печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1009/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю особи яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, прокуратури м. Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 13.01.2014 року звернуся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Генеральної прокуратури України, прокуратури м. Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги зазначає, що 08.11.2013 р. звернувся із скаргою до Генеральної прокуратури України із повідомленням про кримінальне правопорушення, вчинене членом ВККС України ОСОБА_4 . Листом від 13.11.2013 р. №06/1-р Генеральна прокуратура України повідомила про те, що його лист надіслано до прокуратури м. Києва для організації перевірки.

Однак, всупереч вимогам ст.214 КПК України до цього часу повідомлення про вчинене правопорушення не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

31.12.2013 року отримав лист із прокуратури м. Києва №06/1-р від 27.12.2013 року, за підписом прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , в якому зазначено, що звернення не містить жодних фактичних обставин, передбачених ст.214 КПК України, які б достовірно свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення.

Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.ст. 214, 303,306,307 КПК України, ОСОБА_3 просить визнати протиправними дії прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , пов`язані із відмовою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань; визнати протиправними дії прокурора третього наглядового відділу Головного управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , пов`язані із невнесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а надсиланням повідомлення до інших підрозділів прокуратури; зобов`язати прокурора прокуратури м. Києва внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за його заявою від 08.11.2013 року.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 скаргу підтримав, з викладених в ній підстав, просив її задовольнити.

Прокурори в судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Слідчий суддя, заслухавши думку особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, визнав за можливе розглянути скаргу у відсутність прокурорів, так як відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, приходжу до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що листом Генеральної прокуратури України від 13.11.2013 року звернення ОСОБА_3 з приводу неправомірних, на його думку, дій члена Вищої Кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_4 та з інших питань для організації перевірки надіслано до прокуратури м. Києва.

Листом прокуратури м. Києва від 27.12.2013 року №06/1-р, за підписом прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , ОСОБА_3 було надано відповідь, що подане звернення не містить жодних фактичних обставин, передбачених ст.214 КПК України, які б достовірно свідчили про наявність у діях члена ВККС України ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, які охоплюються поняттям злочину, визначеним ст.11 КК України.

Такі дії прокурорів відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на діючому законодавстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом із тим, за змістом ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тобто, з огляду на вказані положення, розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР та поняття реєстрації заяв, які є різними за своєю суттю.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).

Таким чином невнесення відомостей до ЄРДР із заяв, які за своєю суттю не є заявами про кримінальне правопорушення, не є бездіяльністю слідчого чи прокурора в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 3.6 «Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні правопорушення», заяви, повідомлення про вчиненні кримінальні правопорушення, що віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли на розгляд прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Таким чином, направлення Генеральною прокуратурою України заяви ОСОБА_3 до прокуратури м. Києва за територіальним принципом відповідають вищезазначеним положенням кримінального процесуального закону та наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012р., тому в даному випадку відсутня будь яка бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань його заяви про кримінальне правопорушення від 08.11.2013 року.

Також, слідчий суддя не вбачає бездіяльності з боку прокуратури м. Києва з приводу невнесення заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 08.11.2013 р. до ЄРДР, так як за своїм змістом дана заява не містить ознак кримінального правопорушення, які охоплюються поняттям злочину, визначеним ст.11 КК України.

Таким чином, оскільки заява ОСОБА_3 про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення членом ВККС України ОСОБА_4 , прокуратурою м. Києва була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», що відповідало на час розгляду вказаної заяви положенням ст. 20 цього Закону, слідчий суддя не вбачає підстав для того, щоб по доводам скарги зобов`язати прокурора прокуратури м. Києва внести відомості до ЄРДР за його заявою від 08.11.2013 р., а відтак відмовляє у задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, прокуратури м. Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1