від 13.05.2013 року, митну декларацію на імя ОСОБА_1, доповідну записку ОСОБА_4, рішення про проведення особистого огляду, протокол особистого огляду, доповідну записку ОСОБА_4 (а.с.12-20); - листом Могилів-Подільського прикордонного загону №51/702 від 13.05.2013 року щодо надання відповідної вказівки підпорядкованим посадовим особам митного посту Дністер про проведення особистого огляду громадянина України ОСОБА_1, з метою протидії можливій контрабанді культурних цінностей (а.с.23); - митною декларацією для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних

та інших потреб, не повязаних з провадженням підприємницької діяльності від 21.05.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 на всі пункти декларації дав відповідь ні, в тому числі про супроводжуваний багаж, ручну поклажу, товари, переміщення яких через державний кордон України обмежено або заборонено (а.с.24); - доповідною запискою провідного інспектора митниці ОСОБА_4 про не-обхідність прийняття рішення про особистий огляд ОСОБА_1, який при проведенні усного та письмового декларування на всі пункти дав відповідь ні (а.с.25); - рішен-ням начальника митного поста Дністер про проведення особистого огляду ОСОБА_1 від 21.05.2013 року (а.с.26); - протоколом особистого огляду ОСОБА_1 від 21.05.2013 року, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено 2 ікони, одна з яких була запхана за штани та прикрита футболкою, а інша знаходилася в правій кишені штанів (а.с.27-30); - доповідною запискою провідного інспектора митниці ОСОБА_4 про те, що під час проведення особистого огляду ОСОБА_1 було виявлено дві прихо-вані ікони із зображенням ОСОБА_3 (а.с.31); - висновком мистецтвознавчої екс-пертизи №01-67/С-67 від 27.05.2013 року, згідно якої представлені на мистецтвознав-чу експертизу ікони виготовлені в кінці ХІХ ст., мають історичну, культурну та му-зейну цінність, їх музейна вартість станом на 21.05.2013 року складає 250 грн. (а.с.38); - протоколом огляду предметів від 28.05.2013 року з фототаблицею, згідно якого було оглянуто дві ікони із зображенням ОСОБА_3, розмірами відповідно 13х8 см. та 20х15 см. (а.с.39-42).

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України 2012 року суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 року у справі Берктай проти Туреччини, рішення від 07.11.2002 року у справі Лавентс проти Латвії, показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Показання обвинуваченого ОСОБА_1 про відсутність в його діях замаху на контрабанду культурних цінностей, суд розцінює як захисну реакцію та намагання уникнути справедливої кримінальної відповідальності за скоєне і відкидає цей доказ через нелогічність даних показань та їх спростування іншими обєктивними доказами.

Так, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що намагався перемістити ікони через митний кордон України у власних справах фактично з приховуванням від митного контролю під своїм одягом і їх виявлення стало можливим лише після усного та письмового декларування в ході особистого огляду ОСОБА_1 Зазначене підтвердили і свідки ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вказавши, що ОСОБА_1, розуміючи серйозність ситуації, просив не оглядати його та не дивлячись на запитання працівника митниці не вказував про наявність у нього під одягом ікон.

Більше того, декларування та особистий огляд ОСОБА_1 було проведено згідно орієнтування прикордонників від 13.05.2013 року на підставі оперативної інформації, яка знайшла своє обєктивне підтвердження.

Про схильність ОСОБА_1 до схожої незаконної поведінки вказує і те, що 08.05.2013 року він був засуджений за незаконне зберігання бойових припасів - патронів (а.с.105).

Натомість, у суду немає обєктивних підстав сумніватись в правдивості показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які практично узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами.

Право на захист ОСОБА_1 також не було порушене, оскільки в ході досудового слідства та судового провадження він був забезпечений адвокатами, які надавали йому безоплатну правову допомогу.

Таким чином, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України - закінчений замах на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує обставини справи, зокрема не значну вартість предметів контрабанди 250 грн., ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що обтяжують і помякшують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України, є тяжким кримінальним правопорушенням (злочином).

Підсудний ОСОБА_1 раніше судимий і новий злочин вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком (а.с.102-106), є громадянином та жителем України, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посе-редньо, фактично на утриманні ОСОБА_1 знаходиться його молодший неповно-літній брат ОСОБА_8 (а.с.100, 101, 128).

Обставин, що помякшують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням практично мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.201 КК України та застосуванням вимог ч.1 ст.71 КК України.

Питання про долю речових доказів 2-х ікон, які передані на відповідальне зберігання до Вінницького обласного художнього музею, слід вирішити згідно санкції ч.1 ст.201 КК України.

З огляду на покарання, яке призначається ОСОБА_1, запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст.15 ч.2, 63, 65-67, 71 ч.1, ст.201 ч.1 КК України, ст.ст.94, 368-371, 374-376 КПК України 2012 року, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватим у предявленому обвинуваченні за ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України (в редакції, що діє з 18.01.2012 року згідно Закону від 15.11.2011 року №4025-VI) і призначити йому покарання у виді позбав-лення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з конфіскацією ікон, що були предметом контрабанди.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до вищевказаного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду від 08.05.2013 року і призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців з конфіскацією ікон, що були предметом контрабанди.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з часу його затримання 30 травня 2013 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу.

Розяснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Розяснити обвинуваченому його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Розяснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування та право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, адвокату та прокурору.

Суддя: