В И Р О К
29 грудня 2015 року м. Запоріжжя
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -
13.09.2015, приблизно о 01 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля вікна кімнати №1 (зала), квартири АДРЕСА_2 , діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії ніхто не бачить, за допомогою розкладної викрутки, видавив середню частину вікна вказаної квартири та проник до неї, звідки таємно викрав ноутбук «Dell» вартістю 680 гривень, жіночу замшеву жилетку, коричневого кольору вартістю 2500 гривень, дріт від зарядного пристрою «Аррlе Іраd» вартістю 578 гривень, флакон духів «Versace» обємом 90 мл. вартістю 1800 гривень, флакон духів «Givenchy» обємом 50 мл. вартістю 1800 гривень, що належать ОСОБА_4 . Таким чином потерпілій ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 7358 гривен.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду пояснив, що 13.09.2015, приблизно о 01 години 00 хвилин, знаходячись біля вікна кімнати квартири АДРЕСА_2 скориставшись тим, що його ніхто не бачить, за допомогою розкладної викрутки, видавив середню частину вікна квартири та проник до неї, звідки викрав ноутбук, жіночу замшеву жилетку, дріт від зарядного пристрою, 2 флакони духів. Крім того, 14.09.2015 року приблизно о 05 години 00 хвилин, знаходячись біля входу в кафе «Радуга», що розташоване за адресою: вул. Сталеварів, буд. №13, м. Запоріжжя, скориставшись тим, що його дії ніхто не бачить, за допомогою розкладного ножа, зняв скло з вхідних дверей, та проник у приміщення, звідки викрав телевізор, гральну приставку та модуль умовного доступу. У скоєному щиро кається.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом розяснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує по епізоду крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, по епізоду крадіжки майна потерпілої ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
При визначенні ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, не працює, раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання
Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину, добровольно відшкодував завданий збиток.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України судом визнано рецидив злочину .
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов по справі не заявлено, спричинені збитки відшкодовані, арешт на майно не накладався.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2182 від 24.09.2015 року у сумі 306 гривень 90 копійок, судово-товарознавчої експертизи № 2183 від 25.09.2015 року у сумі 306 гривень 90 копійок необхідно віднести на рахунок держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2182 від 24.09.2015 року у сумі 306 гривень 90 копійок, судово-товарознавчої експертизи № 2183 від 25.09.2015 року у сумі 306 гривень 90 копійок, судово-товарознавчої експертизи № 2184 від 30.09.2015 року віднести на рахунок держави.
Речові докази: телевізор фірми „LG 42 LA615V-ZE в корпусі чорно-сірого кольору модуль умовного доступу „Т2, гральну приставку „XBOX 360 S Console 1439 в корпусі чорного кольору, сумку спортивну в якій знаходиться різноманітні ключі, ліхтарики повернути за належністю Одно кіз О.В., чек та рахунок з готелю Южная, повернути за належністю, жіночий хутряний жилет, закордонний паспорт на імя ОСОБА_7 ідентифікаційний код на імя ОСОБА_4 , ідентифікаційний код на імя ОСОБА_8 , свідоцтво про розлучення між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , документи підтверджуючі право власності на квартиру АДРЕСА_3 , диплом про отримання вищої медичної освіти на імя ОСОБА_4 , сертифікат про проходження інтернатури на імя ОСОБА_4 , сертифікат про отримання звання лікаря другого ступеня на імя ОСОБА_4 , диплом про закінчення музичної школи на імя ОСОБА_4 , документи підтверджуючі зміну фамілії з Кулибаби на Горячу, дозвіл на виїзд мого сина ОСОБА_8 на територію РФ, Крима та Грузії, медична карта на імя ОСОБА_8 повернути за належністю.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1