Справа № 177/3777/14-к
1-кп/214/193/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю потерпілої ОСОБА_8

за участю захисника ОСОБА_9

за участю обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001078 за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 15 жовтня 2014 року по 17 жовтня 2014 року, у невстановлений час, ОСОБА_10 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебував в гостях у ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні літньої кухні, де сумісно вживали спиртні напої. Під час сумісного вживання спиртних напоїв, обвинувачений ОСОБА_10 заснув. Через деякий час ОСОБА_10 проснувся від того, що потерпілий ОСОБА_12 приставив ніж до його шиї та сприймаючи дії потерпілого ОСОБА_12 , як реальну загрозу життю та здоров`ю, бажаючи уникнути протиправних дій відносно себе з боку потерпілого ОСОБА_12 , який намагався нанести йому удар ножем, ОСОБА_10 , з метою захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на противоправне спричинення смерті іншій людині, перевищив межі необхідної оборони умисно, ножем, що знаходився у його правій руці, перерізав шию потерпілому ОСОБА_12 . Таким чином, ОСОБА_10 в результаті своїх противоправних дій, спричинив потерпілому ОСОБА_12 ушкодження у вигляді: різаного поранення передньої поверхні шиї із ушкодженням гортані, різане поранення лівої поверхні шиї із ушкодженням крупних судин шиї, від яких останній помер на місці.
Виявлені на трупі ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді різаного поранення передньої поверхні шиї із ушкодженням гортані, різане поранення лівої поверхні шиї із ушкодженням крупних судин шиї, як у сукупності, так і окремо кожне за ознакою небезпеки для життя, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній помер.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 належить кваліфікувати за ст. 118 КК України за ознаками: умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Як вбачається з показань обвинуваченого ОСОБА_10 , останній винним себе визнав частково. При цьому показав, що 15 жовтня 2014 року вживав разом з потерпілим та ОСОБА_13 в літній кухні будинку ОСОБА_12 , спиртні напої. Потім ліг спати, прокинувся від того, що ОСОБА_12 лежав на ньому, тримав рукою за горло, замахувався ножем. Далі забрав ніж у ОСОБА_12 та порізав останньому горло. Подальшими показаннями встановлено, що зустрівся з ОСОБА_12 близько 17 години 15 жовтня 2014 року. Під час вжиття спиртного сварок між ним, обвинуваченим, та ОСОБА_12 , не було. Коли прокинувся, то присвітив собі мобільним телефоном, перевернув потерпілого та порізав тому горло. В подальшому ніж викинув поблизу річки, одяг, в якому був одягнутим під час вбивства, спалив. Вбивши ОСОБА_12 , прийшов до себе додому, де знаходився ОСОБА_13 . Зранку 15 жовтня 2014 року ОСОБА_13 запропонував сходити до ОСОБА_12 , на це відповів, що вбив ОСОБА_12 . ОСОБА_13 пішов, а він залишився в себе вдома. В подальшому під час слідчого експерименту, показав, куди викинув ніж, ніж знайшли. Знає, що раніше ОСОБА_12 порізав свого квартиранта. В той момент, коли вихватив у ОСОБА_12 ніж, не викинув його, так як не подумав про це внаслідок алкогольного сп`яніння. З подальших показань обвинуваченого вбачається, що прокинувся тому, що хтось на ньому лежав, сам знаходився на підлозі. Присвітивши телефоном, побачив, що ОСОБА_12 лівою рукою тягнувся до його горла, а правою замахувався. Далі лівою рукою схопив праву руку ОСОБА_12 , а правою рукою дотягнувся до правої руки потерпілого та перевернув того на спину, далі вихватив ніж та зарізав потерпілого. Не може пояснити, чому на початку судового засідання пояснив, що обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, не оспорює. Ніж забрав у ОСОБА_12 , розжавши пальці потерпілого. ОСОБА_12 щось казав нерозбірливе. Після вбивства труп не переміщував. Коли порізав потерпілому горло, то зіштовхнув останнього з себе вліво від себе. Меблі на місці події, на переміщав. При вживанні спиртного сиділи за столом, який розташований справа від входу. Він, обвинувачений, сидів за дальньою від входу частиною столу. Коли ліг спати в літній кухні, ОСОБА_13 ще залишався в цьому приміщенні. Коли різав ОСОБА_12 горло, то верхня частина голови ОСОБА_12 знаходилася на рівні його, потерпілого, підборіддя. Вважає себе людиною чесною, сховав знаряддя злочину та спалив одяг, тому що знаходився у розгубленому стані.

З подальших показань обвинуваченого вбачається, що не може пояснити, чому на стінах в хаті та літньої кухні багато слідів, які нагадують кров, він, обвинувачений, після вбивства до будинку не заходив. На час події користувався мобільним телефоном, останні цифри якого «889», телефон вилучили в міліції. Перед тим, як вбив ОСОБА_12 , лежав та спав, прокинувся тому, що почув, як на нього, обвинуваченого, щось впало, побачив, що потерпілий лівою рукою намагався схопити його, обвинуваченого, а в правій руці тримав ніж. Далі дістав з карману мобільний телефон, став світити цим телефоном, включив функцію ліхтаря, а потім телефон кудись поклав. Не бачив, щоб в день події потерпілий вдарявся головою. ОСОБА_14 він, обвинувачений, знає, ОСОБА_12 підтримував з вказаною особою стосунки. Робітникам міліції розповідав, що ОСОБА_15 приходив до потерпілого. В ранці наступного дня, коли сталася подія, він, обвинувачений, працював у громадян на прізвище « ОСОБА_16 », 16 жовтня 2014 року знаходився у своєму домі. 15 жовтня 2014 року також зранку перебував вдома, вийшов з дому, побачив ОСОБА_12 , домовилися взяти горілки. Потім він, обвинувачений, сходив до магазину, купив горілку, хліб, паштет та пішов до ОСОБА_12 . Коли йшов в магазин, заходив до свого дому, сказав ОСОБА_13 , що йде в магазин. Коли прийшов до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вже був у ОСОБА_12 . Після вбивства ОСОБА_12 , він, обвинувачений, меблі не переміщував.

Оглянувши фототаблицю (т.№2, а.с.23), на якій голова трупа знаходиться на незначній відстані від стіни та упирається в дошку, обвинувачений показав, що не може пояснити, як він під час нанесення поранень ОСОБА_12 , виходячи з його показань, міг бути розташованим лежачі на полу, між головою трупа на стіною. Також показав, що будинок АДРЕСА_2 йому, обвинуваченому, не належить, зазначив про належність в заяві (т.№3, а.с.53), тому що так сказав написати слідчий, писав цю заяву після проведення огляду. Речі спалив за порадою ОСОБА_13 , з яких мотивів останній дав таку пораду, пояснити не може. Під час вбивства був одягнутий не в ті штани, що досліджував експерт, в цей светр та штани був одягнутий тоді, коли допомагав виносити труп ОСОБА_12 . Коли його, обвинуваченого, затримали, в нього було ушкодження в області лоба та спини, ці ушкодження виявив тоді, коли прокинувся на місці події. Далі показав, що винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ст..118 кк України визнає повністю

З показань потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_12 доводиться їй племінником. В жовтні 2014 року проживали у м. Одесі, їй зателефонував ОСОБА_17 та повідомив, що племінника вбили, а саме зарізали. Останнього постійно в день отримання пенсії очікували, розпивали з останнім спиртне жителі села, після чого ОСОБА_12 залишався без грошей. Племінник розповідав, що гроші забирали друзі. Племінник жив зі своєю мамою, її, потерпілої, сестрою. Останнього разу вона, потерпіла, була у ОСОБА_12 в вересні 2014 року. З цього дому пропадали речі, про що казала дільничному інспектору міліції, останній відповідав, що не може нічого зробити. ОСОБА_12 проходив лікування в Криворізькій лікарні №2 у зв`язку з тим, що були травмовані ноги, як розповідав ОСОБА_12 це сталося тому, що хтось кинув йому під ноги банку з пальним, яке горіло. Коли останнього разу бачила дім, де проживав племінник, в домі був безлад, на оглянутих нею фотокартках (т.2 а.с.45-49) такий безлад, який був в домі за життя племінника. Останній перебував на обліку у психіатра. Як розповідали сусіди, перед смертю племінник отримав пенсію.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_12 знав, обвинуваченого знає, стосунки з ними нормальні. Обвинувачений розповідав, що зарізав ОСОБА_12 , з подальших уточнених ним показань вбачається, що в день вбивства вживав з обвинуваченим та потерпілим спиртні напої в літній кухні будинку потерпілого. Потім пішов до себе додому, щоб помиритися з дружиною, а потерпілий та обвинувачений, залишилися в кухні. Дружину не знайшов дома, тому пішов до будинку обвинуваченого. Серед ночі повернувся обвинувачений та сказав, що зарізав ОСОБА_12 . Далі обвинувачений за його, свідка, порадою, спалив свій одяг, деталей вбивства не розповідав. Після цього він, свідок, ліг спати, а зранку наступного дня пішов на роботу. Бачив у обвинуваченого ніж, цей ніж раніше бачив в літній кухні ОСОБА_12 . Порадив обвинуваченому викинути цей ніж. Коли уходив з літньої кухні ОСОБА_12 , обвинувачений не лягав там спати. Мобільного телефону у обвинуваченого в той день не бачив. Обвинувачений спалив брюки, джемпер. Вказані події були 15-17 жовтня 2014 року. Коли уходив від ОСОБА_12 , в пляшці залишалося наполовину горілки. ОСОБА_12 за характером був сварливий, в нетверезому стані зазвичай лягав спати. В той день потерпілий вдарився головою, казав, що голова болить. Уточненими показаннями встановлено, що в літній кухні сиділи за столом, який розташований справа від входу, на підлозі біля ванної лежали ганчірки. Потерпілий погано пересувався, в нього були хворі ноги. Під час вживання горілки, між потерпілим та обвинуваченим сварок не було, раніше також не було сварок. Давав пораду спалити одяг та викинути ніж, тому що не повірив, що обвинувачений вчинив вбивство.

З показань свідка ОСОБА_18 вбачається, що обвинуваченого може охарактеризувати як добру людину, останній проживав у будинку її, свідка, померлої бабусі. Обвинувачений любив вживати спиртне, в стані сп`яніння багато розмовляв. Потерпілий за характером грубий, вчиняв скандали. Коли був вбитий ОСОБА_12 , обвинувачений на протязі тижня перебував в запою. Обвинувачений та ОСОБА_12 знали один одного, обвинувачений допомагав ОСОБА_12 , щоб між ними були сварки, не знає, щоб один одному погрожував вбивством, не знає. В селі не було чуток про те, що ОСОБА_12 вбив не обвинувачений, а хтось інший.

Як показав свідок ОСОБА_19 , знав як обвинуваченого, так і ОСОБА_12 , про обставини вбивства останнього нічого не знає.

З показань свідка ОСОБА_20 вбачається, що знав як обвинуваченого, так і ОСОБА_12 , обидва були спокійними. На прохання якоїсь жінки восени 2014 року викликав міліцію, так як жінка пояснила, що мається труп.

