Справа № 359/6259/2013-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/884/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 49 26.08.2015

УХВАЛА
Іменем України
26 серпня 2015 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

виправданого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2015 року яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любарці, Бориспільського району, Київської область, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, працюючого на посаді директора ТОВ "Роміна", який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- виправдано та визнано невинним за ч.1 ст. 364 КК України та ч.1 ст. 366 КК України в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності від 27.12.2001 року та довідки про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 4/2002 від 02.01.2002 року товариство з обмеженою відповідальністю «Роміна» є юридичною особою (ідентифікаційний код 31689321), яке зареєстроване у Київській області за адресою: м. Бориспіль, вул. Ціолковського, 22-В та здійснює діяльність пов`язану з надання транспортно-експедиційних послуг на замовлення населення, пасажирських транспортних перевезень, автомобільного вантажного транспорту.

Згідно протоколу загальних зборів засновників ТОВ "Роміна" № 1 від 06.12.01 ОСОБА_8 призначено на посаду директора ТОВ "Роміна".

Відповідно до наказу № 3-к від 27.06.02 ОСОБА_8 приступив до виконання обов`язків директора вищевказаного товариства з 01.07.02.

Директор ТОВ "Роміна" відповідно до п. 9.11-9.14 статуту товариства "Роміна", затвердженого протоколом Загальних зборів засновників № 3 від 18.06.07 здійснює керівництво поточною діяльністю товариства та вирішує усі питання роботи товариства, крім тих, які віднесено до виняткової компетенції Загальних зборів, а також як директор:

- призначає та розподіляє обов`язки заступників та головних спеціалістів;

-здійснює повсякденне керівництво діяльністю товариства та несе особисту відповідальність за його діяльність;

- забезпечує виконання рішень Загальних зборів товариства;

- без доручення здійснює юридичні, фінансові та інші дії від імені товариства, представляє та захищає інтереси товариства у відносинах з державними органами іншими підприємствами, організаціями, видає доручення на здійснення дій від імені товариства іншим особам;

- затверджує підписами усі документи фінансового, матеріального, майнового, розрахункового та кредитного характеру, які є основою бухгалтерських записів, утому числі угоди, зобов`язання звіти та баланси;

- видає накази та розпорядження з питань діяльності товариства, заохочує співробітників товариства та застосовує до них заходів дисциплінарного стягнення;

- виконує інші функції, які не суперечать зазначеному статуту та не відносяться до компетенції загальних зборів товариства;

- має право підпису угод, укладених товариством, звітів, грошових зобов`язань платіжних вимог, векселів, претензій, позовів та інших документів має директор, а також особи, уповноважені наказом або дорученням директора, якщо інше не встановлено загальними зборами товариства або чинним законодавством.

Крім того, згідно з статутом ТОВ «Роміна» затвердженого протоколом Загальних зборів засновників № 3 від 18.06.07 ОСОБА_8 являється засновником вказаного товариства, якому належать 80% Статутного фонду товариства.

Коло зазначених обов`язків свідчить про те, що ОСОБА_8 , обіймаючи посаду директора ТОВ "Роміна", являється особою на яку покладено виконання організаційно-розпорядчих і адміністративно - господарських функцій, тобто відповідно до прим. 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

10.08.11, Начальником управління Головавтотрансінспекції в Київській області, після розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ "Роміна", ураховуючи, що ТОВ "Роміна"допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" винесено постанови про застосування фінансових санкцій на загальну суму 115600 грн., які ТОВ "Роміна" на даний час так і не сплачені.

Директор ТОВ «Роміна» ОСОБА_8 , в порушення вимог ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 28 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» затвердженого постановою КМУ №1567 від 08.11.2006 р. достовірно знаючи про те, що застосовані до ТОВ «Роміна» вищезазначені фінансові санкції у сумі 115 600 грн. не сплачені, у судовому порядку неоскаржені, ніякі фінансово-господарські операції ТОВ "Роміна" щодо сплати застосованих фінансових санкцій не здійснювало, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем у корисливих цілях ТОВ «Роміна», з метою уникнути від сплати нарахованих територіальним управлінням Головавтотрансінспекції в Київській області фінансових санкцій, та прийняття в подальшому участі у конкурсах на перевезення пасажирів, які проводила Укртрансінспекція України у січні - березні 2013 року, як перевізника за яким не рахуються несплачені раніше застосовані фінансові санкції, перебуваючи у службовому кабінеті ТОВ "Роміна" за місцем знаходженням підприємства у м. Бориспіль, за адресою Вул. Ціолковського, буд. 22 В, протягом квітня 2012 року, склав та підписав платіжне доручення № 7 від 20.02.12, в яке вніс завідомо неправдиві відомості про сплату до державного бюджету за адміністративні штрафи коштів у сумі 115770 грн., яке у подальшому, протягом квітня 2012 року, надав до територіального управління Головавтотрансінспекції в Київській області, яке розташоване за адресою, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 57,10 поверх, в підтвердження факту сплати ТОВ "Роміна" застосованих раніше фінансових санкцій у сумі 115 770 грн. та з метою внесення головним спеціалістом відділу державного контролю територіального управління Головавтотрансінспекції в Київській області відомостей до "Книги обліку та реєстрації постанов про застосування фінансових санкцій" територіального управління Головавтотрансінспекції в Київській області інформації про відсутність заборгованості по застосованим фінансовим санкціям щодо ТОВ "Роміна".

