<Справа № 1-28/11 Номер провадження -
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2011 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Корбута В.М.

при секретарі Тарасенко Н.В.

за участю прокурора Сахно Л.В.

потерпілого ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рокитне кримінальну справу про обвинувачення: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, розлученого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніше судимого 08 грудня 2009 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.309 ч.1 КК України на два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком два роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186 ч.2, ст. 15 ч.1 ст. 289 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 23.11.2010 року близько 01 год. розпивав спиртні напої спільно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в квартирі, за адресою АДРЕСА_1, що належить останньому. Перебуваючи в стані алкогольного спяніння у ОСОБА_2 виник умисел на вчинення відкритого заволодіння чужого майна (грабежу), що належить ОСОБА_1, а саме шкіряної куртки, в яку був одягнений останній.

З метою реалізації своїх злочинних дій ОСОБА_2 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, став вимагати у ОСОБА_1, в присутності вищевказаних громадян, віддати йому шкіряну куртку. На заперечення ОСОБА_1 ОСОБА_2 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, що виразилося в нанесені удару кулаком в обличчя, завдавши тим самим йому фізичного болю, примусивши таким чином ОСОБА_1 самостійно зняти з себе куртку та віддати йому. В подальшому ОСОБА_2 розпорядився шкіряною курткою на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_2 спричинив потерпілому матеріального збитку на суму 600 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 28.11.2010 року близько 13 год. за попередньою змовою з ОСОБА_3 з метою заволодіння транспортним засобом SIAT CORDOBA, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_6, заманили останнього на польову дорогу за межі населеного пункту с.Житні Гори, Рокитнянського району. Проїжджаючи по дорозі між с/г полями ПАФ «Колос» ОСОБА_2 попросив водія ОСОБА_6 зупинитися, для справляння природних потреб. Після зупинки автомобіля, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, з метою реалізації свого задуму на заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_2 обійшовши автомобіль з задньої частини, підійшов до водія ОСОБА_6 і вхопивши останнього за рукав куртки, став витягувати з салону автомобіля. В цей час по мовчазній згоді, виконуючи попередню домовленість, ОСОБА_3 перебуваючи на задньому сидінні, наблизився з заду до водія ОСОБА_6 і притиснув останньому ніж під шию через куртку з переду з погрозою застосування небезпечного для життя насильства в частині спричинення ножових поранень. На дану дію ОСОБА_6 вчинив опір ОСОБА_3 та ОСОБА_2, різко натиснувши на педаль газу, в результаті чого автомобіль поїхав вперед з прискоренням. В результаті цього ОСОБА_2 не втримавши ОСОБА_6І за одяг, відпустив останнього. ОСОБА_3, що в цей час перебував в автомобілі, з метою доведення умислу на заволодіння транспортним засобом до кінця, знаходячись на задньому сидінні, став наносити удари ножем в передню частину тіла ОСОБА_6, який обороняючись в салоні автомобіля, не впорався з керуванням, зїхав з дороги на поле. В подальшому ОСОБА_6, після зупинки автомобіля, скориставшись тим, що ОСОБА_3, при різкому зїзді з дороги на поле, вдарився головою об спинку переднього сидіння та відлетів на задне сидіння, забрав ключі від замка запалення автомобіля, і залишивши салон автомобіля, став тікати від нападників. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в свою чергу також втекли залишивши автомобіль.

Згідно висновку судово-медичного експерта №227 від 13.12.2010 року, встановлено, що: -«У гр.ОСОБА_7 имелись телесные повреждения: поверхностная резаная рана ладонной поверхности ногтевой фаланги 2-го пальца левой кисти. Выше описанное телесное повреждение образовалось от действия острого режущего (предметов), и могло образоваться от действия лезвия ножа в срок и при обстоятельствах указанных в постановлении. Выше описанное телесное повреждение могло образоваться в процессе самообороны потерпевшим (в момент захватывания лезвия ножа).По степени тяжести телесное повреждение, причиненное гр.ОСОБА_7, относится к категории легких телесных повреждений.»

Під час зясування судом питання про обсяг доказів, які необхідно дослідити, та порядок їх дослідженні підсудний ОСОБА_2 вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ним не оспорюються та пояснив, що повністю визнає всі фактичні обставини справи під час яких він вчиняв злочини передбаченні, ст. 186 ч.2, ст. 15 ч.1 ст. 289 ч.3 КК України.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, підсудного та розяснивши їм положення ст. 299 КПК України, суд встановив, що учасники процесу правильно розуміють зміст положення ст. 299 КПК України, тому відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 відмовився давати пояснення, посилаючись на те, що всі покази які він надавав під час досудового слідства є вірними і додати йому немає чого.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 23.11.2010 року він перебував в гостях у ОСОБА_5, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_4. Разом з ним в цій квартирі ще були ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Вони всі разом розпивали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_2 почав вимагати зняти куртку і передати йому. Він відмовився віддати куртку, тоді ОСОБА_2 почав кричати в його адресу нецензурні слова та вдарив кулаком в обличчя. Тоді він був вимушений віддати свою куртку ОСОБА_2, щоб останній припинив його бити. Все це відбувалося в присутності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Потім ОСОБА_3 витягнув його з квартири на вулицю разом з ними був ОСОБА_2 Коли вони прийшли на спортивний майданчик ОСОБА_3 вдарив його ножем в груди, від чого він втратив свідомість. До свідомості прийшов в реанімаційному відділенні Рокитнянської ЦРЛ.

На даний час він не має до підсудного ОСОБА_2 претензій матеріального та морального характеру.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не зявився, проте звернувся із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, ніяких претензій до підсудного ОСОБА_2 він не має. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Суд приймає до уваги покази підсудного про обставини вчинення ним злочинів приходить до висновку, що його злочинні дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства по ст. 186 ч.2, ст. 15 ч.1 ст. 289 ч.3 КК України, так як він відкрито викрав чуже майно /грабіж/, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого ОСОБА_1, а також незаконно намагався заволодіти транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаним з погрозою застосування насильства небезпечного для життя або здоровя потерпілого ОСОБА_6, але свого злочинного наміру до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

До обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2, суд відносить його правдиві покази надані під час досудового слідства.

До обставини, що обтяжує покарання підсудного, суд відносить те, що він вчиняв злочини в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи наявність обставин, що помякшують та обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчинених злочинів, та те, що підсудний вчинив злочини під час іспитового строку і на шлях виправлення не став, суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією ст. 186 ч.2, ст. 15 ч.1 ст. 289 ч.3 КК України.

Дані злочини підсудний ОСОБА_2 вчинив в період іспитового строку, який йому встановлено вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2009 року, згідно якого його було звільнено від відбуття покарання у виді обмеження волі, а тому до призначеного покарання за правилами ст.ст. 71,72 КК України необхідно частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком.

Питання речових доказів суд вирішує, керуючись ст.81 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати за проведення судово-дактилогічної експертизи підлягають стягненню з підсудного частково, так як дана експертиза проведена з метою отримання доказів про вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_3 та підсудним ОСОБА_2 Судові витрати за проведення судово-трасологічної експертизи не підлягають задоволенню, так як дана експертиза проводилася з метою отримання доказів про вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_3

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186 ч.2, ст. 15 ч.1 ст. 289 ч.3 КК України і призначити покарання:

- за ч.2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України у виді семі років позбавлення волі з конфіскацією майна.

У відповідності до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання сім років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2009 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_2 сім років і шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з дня його затримання, тобто з 21 грудня 2010 року з подальшим перебуванням під вартою у відповідності до постанови суду від 24.12.2010 року.

Речові докази по справі: залишити зберігати в кімнаті збереження речових доказів Рокитнянського РВ до тих пір поки не буде розглянута кримінальна справа стосовно ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 278 грн. 64 коп. Вказані кошти направити: одержувач платежу-НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області, Код ЗКПО- 25574713, Банк: ГУДКУ в Київській області, МФО- 821018, р/р- 0700, ІПН 61.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою в СІЗО №13 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань по м.Києву і Київській області.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку, через Рокитнянський районний суд.

Суддя В.М.Корбут