Іллінецький районний суд Вінницької області
В И Р О К

ІМЯМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2011 року Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

з участю прокурора Струся О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, працюючого ТОВ „ПМ?Ф „Модуль - стропальником, раніше не судимого, -

по ст.185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 18 липня 2011 року близько 14.00 годин з метою крадіжки чужого майна прийшов до домогосподарства, яке належить його сестрі ОСОБА_2 та розташоване в м. Іллінці по вулиці Калініна-2, Вінницької області, де шляхом вільного доступу, з подвіря даного домогосподарства, таємно та умисно викрав бувшого у використанні деревообробного металевого станка вагою 130 кг по ціні 2 грн. 20 коп. за 1 кг брухту чорних металів, який належить ОСОБА_3, чим завдав останньому матеріального збитку на загальну суму 286 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєні злочину визнав повністю і пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 разом зі своєю дружиною ОСОБА_4. Працює в ТОВ ПБФ Модуль м. Іллінці водієм в приватного підприємця ОСОБА_5, а його дружина на протязі 5 останніх років перебуває на пенсії по інвалідності, так як являється інвалідом 3 групи. В м. Іллінці по вулиці Калініна-2, Іллінецького району, Вінницької області є житловий будинок, в якому проживали його покійні батьки, які померли: батько ОСОБА_6 в 2005 році, а мати ОСОБА_7 в 2009 році. Коли ще була жива його мати, то вона попросила, щоб він після її смерті відмовився від частки на будинок і домогосподарство і щоб все домогосподарство переоформила на себе його рідна сестра ОСОБА_2. Після смерті матері, яка похована на центральному кладовищі в м. Іллінці, він виконав її останню волю і відмовився в нотаріуса від своєї частки на спадщину і таким чином його сестра ОСОБА_2 переоформила батьківське домогосподарство на себе і з 2009 року являється власником даного домогосподарства. Він та його дружина, яка була цього проти, про це знали. В домогосподарстві покійних вже батьків було багато різних речей та предметів, які належали їм і серед них був металевий деревообробний станок, який близько 20 років тому був в домогосподарстві батька. Даний станок був саморобний, але хто його робив він не знає. Даним станком колись він з батьком різали дошки, дрова, а також і ним користувався зять ОСОБА_3, але на протязі останніх 7-8 років даним станком ніхто не користувався і він вже не був придатний для використання. Також, електродвигуна на станку не було. Він стояв на подвірї даного домогосподарства, під горіхом, що біля літньої кухні та хліва. Так, як все домогосподарство належить сестрі, то й майно теж, але обвинувачений думав, що деякими речами та предметами він теж має право розпоряджатися, так як це батьківське.

18.07.2011 року близько 14.00 годин, він взявши службовий автомобіль марки Газель синього кольору, повідомивши про це свого начальника і попросив колегу ОСОБА_8, щоб допоміг повантажити вище вказаний станок. Він хотів забрати даний станок і здати його на брухт, а за отриманні гроші відремонтувати памятник матері, який похилився. Про те, він своїй сестрі ОСОБА_2 нічого про свій намір не сказав. Вони підїхали на автомобілі разом із ОСОБА_8 до домогосподарства, що по вулиці Калініна-2 в м. Іллінці і зайшли через хвіртку, яка не була зачинена, а причинена на подвіря. На подвірї та в житловому будинку нікого не було, так як на протязі останнього року там проживають квартиранти Ольга та Руслан. Вони підійшли удвох до станка, зняли із нього різний бруд і сміття і перекинувши його перекотили до хвіртки. Потім, удвох його підняли, так як він був важкий і повантажили в автомобіль. Після чого, ОСОБА_8 пішов додому чи на роботу, а він поїхав на станцію Липовець, Липовецького району, Вінницької області і на базі прийому металобрухту здав даний станок, як брухт. Він заважив 130 кг і чоловік, який приймав в нього станок заплатив гроші в сумі 200 грн., так як тоді 1 кг брухту чорних металів коштував 1 грн. 53 коп. Потім він приїхав назад в м. Іллінці і пішов на роботу. Гроші купюрами по 50 грн., а саме 4 купюри були в одязі, а саме в кишені сорочки. Потім, у вечері він прийшов додому і дружині своїй нічого не говорив, а гроші не витрачав, щоб відремонтувати памятник. Своїй сестрі ОСОБА_2 теж нічого не говорив.

03.08.2011 року у вечірній час, після 17.00 годин до нього прийшли працівник міліції і він з ними пройшов до Іллінецького РВ УМВС, де дізнався, що його сестра ОСОБА_2 написала заяву про те, що він викрав вище вказаного станка. Він дав пояснення, а також і вказав, що в нього є гроші, які він отримав за станок на пункті прийому металобрухту і міліціонери вилучили гроші, про що склали відповідний протокол. В скоєному чисто сердечно розкаюється, запевняє суд, що такого більше ніколи вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати.

В звязку з тим, що підсудній ОСОБА_1 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому злочині, погоджується з зібраними доказами по справі, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за скороченою судовою процедурою, заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти задоволення клопотання підсудного, відповідно до ст.299ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних даних, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме в частині допиту свідків.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, його вина у скоєні злочину підтверджується іншими матеріалами кримінальної справи, які зібрані в ході досудового слідства та дослідженими в ході судового засідання, а саме: заявою ОСОБА_3 та заявою ОСОБА_2 про вчинення крадіжки металевого деревообробного станка з домогосподарства, яке належить ОСОБА_2 та яке розташоване в м. Іллінці по вулиці Калініна-2, Вінницької області. (а.с.6-7), протоколом огляду місця події від 03.08.2011 року, домогосподарства ОСОБА_2, що в м. Іллінці по вулиці Калініна-2, Вінницької області, звідки було вчинено крадіжку металевого деревообробного станка. (а.с. 16), протоколом поверхневого огляду ОСОБА_1 від 05.08.2011 року, під час чого було виявлено та вилучено гроші в сумі 200 грн., які він отримав від здачі на металобрухт викраденого металевого деревообробного станка.(а.с.20), протоколом огляду місця події від 08.08.2011 року, а саме пункту прийому металобрухту, що розташований на ст. Липовець, Липовецького району, Вінницької області. (а.с. 40), довідкою вартості про те, що станом на 18.07.2011 року 1 кг брухту чорних металів коштував 2 грн. 20 коп. (а.с. 46), протоколом огляду речових доказів (а.с.83).

Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєні злочину доведена повністю, його дії органом досудового слідства кваліфіковані вірно по ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставин злочину та його наслідків, особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, раніше не судимий, як помякшуючі обставини щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обставини, які б обтяжували його покарання в ході розгляду справи судом не встановлено. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності, та обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без його ізоляції від суспільства, і вважає за можливе, ОСОБА_1 призначити міру покарання, передбачене санкцією ч.1ст.185 КК України у виді громадських робіт.

Долю речових доказів по справі вирішити в порядку ст.81 КПК України.

Підстав для зміни запобіжного заходу відносно підсудного суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.321- 324 КПК України,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1ст.185 КК України і призначити йому покарання по ст.185 ч.1 КК України у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Речові докази по справі гроші в сумі 200 гривень, які знаходяться на депозитному рахунку Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій області передати в дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін-підписку про невиїзд.

Апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб після його проголошення, через Іллінецький районний суд.

Головуючий: /підпис/