На підставі наданого директором ТОВ "Роміна" ОСОБА_8 платіжного доручення № 7 від 20.02.12 до територіального управління Головавтотрансінспекції в Київській області, у подальшому в квітні 2012 року, головним спеціалістом відділу державного контролю територіального управління Головтрансінспекції в Київській області ОСОБА_9 внесено відомості до «Книги обліку та реєстрації постанов про застосування фінансових санкцій» про сплату відповідно до винесених постанов раніше нарахованих фінансових санкцій на загальну суму 115600 грн., про що також останнім складено звіт «Інформація щодо роботи територіального управління Головавтотрансінспекції в Київській області за квітень 2012 року» в який внесено відомості про перераховані до державного бюджету кошти, який подано до управління Головавтотрансінспекції України.

Таким чином, директор ТОВ "Роміна" ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, ухилився від сплати фінансових санкцій застосованих територіальним управлінням Головавтотрансінспекції в Київській області на загальну суму 115 600 грн., що в силу примітки 3 ст. 364 КК України є істотною шкодою, оскільки в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Такі діяння ОСОБА_8 орган досудового розслідування кваліфікував за ч.1 ст.364 КК України, як умисні дії, які виразились у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з корисливих мотивів, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам держави.

Крім того, органом досудового розслідування, директор ТОВ «Роміна» ОСОБА_8 , в порушення вимог ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 28 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» затвердженого постановою КМУ №1567 від 08.11.2006 р. достовірно знаючи про те, що застосовані до ТОВ «Роміна» вищезазначені фінансові санкції у сумі 115600 грн. не сплачені, у судовому порядку неоскаржені, ніякі фінансово-господарські операції ТОВ «Роміна» щодо сплати застосованих фінансових санкцій не здійснювало, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем у корисливих цілях ТОВ «Роміна», з метою уникнути від сплати нарахованих територіальним управлінням Головавтотрансінспекції в Київській області фінансових санкцій, та прийняття в подальшому участі у конкурсах на перевезення пасажирів, які проводила Укртрансінспекція України у січні - березні 2013 року, як перевізника за яким не рахуються несплачені раніше застосовані фінансові санкції, перебуваючи у службовому кабінеті ТОВ "Роміна" за місцем знаходженням підприємства у м. Бориспіль, за адресою вул. Ціолковського, буд. 22 В, протягом квітня 2012 року, склав та підписав платіжне доручення № 7 від 20.02.12, в яке вніс завідомо неправдиві відомості про сплату до державного бюджету за адміністративні штрафи коштів у сумі 115770 грн., яке у подальшому, протягом квітня 2012 року, надав до територіального управління Головавтотрансінспекції в Київській області, що розташоване за адресою, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 57,10 поверх, в підтвердження факту сплати ТОВ «Роміна» застосованих раніше фінансових санкцій у сумі 115770 грн. та з метою внесення головним спеціалістом відділу державного контролю територіального управління Головавтотрансінспекції в Київській області відомостей до «Книги обліку та реєстрації постанов про застосування фінансових санкцій» територіального управління Головавтотрансінспекції в Київській області інформації про відсутність заборгованості по застосованим фінансовим санкціям щодо ТОВ «Роміна» - чим скоїв службове підроблення.

На підставі наданого директором ТОВ "Роміна" ОСОБА_8 платіжного доручення № 7 від 20.02.2012 р. до територіального управління Головавтотрансінспекції в Київській області, у подальшому в квітні 2012 року, головним спеціалістом відділу державного контролю територіального управління Головтрансінспекції в Київській області ОСОБА_9 внесено відомості до «Книги обліку та реєстрації постанов про застосування фінансових санкцій» про сплату відповідно до винесених постанов раніше нарахованих фінансових санкцій на загальну суму 115600 грн., про що також останнім складено звіт «Інформація щодо роботи територіального управління Головавтотрансінспекції в Київській області за квітень 2012 року» в який внесено відомості про перераховані до державного бюджету кошти, який подано до управління Головавтотрансінспекції України.

Таким чином, директор ТОВ "Роміна" ОСОБА_8 , упродовж квітня 2012 року, вчинив службове підроблення офіційного документу.

Такі діяння ОСОБА_8 орган досудового розслідування кваліфікував за ч.1 ст. 366 КК України, як умисні дії, які виразились у вчиненні службового підроблення, тобто у складанні, видачі завідомо неправдивого документу та внесенні до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей.

Суд прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 не вбачається складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364 КК України, ч.1 ст. 366 КК України, його вина не знайшла свого підтвердження під час судового слідства, прокурором, у тому числі, не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення .

Що стосується обвинувачення за ч. 1 ст. 366 КК України:

- суд прийшов до висновку, що копія платіжного доручення № 7 від 20.02.2012 р. на суму 115 770 грн. не має статусу "офіційного документа", на підставі якого платник дає доручення про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів, а від так і не могло бути "предметом" кримінального діяння, вчинення якого інкримінується ОСОБА_8 за ч.1 ст.366 КК України. Ксерокопія цього доручення, яка наявна в матеріалах справи, за формою складена неналежним чином і не має необхідних реквізитів. Копія платіжного доручення № 7 від 20.02.2012 р. на суму 115 770 грн., яка була завірена мокрою печаткою ТОВ «Роміна», яка є предметом даного кримінального правопорушення взагалі відсутня в матеріалах провадження, оригінал цього документу не може бути отриманий за допомогою доступних правових процедур.

Крім того, суд прийшов до переконання, що суб`єктивна сторона даного злочину у формі умислу відсутня, оскільки, приховувати існування санкцій перед конкурсним комітетом, шляхом подачі підробленого фінансового документу з корисливих мотивів, щоб уникнути сплату штрафних санкцій ні на що не впливало. Так, відповідно до Положення підпункту 5), п. 12 "Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування" затвердженого постановою КМУ від 03.08.2008 року № 1081 передбачено, що конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансінспекцією або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не оскаржені у судовому порядку. Дану обставину також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, яким, крім того, було відомо, що всі постанови про накладення санкцій оскаржувались в Апеляційному, а згодом у Вищому адміністративному суді.

Враховуючи, факт оскарження ТОВ "Роміною" постанов про застосування фінансових санкцій щодо неї, на момент проведення всіх конкурсів, у яких підприємство приймало участь, ТОВ "Роміна" мала на це законне право.

Що стосується обвинувачення за ч. 1. ст. 364 КК України:

- суд прийшов до висновку, що об`єктивна сторона, а саме: зловживання ОСОБА_8 службовим становищем, тобто, у використанні обвинуваченим службового становища всупереч інтересам служба та заподіянням істотної шкоди не доведена. Так, стороною обвинувачення не надано жодного доказу, що ОСОБА_8 , перебуваючи в службовому кабінеті ТОВ «Роміна» за місцем знаходження підприємства у м. Бориспіль, вул. Ціалковського 22В, протягом квітня 2012р. склав та підписав платіжне доручення №7 від 20.02.12р.

Також, згідно висновку експертів за результатами проведення судово- технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи №128614-32/12869/14-33 від 29.12.14р., встановити причетність ОСОБА_8 до виготовлення реквізитів в копії платіжного доручення №7 від 20.02.12р. неможливо / т. 4, а.с. 203-207 /.

Крім того, відповідно до платіжних доручень №33 від 17.05.2013 р. № 31 від 17.05.2013 р., № 32 від 17.05.2013 р, №34 від 18.05.2013 р. обвинуваченим сплачено всі штрафні санкції загальна сума яких становить 110 500 грн. 00 коп.

- також, суд першої інстанції прийшов до переконання, що суб`єктивна сторона у формі умислу відсутня. Так, відповідно до Положення підпункту 5), п. 12 "Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування" затвердженого постановою КМУ від 03.08.2008 року № 1081 передбачено, що конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансінспекцією або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не оскаржені у судовому порядку.

