Справа № 203/2452/15-к
Провадження № 1-кп/0203/41/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.02.2016 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000961 , № 0001977 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянин України, освіта середня,не працює , зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

-28.09.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області по ст. 152. ч. 1, ст. 186 ч. 2, 70 ч.1, 70 ч. 4 КК України до виду покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, 18.12.2014 року на підставі ст. 81 КК України, звільнився умовно-достроково з ВК № 122 на не відбутий термін 1 рік 5 місяців 2 дні,

обвинуваченого за ч.2 ст.289, ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 будучи раніше неодноразово судимим в тому числі 28.09.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області по ст. 152. ч. 1, ст. 186 ч. 2, 70 ч.1, 70 ч. 4 КК України до виду покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, 18.12.2014 року на підставі ст. 81 КК України, звільнився умовно-достроково з ВК № 122 на не відбутий термін 1 рік 5 місяців 2 дні, судимість у встановленому порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став і знову повторно вчинив корисне кримінальне правопорушення.

Так він, 28.03.2015 року близько о 02 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку № 2, розташованого по вул. Курчатова в м. Дніпропетровську, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючись раптово виниклим умислом направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, реалізуючи який, скористувавшись відкритими водійськими дверми, сів до салону автомобіля Opel Omega, 1993 року випуску, державного реєстраційного номеру НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_8 , після чого використовуючи ключі, які знаходились у замку запалювання двигуна від вказаного автомобіля, всупереч волі власника та користувача транспортного засобу, запустив двигун автомобіля та здійснив поїздку по вулицям м. Дніпропетровськ, прибувши на ньому до будинку № 171, розташованого по вул. Г. Сталінграда в м. Дніпропетровську, де був зупинений працівниками ІДПС РДПС ДАІ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Таким чином, ОСОБА_7 діючи умисно, всупереч волі власника гр. ОСОБА_8 , незаконно повторно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем Opel Omega, вартість якого відповідно товарознавчої експертизи № 70/37-108 від 14.04.2015 року складає 74108,35 грн.

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого потворно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 289 КК України.
Крім того, ОСОБА_7 , 24.09.2015 року маючи умисел на вчинення відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, близько 20-00 год. на мотоциклі ТМ «Дніпро» відвіз потерпілу ОСОБА_9 в лісосмугу, розташовану поблизу с. Шевченко Дніпропетровського району Дніпропетровської області, з метою створення умов досягнення мети відібрання чужого майна, а саме повалив на землю ОСОБА_9 та відкрито заволодів кольє типу «Мат`є» з металу жовтого кольору, 585 проби, вагою близько 35 грамів та браслету типу «Арабіка» з металу жовтого кольору, 585 проби, вагою близько 18 грамів, які були одіти на останній.

Після чого, ОСОБА_7 , отримані шляхом грабежу у ОСОБА_9 предмети, згідно договору про надання фінансового кредитування під заставу №11.1550/0 від 24.09.2015 року, заклав до ПТ «Ломбард`Онікс Анохіна Яцен» розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Привокзальна, 3-к, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 14 000 гривень НБУ, згідно висновку експерта про ринкову вартість золотих виробів №105-015 від 30.10.2015 року.

