Справа № 283/2968/15-к
провадження №1-кп/283/42/2016
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
26 січня 2016 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000763 від 12.11.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Головки Малинського району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з повною професійно-технічною освітою, пенсіонера, не судимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
09 листопада 2015 року близько 11-ї години, ОСОБА_5 , за місцем свого проживання, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, під час сварки з колишньою дружиною ОСОБА_4 , наблизившись до неї умисно наніс правою ногою один удар в область поперекової ділянки тулубу, та без розриву в часі, з застосуванням фізичної сили схопивши обома руками руки потерпілої відштовхнув її від себе, внаслідок чого остання спиною впала на підлогу, вдарившись об неї потилицею.

В результаті нанесення тілесних ушкоджень потерпілій спричинено синець поперекової ділянки, струс головного мозку, що відноситься до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Обвинувачений вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи і пояснив, що 09 листопада 2015 року під час чергової сварки з колишньою дружиною, не витримав та наніс їй тілесні ушкодження спочатку ногою, а потім силою відштовхнувши від себе внаслідок чого потерпіла впала головою об підлогу. Розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила суду обставини нанесення їй 09 листопада 2015 року удару ногою колишнім чоловіком та удару головою об підлогу внаслідок штовхання обвинуваченим. Зазначила, що протягом тижня стаціонарно лікувалась в лікарні. Просить обрати ОСОБА_5 найсуворішу міру покарання, оскільки той не змінив ставлення до неї.

Показання обвинуваченого, потерпілої повністю відповідають фактичним обставинам провадження.

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним виклик та допит в судовому засіданні свідків.

Винність ОСОБА_5 в інкримінованому йому суспільно небезпечному діянні підтверджується також даними слідчого експерименту за участю потерпілої 25.11.2015 року під час складення якого вона детально та послідовно відтворила обставини та механізм заподіяння їй тілесних ушкоджень. Дані докази об`єктивно узгоджуються з даними судово-медичної експертизи №195 від 25.11.2015 року та додаткової судово-медичної експертизи № 213 від 26.11.2015 року про те, що показання потерпілої відповідають механізму спричинення їй тілесних ушкоджень.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку щодо винності обвинуваченого у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 та кваліфікує ці його дії за ст. 125 ч. 2 КК України.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, є пенсіонером.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Разом з тим, в судовому засіданні обвинувачений неодноразово підкреслював про продовження сварок з потерпілою і в подальшому, при цьому не відшкодував завдані лікуванням потерпілої збитки, навіть не вибачився перед нею, та не проявляв бажання виправити ситуацію, що склалася.

Призначаючи вид і міру покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до невеликої тяжкості, думку потерпілої, яка наполягала на найсуворішій мірі покарання, те, що обвинувачений по справі є пенсіонером та до нього можуть бути застосовані лише обмежені види покарання, а тому приймає рішення про покарання в межах санкції даної статті у вигляді штрафу, який йому й належить сплатити.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази в провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень.
Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це Малинський районний суд Житомирської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: