Справа № 751/9284/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/974/2015
Категорія - ст.81КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

представника Чернігівської ВК №44 ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Новозаводського районного суду від 13 жовтня 2015 року ОСОБА_8 , яка засуджена вироком Ленінського районного суду м. Севастополя від 19.12.2013 року за ст.121 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі, та щодо якої ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.06.2014 року на підставі ст.6 ЗУ «Про амністію у 2014 році» невідбуту частину покарання скорочено наполовину, відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

В своєму рішенні суд першої інстанції вказав, що з урахуванням характеристики ЧВК №44, ОСОБА_8 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, бо основну інформацію про поведінку засудженої під час відбування покарання суд отримує від адміністрації кримінально-виконавчої установи, та в даному випадку поставити під сумнів висновки, надані кримінально-виконавчою установою, у суду немає підстав. Згідно психологічної характеристики, ОСОБА_8 не готова до самокерованої правослухняної поведінки. З п`яти років призначеного строку покарання ОСОБА_8 на даний час відбула 1 рік 8 місяців позбавлення волі. Відповідно до закону само по собі відбуття 1/2, 2/3, 3/4 призначеного судом строку покарання не є підставою для звільнення від покарання умовно-достроково без передбачених законом інших умов.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, застосувати до неї положення ст. 81 КК України. Не погоджується з характеристикою щодо неї ЧВК №44, бо з усієї бригади вона прошиває найбільше матраців; не приймає участі в концертах та самодіяльності, бо працює до 18 години, а в єдиний вихідний ходить до церкви, хоча декілька раз вона пропонувала свою кандидатуру, але перед концертом їй відмовляли. Ходить на всі господарські роботи. З приводу того, що не підтримує зв`язку з рідними, то зазначає, що вона з Криму, тому листи не ходять, а зателефонувати вона не може, бо там російський МТС. Коли була можливість, вона постійно телефонувала. Вважає, що начальник загону не може правильно її охарактеризувати, бо вона ні разу не викликала її на бесіду. Зазначає, що за весь строк відбування покарання у неї не було порушень, стягнень та профілактичних бесід.

Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора та представника установи виконання покарань про залишення рішення суду без змін, апеляційної скарги - без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та особової справи засудженої в обсязі апеляційної скарги в межах вимог у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Сумлінне ставлення до праці це постійна свідома участь в суспільно-корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

З матеріалів кримінального провадження та особової справи засудженої вбачається, що ОСОБА_8 дійсно відбула встановлену законом частину строку покарання, але в характеристиці зазначено, що 13 листопада 2014 року були розглянуті на засіданні комісії матеріали щодо застосування до засудженої зміни умов тримання згідно ст.ст. 100, 101 КВК України. Враховуючи характеристику на момент розгляду, комісія прийшла до одностайного рішення, що засуджена не заслуговує на зміну умов тримання, «не стає на шлях виправлення», відмовлено.

23 квітня 2015 року на засіданні комісії розглянуті матеріали щодо застосування до засудженої заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України; враховуючи характеристику на момент розгляду, комісія прийшла до одностайного рішення, що засуджена не заслуговує на заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України, «не стає на шлях виправлення», відмовлено.

08 жовтня 2015 року на засіданні комісії були розглянуті матеріали щодо застосування до засудженої умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України; враховуючи характеристику на момент розгляду комісія прийшла до одностайного рішення, що засуджена не заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, «не довела свого виправлення», відмовлено.

Колегії суддів вважає, що дані рішення свідчать про те, що ОСОБА_8 своєю поведінкою не довела виправлення та бажання стати на шлях виправлення.

Крім того, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Згідно характеристики ЧВК №44, ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення, характеризується посередньо, поведінка засудженої не є сумлінною, за час відбування покарання, крім 8 березня 2015 року, не приймала участі у підготовці, проведенні культурно-масових заходів, роботі гуртків та самодіяльних організацій засуджених, до навчання в навчальному центрі при установі ставиться байдуже, заняття відвідує під контролем, не сумлінна до праці, не виконувала в повному обсязі денні завдання, лише напередодні настання формального права застосування ст.81 КК України засуджена змінила своє ставлення до праці.

Тому з урахуванням положень ст.81 КК України, а також думки адміністрації установи, яка не має впевненості в подальшій самокерованій правослухняній поведінці ОСОБА_8 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_8 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Суд обґрунтовано відмовив їй з задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, тому рішення суду скасуванню або зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418-419 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2015 року про відмову їй в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без змін.

Судове рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4