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні від дачі показів відмовився, але ж свою вину визнав повністю, обставини справи підтвердив та підтримав викладене в обвинувальних актах. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 , щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди, визнає.
Крім того, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується показами потерпілих, які були допитані у судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_8 , в судовому засідання пояснив, що він працює таксистом на автомобілі Opel Omega і 28 березня 2015 року, близько другої години ночі, він привіз клієнта в Інтернет клуб, який знаходився біля ринку «Славянка» в м. Дніпропетровську. Клієнт попросив піти з ним, так як через пів години він буде їхати додому. Цю людину він вже декілька раз підвозив і тому погодився. Машину залишив навпроти Інтернет клубу не зачиненою з ключами запалювання. Деякий час він виходив на вулицю і автомобіль був на місці, а приблизно через 2 години вийшовши його автомобіля вже не було на місці.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 23.09.2015 року вона познайомилась з ОСОБА_11 який запросив її поїхати з ним в с. Краснопілля, погодившись, вони поїхали на автомобілі «Жигулі» за кермом якого був ОСОБА_12 . Приїхавши у вище зазначене селище вони зупинилися біля магазину «Продукти» по вул. Школьной, в якому працювала знайома ОСОБА_12 , пили квас, після приблизно о 20-30 год. повернулися до м. Дніпропетровська.
24.09.2015 року приблизно о 10-00 год. Мамалига знов заїхав до неї на роботу і вони знов разом поїхали до с. Краснопілля, під`їхавши до приватного будинку, ОСОБА_12 приміряв цеп на пилу, після, вони знов поїхали до магазину «Продукти» в якому були напередодні. Там вони вживали спиртні напої разом з двома хлопцями, друзями ОСОБА_12 . При собі вона мала мобільний телефон «Ленова», на якому розрядилась батарея і вона залишила його у вказаному магазині заряджати батарею. Після, вони на мотоциклі разом з друзями ОСОБА_12 ми поїхали до кафе, де ОСОБА_12 у чорного входу розмовляв з власником кафе. У неї розболілась голова і вона попросила ОСОБА_12 відвезти її додому і вони четверо направились в сторону м. Дніпропетровськ. Далі, вони заїхали до лісосмуги, ОСОБА_12 разом одним із хлопців відійшли в сторону і про щось розмовляли. Власник мотоцикла залишився з нею, але повідомив що йому терміново потрібно від`їхати. Мамалига сказав щоб вона їхала з ним а він її буде чекати. Вони їхали через поля і цей хлопець повідомив, що в нього закінчується бензин і вони почали повертатися. Приїхавши, де чекав ОСОБА_12 його там вже не було, а хлопець почав її виганяти з мотоцикла. Вона пішим ходом пішла в сторону асфальтованої дороги, пройшовши приблизно метрів 10, побачила ОСОБА_12 який був в сонцезахисних окулярах та голова була чимось обмотана. Він підбіг до неї, збив з ніг, впавши на спину він ліг зверху та зірвав з неї золоте кольє і браслет з правої руки та побіг в сторону.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів.
Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєні злочинів які кваліфікуються ч.2 ст.289, ч.2 ст.186 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченого, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин.
Обставини, які обтяжують покарання в ході судового слідства рецидив злочину.
Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, а також із застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднавши не відбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.09.2012року.
Вирішуючи питання про заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 суми спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 58200 грн., суд керується статтями 128, 242 та 326 КПК України, статтею 1166 ЦК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна».
Приймаючи до уваги, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме суми матеріальних збитків 14 000 гривень, згідно висновку експерта про ринкову вартість золотих виробів №105-015 від 30.10.2015 року).
Речові докази по даному кримінальному провадженню підлягають розподілу відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст. 289 КК України з урахуванням положень ч.3 ст.68 КК України 5 (п`яти) років 6 (шість ) місяців позбавлення волі.
-за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п ять) років 6 (шість ) місяців.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого строку покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.09.2012року, остаточно визначити покарання ОСОБА_7 у вигляді 5 (п`яти) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 - задовольнити частково. Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до положень ч.5, ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 28.03.2015 року по 21.08.2015 року.

Речові докази:

-автомобіль Opel Omega 1993 року випуску, державного реєстраційного номеру НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 повернути за належністю потерпілому ОСОБА_13 ;

-дві скляні пляшки пива «Чернігівське», ємністю 0,5л., 10 слідів пальців рук на 5 л/с, 4 слідів пальців рук на 2 л/с знищити;

-Мобільний телефон «FLY IQ 239» з номером оператора мобільного зв`язку «Київстар» - повернути за належністю ОСОБА_7 ;

-Ключі, свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , а саме від автомобіля Opel Omega - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_13 ;

-Компакт диск, на якому мається надпис COPOR DVD-RW 1-4х4,7GB/120min, відеозаписи з відео-регістратора від 28.03.2015 року зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-Особистий одяг Мамалиги. А саме футболка темно-синього кольору зі смугами білого кольору навколо горловини на вздовж рукавів, з біркою «DETAIL» - повернути за належністю ОСОБА_7 ;

-Договір про надання фінансового кредиту під заставу № 11.1549/0 від 24.09.2015року на ім`я ОСОБА_14 та договір про надання фінансового кредиту під заставу № 11.1550/0 від 24.09.2015 року на ім`я ОСОБА_14 , видані ТОВ «Ломбард ОНІКС» ОСОБА_15 залишити в матеріалах кримінального провадження;

-DVD-R диск «YUEDONO MAGNETOELECTRIC» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-DVD-R диск зі слідчим експериментом ОСОБА_7 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1