Як показала свідок ОСОБА_21 , знає як обвинуваченого, так і ОСОБА_12 , про обставини вбивства останнього, нічого не знає. Обвинувачений та ОСОБА_12 разом неодноразово вживали спиртні напої, про наявність між ними сварок не знає. Була присутньою під час того, як обвинувачений розповідав куди викинув ніж, де спалив одяг.

Як показала свідок ОСОБА_22 , за своїми службовими обов`язками, вручала пенсію ОСОБА_12 , а наступного дня дізналася, що останній мертвий. Пенсію ОСОБА_12 отримав особисто, це було біля дому останнього, інші особи при цьому присутні не були.

Експерт ОСОБА_23 у судовому засіданні підтвердив свої висновки та показав, що смерть ОСОБА_12 настала за 6-12 год. до огляду трупа на місці події. В якому положенні міг знаходитися ОСОБА_12 під час завдання останньому пошкоджень, відповісти не може, для цього потрібно вивчати матеріали справи. Не виключено, що рана на голові могла виникнути від падіння на стіл.

Експерт ОСОБА_24 показала, що на результати проведеної нею судово-генетичної експертизи ножа, могли вплинути зовнішні фактори, які діяли на об`єкт дослідження, а саме атмосферні явища, вода, речовини, що містилися в ґрунті. Ці фактори могли зменшити кількість ДНК в слідах досліджуваного ножа.

Як вбачається з протоколу огляду місця події (т.№2, а.с.14-30), 17 жовтня 2014 року була оглянута літня кухня за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщені якої був виявлений труп громадянина ОСОБА_12 . На трупі виявлені рани. Труп розташований на спині, ногами до вхідних дверей. В літній кухні предмети розкидані, виявлені плями, які нагадують кров.

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.37-40) смерть ОСОБА_12 настала від гострої кровотечі та аспірації крові, що супроводжувалась різаним пораненням передньої поверхні шиї із ушкодженням гортані, різаним пораненням лівої поверхні шиї із ушкодженням крупних судин. При дослідженні трупа виявлено ушкодження: забійна рана в проекції правого тім`яного пагорба, різане поранення передньої поверхні шиї із ушкодженням гортані, різане поранення лівої поверхні шиї із ушкодженням крупних судин. Забійна рана правого тім`яного пагорба на трупі має ознаки легких тілесних ушкоджень, що звичайно викликають короткочасний розлад здоров`я. Різані поранення шиї, як у сукупності, так і окремо кожне, за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Рана тім`яної області виникла від одноразової відцентрової дії тупого твердого предмета з поверхнею, що контактувала, - притупленою вершиною тригранного кута, з довжиною ребер між гранями, відповідно, не більш 10мм, 6мм та 5мм. Рани передньої та поверхонь шиї виникли від дії ( протягування з одночасним натисканням) плоского предмета з гострим ріжучим краєм (крайкою); предмет діяв під кутом до поверхні шкіри. Наявні тілесні ушкодження були заподіяні незадовго до настання смерті. Безпосередньою причиною його смерті з`явились гостра крововтрата та аспірація крові. Відповідь: Між заподіянням різаних поранень шиї та настанням смерті виявлено прямий причинно-наслідковий зв`язок. При судово-медичному дослідженні трупа виявлено ушкодження: забійна рана (№1) в проекції правого тім`яного пагорба, різане поранення передньої поверхні шиї (№2) із ушкодженням гортані, різане поранення лівої поверхні шиї (№3) із ушкодженням крупних судин. Від моменту заподіяння тілесних ушкоджень до моменту настання смерті міг вплинути незначний проміжок часу, вимірюємий хвилинами, орієнтовно 5-10 хвилин. Усі виявлені тілесні ушкодження були заподіяні у швидкій послідовності одне за одним, деякі можливо одночасно. Від моменту заподіяння тілесних ушкоджень до моменту настання смерті міг вплинути незначний проміжок часу, вимірюємий хвилинами, орієнтовно 5-10 хвилин, під час якого не виключається можливість виконання ним активних цільоспрямованих дій. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа етиловий спирт виявлено в концентрації 0,92 проміллє, що стосовно живих осіб відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння. При судово-токсикологічному дослідженні шлунку, кишковика, жовчі, нирки, крові, печінки з трупа промедолу, морфіну, кодеїну не виявлено.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17 жовтня 2014 року (т.№2, а.с. 42-49), було оглянуто територію житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Як вбачається з протоколу, в кімнатах речи розкидані, дверці шафи відкрити.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 17 жовтня 2014 року (т.№2, а.с.50-51), було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час огляду нічого не вилучено.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 18 жовтня 2014 року (т.№2, а.с.54-55), було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучені речі ОСОБА_10 : сорочка, штани, «вітрівка», светр.

Відповідно до протоколу (т.№2, а.с. 56-59), 18 жовтня 2014 року, було оглянуто ділянку місцевості за межами території домоволодіння АДРЕСА_2 , де в ході огляду підозрюваний ОСОБА_10 вказав на місце, куди викинув ніж, за допомогою якого завдав ударів ОСОБА_12 та описав цей ніж. В ході огляду схилу берегу, на землі був виявлений ніж з руків`ям червоного кольору, загальною довжиною 247 мм, на якому у основи з боку леза мається мікрочастинка, схожа на волосся світлого кольору. Зазначений ніж вилучено.

Яке вбачається з висновку експерта (т.№2, а.с.63-75), три сліди пальців руки, які були вилученні в ході огляду місця події домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 залишені безіменним, середнім та вказівним пальцями лівої руки ОСОБА_12 , два сліди пальця руки залишені не пальцями рук ОСОБА_12 .

З довідок, інформації (т.№2, а.с.161-164, 168-169, 173-174, 179-180) вбачається інформація стосовно власника квартири АДРЕСА_3 , квартири АДРЕСА_4 .

З технічного паспорту, довідки (т.№2, а.с.205) вбачається, що власниками будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_18 .

Як вбачається з протоколу обшуку (т.№2, а.с.207-214), 18 жовтня 2014 року за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено наступне: фрагмент фанери з плямою бурого кольору; 2 плями бурого кольору, як вилучені з об`єктом носія; шапка в`язана з сухою речовиною бурого кольору; куртка з плямами темного кольору; пляма бурого кольору; два металевих супінатори, металева застібка «блискавки», виявлена в печі.

З протоколу (т.№3, а.с. 15) вбачається, що у ОСОБА_10 отримані зразки нігтьових пластин лівої та правої руки.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту (т.№3, а.с.21-23), ОСОБА_10 показав та розказав, що під час вживання спиртних напоїв в приміщенні літньої кухні разом з ОСОБА_12 заснув, а прокинувшись від того, що хтось на нього впав, побачив, що на ньому знаходиться ОСОБА_12 та має в руці ніж. Далі показав, що захищаючись, наніс поранення останньому ножем, який забрав у потерпілого.

З протоколу (т.№3, а.с. 38) вбачається, що вилучені зразки крові ОСОБА_12 .

Як вбачається з акту (т.№3, а.с.40) виявлена групова належність крові ОСОБА_12 .

Яке вбачається з висновку експерта (т.№3, а.с.51-57), ОСОБА_10 на момент скоєння інкримінованого йому правопорушення та на даний час психічним захворюванням не страждав та не страждає, міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в стані фізіологічного афекту або іншому юридично значимому стані не знаходився, знаходився в стані звичайного алкогольного сп`яніння, йому притаманні нестриманість, безвідповідальність при прийнятті рішень. При цьому, як вбачається з висновку, обвинувачений пояснював, що наніс поранення ОСОБА_12 , тому що останній замахувався ножем.

З протоколу (т.№3, а.с. 59) вбачається, що у ОСОБА_10 отримані зразки крові.

Як вбачається з висновку додаткової судово-медичної експертизи (т.№3, а.с. 64-65), при судово-медичному дослідженні трупа виявлено ушкодження: забійна рана в проекції правого тім`яного пагорба, різане поранення передньої поверхні шиї із ушкодженням гортані, поранення лівої поверхні шиї із ушкодженням крупних судин. Наявні тілесні ушкодження були заподіяні незадовго до настання смерті, можливо усі виявлені ушкодження були заподіяні із силою, достатньою для їх виникнення. Порівнюючи судово-медичні дані про механізм заподіяння тілесних ушкоджень із способом їх заподіяння, продемонстрованим підозрюваним ОСОБА_10 в ході проведення слідчого експерименту, не виключається можливість заподіяння ушкоджень в області шиї вказаним способом.
Як вбачається з висновку експерта (т.№3, а.с.70-71), визначена групова належність крові обвинуваченого.
Як вбачається з висновку експерта (т.№3, а.с.77-82), на штанах та светрі, належних обвинуваченому, встановлено наявність крові, яка належить людині.
З висновку експерта (т.№3, а.с.87-91) вбачається, що в піднігтьовому вмісті обох рук трупа ОСОБА_12 , встановлена наявність крові та визначений білок людини, мікрочастки тканини людини не знайдені. Сліди крові за груповою належністю могли походити від ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . В піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_10 не встановлена наявність крові, знайдені клітини епідермісу.

Як вбачається з висновку експерта (т.№3, а.с.96-100), на клинку одного з представлених експерту ножів, а саме, на клинку ножа, вилученого при огляді території домоволодіння АДРЕСА_2 , встановлена наявність крові та визначений білок людини, сліди крові за груповою належністю могли походити, як від ОСОБА_12 , так і від ОСОБА_10 .

З висновку експерта (т.№3, а.с.105-108) вбачається, що в зіскобі, фрагменті фанери та змиву, встановлена наявність крові, яка належить людині.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту (т.№3, а.с.114-116), ОСОБА_10 показав та розказав, що під час вживання спиртних напоїв в приміщенні літньої кухні разом з ОСОБА_12 заснув, а прокинувшись від того, що хтось на нього впав, побачив, що на ньому знаходиться ОСОБА_12 та має в руці ніж. Далі показав, що захищаючись, наніс поранення останньому ножем, який забрав у потерпілого.

Як вбачається з висновку судової молекулярно-генетичної експертизи (т.№3, а.с.128-132), не отримано даних про присутність ДНК ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в слідах крові на клинку ножа, вилученого при огляді території домоволодіння АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанов (т.№3, а.с.135-136, 139, 153, 153а), до справи долучені наступні речові докази: зрізи нігтьових пластин ОСОБА_12 ; 4 ножа; документи, таблетки, записка, гроші в сумі 33 гривні; мікрооб`єкти з долонь трупа ОСОБА_12 ; дві скляні пляшки; гроші у кількості 7 гривень; зрізи нігтьових пластин ОСОБА_10 ; вітрівка зеленого кольору, належна ОСОБА_10 , яка була вилучена та поміщена в полімерний прозорий пакет синього кольору; сорочка коричневого кольору, належна ОСОБА_10 ; попіл з печі; два металевих супінатора та металева «собачка» виявлені в печі; спортивна кофта; фрагмент шпалер; радіоприймач; шапка; мобільний телефон марки «Нокіа»; светр синього кольору; штани чоловічі сірого кольору; змив; фрагмент; зіскоб; біологічні зразки ОСОБА_12 ; зразок крові ОСОБА_10 .

Як вбачається з висновку експертизи (т.№3, а.с.148-151), два сліди пальців рук, які були вилучені при огляді місця події залишені не ОСОБА_10 .

З висновку експерта (т.№3, а.с.157-160) вбачається, що рана №2 на клапті шкіри передньої поверхні шиї, вилученого з трупа ОСОБА_12 є різаною раною, що виникла від дії (протягування з одночасним натисканням) плоского предмета з гострим ріжучим краєм (крайкою), нанесення цієї рани можливо ріжучою дією ножа, вилученого при огляді території домоволодіння АДРЕСА_2 , або будь-якого іншого предмета, що має аналогічні властивості.

Як вбачається з протоколу пред`явлення речей для впізнання (т.№3, а.с.172-173-б) свідок ОСОБА_13 , серед інших пред`явлених йому ножів впізнав ніж під №1, який бачив у підозрюваного ОСОБА_10 та на якому були сліди крові.

З висновку експерта (т.№4, а.с.7-13) вбачається, що генетичні ознаки слідів крові, виявлених на фрагменті фанери та у змиві з фрагменту фанери не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу.

Як вбачається з висновку експертизи (т.№4, а.с.17-22), генетичні ознаки слідів крові, виявлених у зіскобі не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу.

З висновку експерта (т.№4, а.с.26-33) вбачається, що генетичні ознаки слідів крові, виявлених у змиві збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_10 .

Як вбачається з висновку експертизи (т.№4, а.с.39-52), генетичні ознаки слідів крові, виявлених на чоловічих штанах, збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_12 .

З висновку експерта (т.№4, а.с.55-62) вбачається, що генетичні ознаки слідів крові, виявлених на светрі збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_12 .

Як встановлено ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих в порядку ст. 225 цього Кодексу, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них. Стаття 225 КПК України передбачає виняткові випадки допиту в судовому засіданні свідка та потерпілого під час досудового розслідування.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту, під час експерименту обвинувачений ОСОБА_10 (т.№3, а.с.21-23) надавав показання про те, де та при яких обставинах наносив удари ножем ОСОБА_12 . Надання зазначених показань, суд не сприймав безпосередньо. Відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими показаннями та посилатися на них, а тому цей протокол слідчого експерименту в частині визнання обвинуваченим вбивства при наданні оцінці доказам по справі, відкидає.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту, під час експерименту обвинувачений ОСОБА_10 (т.№3, а.с.114-116) надавав показання про те, де та при яких обставинах наносив удари ножем ОСОБА_12 . Надання зазначених показань, суд не сприймав безпосередньо. Відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими показаннями та посилатися на них, а тому цей протокол слідчого експерименту в частині визнання обвинуваченим вбивства при наданні оцінці доказам по справі, відкидає.

Як зазначено у висновку, під час проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи (т.№3, а.с.51-57), обвинувачений пояснював експерту, про те, що наніс поранення ОСОБА_12 тому, що останній замахувався ножем. Суд вважає, що зазначені пояснення обвинувачений надавав не сторонній випадковій особі, не вільно, а під час проведення призначеної по справі експертизи, тому за своєю суттю пояснення обвинуваченого є показаннями. Надання зазначених пояснень, суд не сприймав безпосередньо. Суд вважає, що відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими поясненнями та посилатися на них, а тому відкидає зміст пояснень ОСОБА_10 , наданих про проведенні зазначеної експертизи при наданні оцінці доказам по справі.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок висновком додаткової судово-медичної експертизи (т.№3, а.с.64-65), в частині надання оцінки свідченням обвинуваченого під час проведеного слідчого експерименту. При цьому, суд виходить з того, що зазначений висновок в цій частині за своєю суттю є оцінкою експертом, з точки зору судової медицини, показань обвинуваченого, які стосуються дій щодо завдання ним тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . На переконання суду, суд не вправі посилатися на зазначену частину висновку, а тому відкидає цей висновок в частині оцінки показань обвинуваченого при наданні оцінці доказам по справі.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, показання потерпілої, показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ; показання експертів ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; висновки експертиз (т.№2: а.с.37-40, 42-49, 63-75; т.№3: 64-65, 70-71, 77-82, 87-91, 96-100, 105-108, 114-116, 128-132, 148- 151, 157-160; т.№4: а.с.7-13, 26-33, 39-52, 55-62 ), протоколи оглядів, впізнань, обшуку, відібрання зразків, документи, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими. Також суд вважає допустимим доказам висновок експерта (т.№3, а.с.51-57), в частині визначення психічного стану обвинуваченого.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких він вчинив вбивство. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілої ОСОБА_8 , вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме стосуються характеристики ОСОБА_12 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_13 , вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме того, що обвинувачений разом з ОСОБА_12 та іншими особами вживав спиртні напої, а в подальшому розповів, що вчинив вбивство, що обвинувачений після вбивства спалив свій одяг, під час коли розповідав про вбивство, мав при собі ніж, якій раніше знаходився в кухні будинку ОСОБА_12 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_18 , вважає що цей доказ не прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме характеристики обвинуваченого, характеристики взаємовідносин між обвинуваченим та потерпілим. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_19 , вважає що цей доказ, ані прямо, ані не прямо, не стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому цей доказ є неналежним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_20 , вважає що цей доказ не прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме характеристики обвинуваченого та потерпілого. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_21 , вважає що цей доказ не прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме характеристики обвинуваченого та потерпілого. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_22 , вважає що цей доказ, ані прямо, ані не прямо, не стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому цей доказ є неналежним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання експерта ОСОБА_23 , вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме часу настання смерті та механізму виникнення пошкоджень у ОСОБА_12 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання експерта ОСОБА_24 , вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме результатів проведеної експертом експертизи. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол огляду місця події (т.№2, а.с.14-30), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме часу коли був виявлений труп ОСОБА_12 та місця, де був виявлений труп ОСОБА_12 , наявності на трупі тілесних ушкоджень, виявлених слідів. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок судово-медичної експертизи(т.№2, а.с.37-40), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності на трупі ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, характеру, часу їх завдання, причин смерті виявлених слідів. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол огляду місця події (т.№2, а.с.42-49), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обстановки в домоволодінні, де був виявлений труп ОСОБА_12 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол огляду місця події (т.№2, а.с.50-51), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обстановки в будинку АДРЕСА_2 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол огляду місця події (т.№2, а.с.54-55), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вилучення в будинку АДРЕСА_2 речей обвинуваченого. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол огляду місця події (т.№2, а.с.56-59), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вилучення за межами домоволодіння АДРЕСА_2 в місці, вказаному обвинуваченим, ножа. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експертизи(т.№2, а.с.63-75), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме належності слідів, вилучених під час огляду місця події. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні довідки, інформацію (т.№2, а.с.161-164, 168-169, 173-174, 179-180), вважає що ці докази, ані прямо, ані не прямо, не стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому ці докази є неналежними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні технічний паспорт, довідку (т.№2, а.с.205), вважає що ці докази, ані прямо, ані не прямо, не стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому ці докази є неналежними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол обшуку (т.№2, а.с.207-214), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вилучення в домоволодінні АДРЕСА_2 , у тому числі в печі, речей та залишків речей. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол(т.№3, а.с.15), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вилучення у обвинуваченого зразків нігтьових пластин. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол слідчого експерименту (т.№3, а.с.21-23), вважає що цей доказ, в частині, що не стосується показань обвинуваченого щодо визнання ним винним себе у завданні смерті ОСОБА_12 , прямо підтверджує ту обставину, що обвинувачений правильно вказав місці, де сталося вбивство ОСОБА_12 . Тому цей доказ в названій частині є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол(т.№3, а.с.38), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вилучення у зразків крови ОСОБА_27 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні акт (т.№3, а.с.40), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме групової належності крові ОСОБА_12 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№3, а.с.51-57), вважає що цей доказ в частині психічного стану обвинуваченого, прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому цей доказ у вказаній частині є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол (т.№3, а.с.59), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вилучення у обвинуваченого зразків крові. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№3, а.с.64-65), вважає що цей доказ в частині наявності тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_12 , прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому цей доказ у вказаній частині є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№3, а.с.70-71), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме групової належності крові обвинуваченого, тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№3, а.с.77-82), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності крові на одязі обвинуваченого, тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№3, а.с.87-91), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме що в піднігтьовому вмісті обох рук трупа ОСОБА_12 , встановлена наявність крові та визначений білок людини, мікрочастки тканини людини не знайдені сліди крові за груповою належністю могли походити від ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№3, а.с.96-100), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме що на клинку ножа встановлена наявність крові та визначений білок людини, сліди крові за груповою належністю могли походити як від ОСОБА_12 , так і від ОСОБА_10 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№3, а.с.105-108), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме що в зіскобі, фрагменті фанери та змиву, встановлена наявність крові, яка належить людині. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол слідчого експерименту (т.№3, а.с.114-116), вважає що цей доказ, в частині, що не стосується показань обвинуваченого щодо визнання ним винним себе у завданні смерті ОСОБА_12 , прямо підтверджує ту обставину, що обвинувачений правильно вказав місці, де сталося вбивство ОСОБА_12 . Тому цей доказ в зазначеній частині є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№3, а.с.128-132), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме що не отримано даних про присутність ДНК в слідах крові на клинку ножа. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні постанови про долучення речових доказів (т.№3, а.с.135-136, 139, 153, 153а), вважає що ці докази вказують на долучення речових доказів до кримінального провадження, а тому ці докази є неналежними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№3, а.с.148-151), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме належні чи ні ОСОБА_10 сліди пальців рук Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№3, а.с.157-160), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме можливості завдання рани, виявленої на трупі ОСОБА_12 , вилученим по справі ножем. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол впізнання (т.№3, а.с.172-173), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме що свідок ОСОБА_13 впізнав вилучений по справі ніж, який бачив у обвинуваченого. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні висновки експерта (т.№4, а.с.7-13, 17-22), вважає що ці докази, ані прямо, ані не прямо, не стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому є неналежними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№4, а.с.26-33), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме генетичної ознаки крові, виявленої у змивах. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№4, а.с.39-52), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме генетичної ознаки крові, виявленої на штанах обвинуваченого. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№4, а.с.55-62), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме генетичної ознаки крові, виявленої на светрі обвинуваченого. Тому цей доказ є належним.

При наданні оцінки доказам, визнаним судом допустимими та належними, з точки зору їх достовірності, суд, керуючись вимогами ст. 17 ч.4 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, згідно якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до наступних висновків.

Показання потерпілої ОСОБА_8 суд вважає достовірними, так як вони в частині, що стосуються характеристики ОСОБА_12 , узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , а в частині обстановки в домоволодінні, де сталося вбивство, узгоджуються з протоколами оглядів..

Суд знаходить достовірними показання свідка ОСОБА_13 , так як ці показання узгоджуються з протоколом огляду місця події, під час якого був виявлений труп, з протоколом огляду, під час якого був виявлений ніж

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 суд вважає показання зазначених свідків достовірними, так як вони в цілому узгоджуються між собою.

Суд вважає обґрунтованими, а тому достовірними показання експерта ОСОБА_23 .

Показання експерта ОСОБА_24 суд вважає обґрунтованими, а тому достовірними.

Суд вважає достовірним доказом протокол огляду місця події (т.№2, а.с.14-30).

Висновок судово-медичної експертизи(т.№2, а.с.37-40), суд вважає науково обґрунтованим, а тому достовірним.

Суд вважає достовірним доказом протокол огляду місця події (т.№2, а.с.42-49).

Протокол огляду місця події (т.№2, а.с.50-51), суд вважає достовірним доказом.

Суд вважає достовірним доказом протокол огляду місця події (т.№2, а.с.54-55).

Протокол огляду місця події (т.№2, а.с.56-59), суд вважає достовірним доказом.

Суд знаходить науково обґрунтованим, а тому достовірним, висновок експертизи(т.№2, а.с.63-75).

Протокол обшуку (т.№2, а.с.207-214), суд вважає достовірним доказом.

Суд вважає достовірним доказом, протокол(т.№3, а.с.15).

Протокол слідчого експерименту (т.№3, а.с.21-23), в частині обізнаності обвинуваченого про місце, де сталося вбивство ОСОБА_12 , суд вважає достовірним доказом, який узгоджується з протоколом огляду місця події.

Суд вважає достовірним протокол(т.№3, а.с.38).

Акт (т.№3, а.с.40), суд вважає достовірним доказом.

Суд знаходить науково обґрунтованим, а тому достовірним, висновок експерта (т.№3, а.с.51-57), в частині психічного стану обвинуваченого.

Протокол (т.№3, а.с.59), суд знаходить достовірним доказом.

Суд вважає достовірним, висновок експерта (т.№3, а.с.64-65), в частині наявності тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_12 .

Висновок експерта (т.№3, а.с.70-71), суд вважає обґрунтованим та достовірним.

Суд вважає обґрунтованим та достовірним, висновок експерта (т.№3, а.с.77-82).

Висновок експерта (т.№3, а.с.87-91), суд вважає науково обґрунтованим, а тому достовірним.

Суд вважає висновок експерта (т.№3, а.с.96-100), науково обґрунтованим та достовірним.

Висновок експерта (т.№3, а.с.105-108), суд знаходить обґрунтованим та достовірним.

Суд вважає достовірним доказом, протокол слідчого експерименту (т.№3, а.с.114-116) в частині, що стосується показань обвинуваченого щодо місця, де сталося вбивство ОСОБА_12 .

Висновок експерта (т.№3, а.с.128-132), суд вважає науково обґрунтованим та достовірним.

Суд вважає обґрунтованим та достовірним, висновок експерта (т.№3, а.с.148-151).

Висновок експерта (т.№3, а.с.157-160), суд вважає обґрунтованим, а тому достовірним.

Суд вважає достовірним доказом, протокол впізнання (т.№3, а.с.172-173), вилученого ножа.

Висновок експерта (т.№4, а.с.26-33), суд вважає обґрунтованим та достовірним.

Суд знаходить обґрунтованим та достовірним, висновок експерта (т.№4, а.с.39-52).

Висновок експерта (т.№4, а.с.55-62), суд вважає обґрунтованим та достовірним.

Показання обвинуваченого про те, що в день вбивства ОСОБА_12 , він з останнім та іншими особами вживав спиртні напої, є достовірними, так як узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 . Також суд вважає достовірними, показання обвинуваченого в тій частині, що між ним та ОСОБА_12 раніше не було сварок, так як ці показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 . Показання обвинуваченого про те, що серед ночі прокинувся та побачив, що ОСОБА_12 намагається завдати йому ножем поранення, суд знаходить достовірними, так як ці показання узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_18 , згідно яких потерпілий за характером був грубий, вчиняв скандали. Суд вважає достовірними, показання обвинуваченого, що він захищаючись від ОСОБА_28 , вихопив у останнього ніж та наніс ОСОБА_28 цим ножем поранення, так як ці показання узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 , якому обвинувачений розповідав про вбивство ОСОБА_28 , протоколом огляду, під час якого був вилучений ніж, висновок експерта (т.№3, а.с.157-160) про можливість завдання рани, виявленої на трупі ОСОБА_12 цим ножем, протоколом впізнання.

На переконання суду, та обставина, що під час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (т.№3, а.с.128-132), не отримано даних про присутність ДНК ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в слідах крові на клинку ножа, вилученого при огляді території домоволодіння АДРЕСА_2 , не спростовує показань обвинуваченого про те, що саме цим ножем він завдав смерть ОСОБА_12 . При цьому, суд враховує, що показання обвинуваченого в частині знаряддя злочину у сукупності з показаннями свідка ОСОБА_13 , протоколом огляду, висновком експерта (т.№3, а.с.157-160), протоколом впізнання, визнані достовірними. Також, суд вважає обґрунтованими, показання експерта, в яких останній зазначив, які причини могли вплинути на відсутність ДНК.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінальної справи і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних і визнаних судом належними, допустимими та достовірними доказів з точки зору достатності, узгодженості між собою та взаємозв`язку, керуючись вимогами ст. 17 ч.4, ст. 94 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що визнані судом допустимими, належними та достовірними доказами, які судом приймаються, містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок. На переконання суду, цими доказами встановлено, що коли обвинувачений знаходячись в стані алкогольного сп`яніння заснув, на нього напав та намагався нанести удар ножем ОСОБА_12 , захищаючись від якого, обвинувачений, обрав спосіб захисту у вигляді умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 , тобто спосіб захисту, який явно не відповідав небезпеці вчиненого останнім посягання, і перевищивши межі необхідної оборони, відібравши ніж у ОСОБА_12 , наніс удари ножем в шию ОСОБА_12 , спричинивши смерть останнього.

Відповідно до зміненого обвинувального акту, дії ОСОБА_10 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 118 ч.1 КК України.
Однак стаття 118 КК України не містить будь яких частин, тому зазначення частині першої є необґрунтованим, як заявє і дії обвинуваченого належить кваліфікувати за статтею 118 КК України за ознаками: умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, змінивши обвинувачення зі ст. 118 ч.1 КК України на ст. 118 КК України.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, який визнає факт завдання смерті ОСОБА_12 , суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставину, яка пом`якшує покарання та обставину, яка обтяжує покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризувався негативно, та з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що мірою покарання, необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст. 124 КПК України, з обвинуваченого належить стягнути на користь держави витрати понесені на залучення експертів.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі належить : зрізи нігтьових пластин ОСОБА_12 , які були здані до камери схову Криворізького РВ знищити; ніж, який був зданий до камери схову Криворізького РВ знищити; ніж, який був зданий до камери схову Криворізького РВ знищити; документи, таблетки, записка, гроші в сумі 33 гривні, які були здані до камери схову Криворізького РВ передати потерпілій ОСОБА_8 ; мікрооб`єкти з долонь трупа ОСОБА_12 , які були здані до камери схову Криворізького РВ знищити; дві скляні пляшки об`ємом 0.5 л., які були здані до камери схову Криворізького РВ знищити; гроші у кількості 7 гривень, які були здані до камери схову Криворізького РВ знищити; ніж, який був зданий до камери схову Криворізького РВ знищити; зрізи нігтьових пластин ОСОБА_10 , які були здані до камери схову Криворізького РВ знищити; чоловічу вітрівку зеленого кольору ОСОБА_10 , яка була здана до камери схову Криворізького РВ повернути обвинуваченому; чоловічу сорочку коричневого кольору ОСОБА_10 , яка була здана до камери схову Криворізького РВ повернути обвинуваченому; попіл з печі, який був зданий до камери схову Криворізького РВ знищити; два металевих супінатора та металеву «собачку», які були здані до камери схову Криворізького РВ знищити; спортивну кофту, яка була здана до камери схову Криворізького РВ повернути ОСОБА_10 ; фрагмент шпалер, який був зданий до камери схову Криворізького РВ знищити; радіоприймач, який був зданий до камери схову Криворізького РВ повернути ОСОБА_10 ; шапку, яка була здана до камери схову Криворізького РВ - знищити; мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, який був зданий до камери схову Криворізького РВ повернути ОСОБА_10 ; ніж знищити; светр синього кольору зі смугами, штани чоловічі сірі повенути ОСОБА_10 ; змив - знищити; фрагмент фанери - знищити; зіскоб - знищити; біологічні зразки ОСОБА_12 знищити; зразок крові ОСОБА_10 знищити.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_11 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України.

ОСОБА_10 призначити покарання за ст. 118 КК України у вигляді ОДНОГО (1) року шести місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк покарання обчислювати з 18 жовтня 2014 року.

З набрання законної сили вироком речові докази по справі: зрізи нігтьових пластин ОСОБА_12 , які були здані до камери схову Криворізького РВ знищити; ніж, який був зданий до камери схову Криворізького РВ знищити; ніж, який був зданий до камери схову Криворізького РВ знищити; документи, таблетки, записка, гроші в сумі 33 гривні, які були здані до камери схову Криворізького РВ передати потерпілій ОСОБА_8 ; мікрооб`єкти з долонь трупа ОСОБА_12 , які були здані до камери схову Криворізького РВ знищити; дві скляні пляшки об`ємом 0.5 л., які були здані до камери схову Криворізького РВ знищити; гроші у кількості 7 гривень, які були здані до камери схову Криворізького РВ знищити; ніж, який був зданий до камери схову Криворізького РВ знищити; зрізи нігтьових пластин ОСОБА_10 , які були здані до камери схову Криворізького РВ знищити; чоловічу вітрівку зеленого кольору ОСОБА_10 , яка була здана до камери схову Криворізького РВ повернути обвинуваченому; чоловічу сорочку коричневого кольору ОСОБА_10 , яка була здана до камери схову Криворізького РВ повернути обвинуваченому; попіл з печі, який був зданий до камери схову Криворізького РВ знищити; два металевих супінатора та металеву «собачку», які були здані до камери схову Криворізького РВ знищити; спортивну кофту, яка була здана до камери схову Криворізького РВ повернути ОСОБА_10 ; фрагмент шпалер, який був зданий до камери схову Криворізького РВ знищити; радіоприймач, який був зданий до камери схову Криворізького РВ повернути ОСОБА_10 ; шапку, яка була здана до камери схову Криворізького РВ - знищити; мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, який був зданий до камери схову Криворізького РВ повернути ОСОБА_10 ; ніж знищити; светр синього кольору зі смугами, штани чоловічі сірі повенути ОСОБА_10 ; змив - знищити; фрагмент фанери - знищити; зіскоб - знищити; біологічні зразки ОСОБА_12 знищити; зразок крові ОСОБА_10 знищити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 2213 грн. 64 коп.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_10 залишити без змін тримання під вартою.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч.6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

суддя : ОСОБА_2

суддя : ОСОБА_3