Враховуючи, факт оскарження ТОВ "Роміною" постанов про застосування фінансових санкцій щодо неї, на момент проведення всіх конкурсів, у яких підприємство приймало участь, ТОВ "Роміна" мала на це законне право. / копії апеляційний скарг, ухвал апеляційного адміністративного суду, окружного адміністративного суду Вищого адміністративного суду, на підтвердження перебування постанов по санкціям на оскарження у різних інстанціях / т. 3, а.с. 2-34 /.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, оскільки висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_8 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та судом істотно порушенні вимоги кримінального процесуального закону. Так, суд не навів у вироку мотиви, з яких він не прийняв до уваги докази свідків обвинувачення та не зазначив, які саме суперечності вони містять. Крім того, суд критично поставився до показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , проте, в мотивувальній частині вироку судом не зазначено підстав, з яких суд відкидає зазначені покази свідків. Також вважає, що платіжне доручення № 7 від 20.02.2012 про сплату раніше нарахованих фінансових санкцій на загальну суму 115600 грн., є офіційним документом, оскільки посвідчує факт сплати коштів до державного бюджету, який здатен спричинити наслідки правового характеру. Крім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 374 КПК України, під час постановлення вироку не були прийняті рішення - про речові докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: оригінал «Книги обліку та реєстрації постанов про застосування фінансових санкцій» територіального управління Головавтотрансшспекції у Київській області, - про сплату процесуальних витрат, а сааме: коштів на проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз експертного дослідження ( висновок експертів № 12868/14-32/12869/ 14-33) вартість якого становить 787 грн. 20 коп., - не зазначено порядок отримання копій вироку. Також, у вступній частині вироку не зазначені прокурори ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які приймали участь у судовому розгляді кримінального провадження. Судом не було повідомлено прокурора, що брав участь у розгляді справи, про дату та час оголошення вироку, який проголошувався в позаробочий час, а саме о 7 год. 22 хв. 08.06.2015. На технічному носії інформації міститься звукозапис судового засідання від 08.06.2015, під час якого головуючою було оголошено вирок щодо ОСОБА_8 , але вказаний звукозапис не в повній мірі відповідає тексту вироку, що міститься в матеріалах кримінального провадження. В порушення ст. 376 КПК України, головуючим не було роз`яснено обвинуваченому право знайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Прокурору вирок відносно ОСОБА_8 був наданий лише після звернення державного обвинувача до суду з відповідною заявою, а саме -11.06.2015.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 просить вирок суду залишити без змін, оскільки висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_8 , складу злочинів, передбаченимх ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінально процесуального закону заявлені апелянтом надумані.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, виправданого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п.1 ч.3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд. Вищенаведені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі. Так, судом належним чином викладені підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. Це стосується показів свідків, зокрема: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та інших, а також, об`єктивних доказів. Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, оскільки в його основу покладені належні та допустимі докази, досліджені в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності. Тому, посилання прокурора в цій частині є надуманими.

Виправдовуючи ОСОБА_8 за ч.1 ст.366 КК України, суд першої інстанції у вироку обґрунтовано прийшов до висновку, з детальним викладенням своїх доводів, з якими апеляційний суд погоджується, та вмотивовано прийняв рішення, що копія платіжного доручення № 7 від 20.02.2012 р. на суму 115 770 грн. не має статусу "офіційного документа" на підставі якого платник дає доручення про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів, а від так і не могло бути "предметом" кримінального діяння, вчинення якого інкримінується ОСОБА_8 за ч.1 ст.366 КК України, що спростовує доводи прокурора про те, що платіжне доручення № 7 від 20.02.2012 про сплату раніше нарахованих фінансових санкцій на загальну суму 115600 грн., є офіційним документом, оскільки посвідчує факт сплати коштів до державного бюджету, який здатен спричинити наслідки правового характеру.

Виправдовуючи ОСОБА_8 за ч. 1. ст. 364 КК України, суд першої інстанції у вироку вмотивовано прийшов до висновку, що в діях останнього не вбачається складу злочину - об`єктивної та суб`єктивної сторони, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, та його вина не знайшла свого підтвердження під час судового слідства, прокурором, у тому числі, не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення . Доводи з цього питання детально та послідовно викладені судом першої інстанції у вироку, які апеляційний суд вважає правильними та такими, що відповідають матеріалам кримінального провадження.

Оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку, що отриманих судом доказів не достатньо для постановлення обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 , а тому виправдав його за недоведеністю наявності в її діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя», визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що вирок суду незаконний, необгрунтований та невмотивований, висновки суду не відповідають викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотно порушенні вимог кримінального процесуального закону є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, суд першої інстанції зробив ґрунтовний аналіз доказів, що були надані досудовим слідством та стороною обвинувачення, зокрема : покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , інших та матеріалів кримінального провадження, тому прийшов до вірного висновку, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України. Звукозапис судового засідання від 08.06.2015, під час якого головуючою було оголошено вирок щодо ОСОБА_8 , проведений належним чином, тому доводи апелянта, що вказаний звукозапис не в повній мірі відповідає тексту вироку є надуманими.

Що стосується доводів апелянта про відсутність у вироку рішень щодо речових доказів, а також про сплату процесуальних витрат, то суд першої інстанції не позбавлений можливості вирішити дані питання, при необхідності, відповідно до вимог ст. 537 КПК України. Інші доводи апеляційної скарги прокурора правильності висновків суду першої інстанції щодо виправдання ОСОБА_8 не спростовують. З огляду на викладене, вирок відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає вирок суду без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення. Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, У Х В А Л И Л А:

вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Головуючий

Судді