Справа № 367/6967/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/465/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 26.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
26 жовтня 2015 року. м. Київ.
Колегія суддів судової палати
з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

представника заявника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2015 року про накладення арешту на майно; -

в с т а н о в и л а :
Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Ірпінського міського суду Київської області, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань 17.11.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, звернувся прокурор з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га., кадастровий номер :01:177:0045 і площею 0,06 га., кадастровий номер :01:177:0039 та належать на праві приватної власності ОСОБА_8 .

Під час досудового розслідування проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого встановлено, що на території вказаної земельної ділянки здійснено порубку зелених насаджень в кількості 36 дерев та залишилося не зрізаними 37 дерев. Також, було допитано свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що на даній земельній ділянці проводяться підготовчі будівельні роботи, а відновлювальна вартість зелених насаджень сплачено в повному обсязі до бюджету Ірпінської міської ради, про що свідчать квитанції та платіжні доручення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням Ірпінської міської ради № 4790-90-V від 25.06.2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_10 в АДРЕСА_1 », затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,1000 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,06 га. для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного рішення ОСОБА_10 видано державні акти на право власності.

В подальшому, зазначені земельні ділянки були неодноразово відчуженні. Цивільно-правові угоди про відчуження земельних ділянок здійснювалося на основі незаконного та необґрунтованого рішення Ірпінської міської ради № 4790-90-V від 25.06.2010 року у зв`язку із порушенням вимог земельного законодавства в частині меж наданих повноважень, а саме те, що вказані земельні ділянки перебувають за межами міста Ірпінь Київської області, а тому вказане рішення повинно було прийматися не Ірпінською міською радою, а Київською обласною державною адміністрацією, що суперечить інформації Держземагенства в м. Ірпені та положенням пункту г) ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України та ряду інших статтей цього ж кодексу.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2015 року клопотання прокурора задоволено, накладено арешт на зазначені земельні ділянки, з метою повного, всебічного та об`єктивного проведення досудового розслідування та притягнення до відповідальності винних осіб у скоєні кримінального правопорушення. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що судом встановлені факти, викладені в клопотанні прокурора, в тому числі те, що невідомі особи, діючи по усній вказівці ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , незаконно, без сплати відповідної вартості зелених насаджень та без будь-яких дозвільних документів здійснюють масову вирубку та вивіз дерев, що знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , а також факт незаконності та необґрунтованості рішення Ірпінської міської ради № 4790-90V від 25.06.2010 року, а також те, що на даний час право власності на земельні ділянки зареєстроване за ОСОБА_8 на підставі договорів купівлі продажу від 11.09.2015 року №518 та №511.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представником власника земельної ділянки ОСОБА_8 - ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити свою ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що арештовані земельні ділянки, що знаходяться у власності ОСОБА_8 не належать підозрюваному, обвинуваченому чи особам які несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, вони ніколи не були тимчасово вилученим майном.

Апелянт також зазначає, що санкція ст. 246 КК України не передбачає конфіскації майна, а відчуження чи здійснення щодо ділянки інших прав власником не призведе до неможливості розслідування злочину, оскільки злочинні дії вчинялися не щодо земельної ділянки, а щодо дерев, які на ній росли. Місце порублення дерев оглянуте, докази чого є у матеріалах справи.

Крім того, на думку представника, не можна покласти в обґрунтування арешту твердження слідчого-судді щодо незаконності та необґрунтованості рішення Ірпінської міської ради № 4790-90V від 25.06.2010 року, оскільки жодним судом чи самою міськрадою це рішення не скасовано та є чинним.

Тому, апелянт вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України, є необґрунтованою та немотивованою та просить її скасувати і відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку представника заявника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки її доводи вважає не обґрунтованими, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судової справи та ухвали слідчого судді, клопотання про арешт земельних ділянок було подане в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 17.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконну порубку лісу.

В клопотанні зазначено, що 13.11.2014 року невідомі особи, діючи по усній вказівці ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , незаконно, без сплати відповідної вартості зелених насаджень та без будь-яких дозвільних документів здійснили порубку зелених насаджень в кількості 36 дерев на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Приймаючи рішення про арешт земельних ділянок, слідчий суддя послався на незаконність та необґрунтованість рішення Ірпінської міської ради № 4790-90V від 25.06.2010 року, яким затверджений проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельних ділянок по АДРЕСА_1 , а також на те, що накладення арешту на земельні ділянки надасть можливість повно, всебічно та об`єктивно провести досудове розслідування та притягнути до відповідальності винних осіб у скоєнні кримінального правопорушення.

Однак, з даним висновком слідчого-судді колегія суддів не погоджується, оскільки воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є необґрунтованим і невмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень прокурора і представника заявника, рішення Ірпінської міської ради № 4790-90V від 25.06.2010 року, яким затверджений проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельних ділянок по АДРЕСА_1 є чинним та не оскаржувалося в суді.

Відповідно до ст. 17 КАС України публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відносяться до юрисдикції адміністративних судів, а тому посилання слідчого-судді в ухвалі на незаконність та необґрунтованість рішення Ірпінської міської ради № 4790-90V від 25.06.2010 року зроблено слідчим-суддею поза межами його юрисдикції та не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Ст. 246 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконну порубку лісу.

Станом на листопад 2014 року власником земельних ділянок по АДРЕСА_1 на підставі договорів купівлі-продажу № 533 та № 537 від 29.08.2014 року був ОСОБА_13 , що підтверджується витягом з реєстру Державної реєстрації прав на нерухоме майно (а.с. 22-29).

В повідомленні про злочин зазначено, що невідомі особи здійснили незаконну порубку зелених насаджень на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , діючи по усній вказівці ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

ОСОБА_8 став власником земельних ділянок по АДРЕСА_1 на підставі договорів купівлі-продажу № 522 і № 518 від 11.09.2015 року, що підтверджується витягом з реєстру Державної реєстрації прав на нерухоме майно (а.с. 22-29).
Відповідно ч. 1, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому законом порядку. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

За змістом ч.2 ст. 167 та ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно: підшукане, виготовлене, пристосоване чи використовується як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди; призначалося (використовувалося) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення; є предметом кримінального правопорушення; одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки земельні ділянки по АДРЕСА_1 належать на праві власності ОСОБА_8 , який не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст. 246 КК України, не є предметом даного кримінального правопорушення, не використовуються як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, не використовувалися для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, не одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що арешт на земельні ділянки накладений неправомірно, з порушенням вимог, визначених ст. ст. 167, 170 КПК України.
В зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що викладенні в апеляції доводи про необґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення є вмотивованими і підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві приватної власності ОСОБА_8 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 404, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2015 року про накладення арешту на майно - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2015 року про задоволення клопотання прокурора прокуратури м. Ірпеня ОСОБА_14 про арешт майна - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора прокуратури м. Ірпеня ОСОБА_14 про арешт майна, а саме земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га., кадастровий номер :01:177:0045 і площею 0,06 га., кадастровий номер :01:177:0039 та належать на праві приватної власності ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4