Справа №642/8056/15-к
Провадження №1-кп/642/631/15
Іменем України
29.09.2015 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богородиця Тульської області РФ, гр. України, освіта середньо технічна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: - 12.05.2005 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 1, 304 КК України до 3 років позбавлення волі, - 26.10.2009 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, 19.11.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 1 дня позбавлення волі, - 29.05.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -
08.08.2015 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 спільно з малознайомим ОСОБА_5 , знаходячись на території лугопарку по вул. Котлова у м. Харкові, вживав спиртні напої. Після розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_5 зайшов у річку купатися, а ОСОБА_4 залишився на березі та побачивши, що ОСОБА_5 пливе від берега, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, діючи повторно, взяв сумку останнього, з якої дістав мобільний телефон «S-ТELL», вартість якого, згідно судово-товарознавчої експертизи №3691 від 27.08.2015 року, становить 766 гр., та гроші в сумі 480 гр. В цей час ОСОБА_5 розвернуся до берега та побачивши дії ОСОБА_4 , почав йому кричати щоб він залишив сумку. Проте ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії стали очевидними для ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, поклав мобільний телефон «S-ТELL» та гроші в сумі 480 гривень, які належать ОСОБА_5 , до кишені своїх брюк та побіг до зупинки громадського транспорту на вул. Котлова у м. Харкові, розпорядившись таким чином викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 1246 гр.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, підтвердив в судовому засіданні встановлені судом обставини вчинення злочину, щиро розкаявся у вчиненому і суду пояснив, що він 08.08.2015 року познайомився з потерпілим з яким він у 19 годині, знаходячись на території лугопарку по вул. Котлова у м. Харкові, розпивав спиртні напої. Потім потерпілий ОСОБА_5 зайшов у річку купатися, а він взяв сумку потерпілого, з якої дістав мобільний телефон та гроші в сумі 480 гр. Але в цей час потерпілий побачивши його дії, почав йому кричати щоб він залишив сумку, але він усвідомлюючи, що його дії стали очевидними для потерпілого, забрав мобільний телефон та гроші і побіг до зупинки громадського транспорту, а викраденим майном він розпорядився на свій розсуд. У скоєному злочину він щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.
У відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні, крім пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та огляду документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд переконався, що ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не заперечують проти не дослідження інших доказів добровільно, підстав для сумніву в добровільності та істинності їх позиції немає. Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд вислухавши пояснення обвинуваченого, проаналізувавши обставини справи і оцінивши зібрані докази в їхні сукупності, дійшов до висновку, що зазначений злочин мав місце і його скоїв ОСОБА_4 .
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ст. 186 ч.2 КК України кваліфіковані правильно, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності зі ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, який скоїв злочин у період не відбутого покарання за вироком суду, який не працює, який характеризується задовільно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає повне визнання ОСОБА_4 своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, а обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає скоєння злочину обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.
За сукупності обставин вчиненого злочину, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_4 , який раніше судимий, та який скоїв злочин у період не відбутого покарання за вироком суду, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства. Суд визнає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статей Особливої частини КК України.
Оскільки, обвинувачений ОСОБА_4 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.05.2015 року був засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, та скоїв злочин у період іспитового строку, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 вимоги ст. 71 КК України.
Визнавши ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, суд на підставі ст. 118 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №3691 від 27.08.2015 року в сумі 245 гр. 52 коп. на користь держави.
Речові докази у справі відсутні.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань №27 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області слід залишити, до набрання вироком законної сили, без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.05.2015 року, у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі, і за сукупності вироків остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 22 серпня 2015 року.
До набрання вироком законної сили, обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань №27 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області, залишити без змін.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №3691 від 27.08.2015 року в сумі 245 грн. 52 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Вирок суду може бути оскаржений в Апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1