Справа № 361/4080/15-к
Провадження № 1-кс/361/659/15
У Х В А Л А
18 червня 2015 року м. Бровари
Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого СУ ФР Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_3 , яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, -
Вислухавши пояснення сторін судового розгляду, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги, виходячи з наступного.
За змістом статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Бездіяльність має місце в ситуації, коли дотримання прав та інтересів учасників кримінального провадження передбачає необхідність вчинення посадовою особою певної дії або прийняття конкретного рішення, однак ця особа не діє, а в результаті рішення, яке повинно прийматися, не приймається, процесуальна дія не вчиняється. Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, що, крім іншого, полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, оскільки при цьому істотно зачіпаються права й інтереси особи в кримінальному провадженні.
Стаття 169 КПК України регламентує повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду в разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу. Згідно з частиною 5 статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Разом із тим, за змістом частини 7 статті 236 КПК України, не вважаються тимчасово вилученим майном вилучені речі та документи, що входять до переліку, стосовно якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.
Відповідно до частини другої статті 91, частини першої статті 92 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого та прокурора. З урахуванням вказаних вимог, з`ясування питання належності ОСОБА_4 та законності походження вилучених під час обшуку 28.05.2015 в кабінеті голови правління ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 500 доларів США не є завданням суду на даному етапі кримінального провадження та підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала відповідно до статті 309 КПК України оскарженню не підлягає та заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1