Провадження №1-кп/523/616/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2015 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт за № 0005344 від 10.09.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, середньої освіти, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, 2005р.н., офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
9.10.2015 року приблизно о 15:00 годині ранку, ОСОБА_5 , знаходячись у Північному парку на станції №Одеса- Сортувальна», маючи намір, направлений на незаконне та таємне заволодіння чужим майном, підійшовши до шостої залізничної колії, де був розташований локомотив з вагонами завантаженими чавунними злитками, належних ПАТ «Донецьксталь», та переконавшись що його дії залишаться непоміченими, проник до піввагонів, звідкіля намагався таємно викрасти 9 чавунних злитків загальною вагою 91,2 кг. вартістю 485 грв., скидаючи їх на землю біля вагона, однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця по незалежним від нього причинам, так як був затриманий охоронцем локомотиву на місці скоєння злочину разом з викраденим майном, тим самим завдавши представнику потерпілого Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь металургійний завод» в собі ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 485 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю у пред`явленому йому обвинуваченні, вказуючи, що дійсно при вказаних обставинах - місці та часу, у зв`язку з скрутним фінансовим положенням вирішив викрасти чавунні злитки з вагону локомотиву, який знаходився на залізничній колії. Будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, заліз на піввагон, та став скидати злитки на землю, однак при спробі викрасти, був затриманий охоронцями. Вину визнає повністю, розкаюється, матеріальний збиток відшкодований, претензій до нього не має.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит представника потерпілого, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, поєднане з проникненням в сховище та його вина повністю доказана.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання, стан його здоров`я, негативне відношення до скоєного діяння, відсутність збитків у зв`язку з поверненням викраденого майна, що підтверджується заявою представника потерпілого, приєднаною до обвинувального акту, а також думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 11.09.2015 року слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладеними на нього процесуальними обов`язками строком на 2 місяці. Строк дії ухвали суду сплив 9.11.2015 року та в подальшому за відсутністю клопотань учасників процесу у ході судового провадження заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягає.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Разом з цим з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме 9 чавунних злитків загальною вагою 91,2 кг., які повернуті представнику потерпілого ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку.

Матеріали кримінального провадження за №0005344 від 10.09.2015р. до обвинувального акту прокурором не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання у прокуратурі Суворовського району м. Одеси. Цивільний позов не заявлявся.

Таким чином, на підставі вищевикладених обставин, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , який у судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі, його особисте ставлення до вчиненого, щире каяття, відсутність матеріальних збитків, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 393-395 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України, призначив йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін один рік.

На підставі ст.76 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Речові докази - 9 чавунних злитків загальною вагою 91,2 кг., які повернуті представнику потерпілого ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку, вважати повернутими за належністю.

Міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 під час судового провадження не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Матеріали кримінального провадження за №0005344 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2015 року зберігати в прокуратурі Суворовського району м. Одеси.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: