Справа № 481/444/15-к
Провадж.№ 1-кп/481/33/2015
В И Р О К
іменем України

17.12.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 12 березня 2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, вдівця, маючого неповнолітню доньку, працюючого ПП «Агро» різноробочим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.05.2005р. Новобузьким районним судом Миколаївської області за ст. 289 ч. 2, 185 ч. 3 КК України на строк 6 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Казанківського райсуду від 08.04.2010р. звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців та 25 днів;

- 25.03.2011р. Новобузьким районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч. 3 КК України на підставі ст. 71 КК України до 4 років і 3 місяців позбавлення волі;

- 01.06.2011 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України на підставі ст.. 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі. На підстав ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 17.12.2014 року умовно-достроково звільнений на невідбутий строк покарання 01 рік 01 місяць 15 днів;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

Встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, який вчинено при наступних обставинах.

03.03.2015 року обвинувачений ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, по АДРЕСА_2 , за допомогою лопати викопав із землі та викрав 3 метри чавунної труби діаметром 250 мм. Вартістю 200 грн за 1 м. на загальну суму 600 грн. Данна чавунна труба була частиною дренажної системи, яка належить ПРАТ «Новополтавське ХПП».

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтримав та погодився із всім, що викладено в обвинувальному акті. Пояснив, що здійснив крадіжку оскільки не знав, що дана труба є чужою власністю, він бачив, що і інші громадяни викопували частини вищезгаданої труби і пояснили йому, що вона нікому не належить. Викопавши частину чавунної труби він здав її в пункт прийому металу.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтвердив викладенне в обвинувальному акті, пояснив, що за вчинення крадіжки частини чавунної труби були притягнуті до відповідальності й інші особи. Цивільний позов по справі потерпілим не заявлявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, представника потерпілого, дослідженням письмових матеріалів кримінального провадження наданих сторонами. Прокурор, представник потерпілого, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України вірно встановлена та повністю доведена наданими в судовому засіданні показами як самого обвинуваченого ОСОБА_3 , представника потерпілого, так і іншими дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

- довідкою Новобузької дільниці ПРАТ «Новополтавське ХПП» про наявність на балансі дренажної системи ( а.с. 62);

- довідкою ПП «Малик О.О.», про те, що вартість 1 метра чавунної труби бувшої у використанні діаметром 250 мм на 03.03.2015 року становила 200 грн ( а.с. 63 ) .

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 рецидив злочинів та повторність.

Суд бере до уваги характеризуючі матеріали обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с.64-80), з яких вбачається, що останній раніше неодноразово судимий, злочин за даним вироком вчинив у період умовно-дострокового звільнення, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, не є військовозобов`язаним, за місцем проживання характеризується негативно, а за місцем попередньої роботи характеризувався позитивно, проживає з неповнолітньою донькою, вдівець.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначене покарання у виді арешту.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів..

При цьому приписами ч.4 ст.81 КК України встановлено, що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутоїчастини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

У разі, коли особа була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання, як того вимагають приписи п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Цивільний позов не заявлено.

Під час вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 01 червня 2011 року і остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді 1 року позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання цим вироком законної сили та виконання вироку в частині взяття засудженого під варту.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирати.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: