Провадження № 1-п/2517/3563/11
Єдиний унікальний № 1-п-309/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., при секретарі Голушко Н.А., з участю прокурора Антоненка Ю.В., адвоката ОСОБА_1, законного представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду постанову слідчого СВ Прилуцького МВ УМВС про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого електрозварювальником ПП Ремдор-буд, раніше не судимого, від кримінальної відповідальності згідно Закону України Про амністію у 2011 році,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Прилуцького МВ УМВС за погодженням із заступником Прилуцького міжрайонного прокурора направив до суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України з постановою для вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності згідно п.а) ст.1 Закону України Про амністію у 2011 році, оскільки є неповнолітнім.

Так, органи досудового слідства обвинувачують неповнолітнього ОСОБА_3 у тому, що він на початку листопада 2010 року (точна дата досудовим слідством не встановлена), в денний час, перебуваючи в гостях у ОСОБА_4, а саме в будинку, належному ОСОБА_5, розташованому за адресою: вул. Межова, 6, м. Прилуки, де скориставшись відсутністю останньої, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав кошти в сумі 300 грн., які знаходились в тумбочці біля ліжка, належні ОСОБА_5, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, а викрадені гроші витратив на власні потреби.

Продовжуючи злочинний умисел, в середині листопада 2010 року (точна дата досудовим слідством не встановлена), в денний час, ОСОБА_3, перебуваючи в гостях у ОСОБА_4, а саме в будинку, належному ОСОБА_5, розташованому за адресою: вул. Межова, 6, м. Прилуки, де скориставшись відсутністю останньої, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав мобільний телефон Nokia 5130, синього кольору, вартістю, згідно висновку експерта № С-163 від 05.08.2011р. - 943,00 грн (дев?ятсот сорок три грн. 00 коп), що належить ОСОБА_5, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, а викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи злочинний умисел, наприкінці листопада 2010 року (точна дата досудовим слідством не встановлена), в денний час, ОСОБА_3 перебуваючи в гостях у ОСОБА_4, а саме в будинку, належному ОСОБА_5, розташованому за адресою: вул. Межова, 6, м.Прилуки, де скориставшись відсутністю останньої, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав кошти в сумі 200 грн., які знаходились в тумбочці біля ліжка, належні ОСОБА_5, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, а викрадені гроші витратив на власні потреби.

Загальна сума викрадених коштів та мобільного телефону становить 1443,00 грн (одна тисяча чотириста сорок три грн., 00 коп).

Умисні дії ОСОБА_3 досудовим слідством кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки він керувався єдиним злочинним умислом.

У судовому засіданні сторона обвинуваченого просить закрити кримінальну справу, потерпіла заперечує проти звільнення ОСОБА_3, а державний обвинувач не заперечує проти повернення справи прокурору.

Вивчивши матеріали кримінальної справи суд вважає, що таку справу необхідно повернути прокурору для усунення суттєвих порушень норм матеріального закону згідно ст.249-1 КПК України.

Згідно вимог ст. 232-1 КПК України одержавши від слідчого кримінальну справу, що надійшла в порядку, передбаченому статтями 7, 7-1, 7-2, 7-3, 8, 9, 10, 11, 11-1 КПК України, прокурор перевіряє повноту проведеного розслідування, законність постанови і приймає одне з рішень, у тому числі, про скасування постанови слідчого і повернення йому справи з письмовими вказівками.

Так, досудовим слідством дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як крадіжка чужого майна, оскільки він мав єдиний умисел на викрадення за три рази майна потерпілої ОСОБА_5 на 1443,00 грн.

Однак така аргументація слідчого є надуманою та безпідставною в силу того, що три злочинні епізоди були здійснені ОСОБА_3 із значним проміжком часу (на початку, в середині та наприкінці листопада 2010 року), першого разу були викрадені грошові кошти в розмірі 300 грн., другий раз мобільний телефон, третій раз також 200 грн. грошових коштів.

Матеріали справи не містять доказів того, що обвинувачений ОСОБА_3 мав намір викрасти конкретно-визначене чуже майна за декілька разів, та ще й саме на 1443,00 грн., тобто що його дії обєднувались єдиним злочинним умислом, оскільки після першої та чергової крадіжки він не міг знати яку суму грошей чи взагалі яке майно буде викрадати. При цьому, якщо допустити, що дії обвинуваченого обєднувалися єдиним злочинним умислом на викрадення майна ОСОБА_5, яке він здійснював із квартири останньої, то в такому випадку в його діях вбачатиметься така кваліфікуюча ознака, як проникнення в житло, відповідальність за яку, передбачена ч.3 ст.185 КК України.

За таких обставин прокурором, всупереч вимогам ст.232-1 КПК України після одержання від слідчого кримінальної справи не перевірено законність відповідної постанови, тому кримінальна справа повинна бути повернена прокуророві згідно ст.249-1 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 232-1, 249-1 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу № 16/17379 направлену до суду для вирішення питання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України від кримінальної відповідальності згідно Закону України Про амністію у 2011 році - повернути Прилуцькому міжрайонному прокуророві для усунення порушень вказаних у мотивувальній частині даної постанови.

На постанову може бути подана апеляційна скарга прокурора.