Справа №490/2923/14-к 11.12.2015 11.12.2015 11.12.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2015 року, якою провадження за скаргою ОСОБА_5 щодо бездіяльності заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону у вигляді невнесення до ЄРДР відомостей, викладених в заяві, закрито.

Учасники судового провадження.
прокурор: ОСОБА_6

скаржник: ОСОБА_5

судовий розпорядник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2015 року повністю, та зобов`язати прокурора внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про кримінальне правопорушення та розпочати розслідування.

___________________________________________________________

Провадження № 11-сс/784/528/15 Головуючий у першій інстанції:

Категорія: бездіяльність прокурора ОСОБА_8

Доповідач апеляційного суду:

ОСОБА_1

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2015 року провадження за скаргою ОСОБА_5 щодо бездіяльності заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону, у вигляді не внесення до ЄРДР відомостей викладений в заяві ОСОБА_5 від 10.11.2015 року закрито.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляцію, захисника ОСОБА_9 .
Апелянт зазначає, що вказане судом кримінальне провадження від 28.08.2015 року за заявою ОСОБА_5 про вчинення злочину у вигляді внесення недостовірних відомостей в довідку щодо обчислення його наукового стажу, яке було закрито постановою від 28.08.2015 року, не відповідає дійсності оскільки в суді він пояснював, що звернувся з аналогічною заявою від 13.02.2015 року, але ніякий дій по вказаній заяві прокуратурою не проводилось відповідно і ніякої постанови про закриття справи не було.

ОСОБА_5 вказує, що в його заяві про вчинення злочину від 10.11.2015 року мова йде зовсім про інші злочини ніж ті, на які посилався в суді представник прокуратури.

На думку апелянта, прокурор взагалі не розглядав його заяву про скоєння злочину, що є службовою недбалістю та зловживанням службовим становищем.

Крім того, апелянт звертає увагу, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Органи влади повинні вжити всіх необхідних заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
10 листопада 2015 року ОСОБА_5 звернувся до військової прокуратури Миколаївського гарнізону з заявою про вчинення злочину передбаченого ст.366 КК України, службовою особою ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» ОСОБА_10 в вигляді внесення завідомо недостовірних відомостей в довідку щодо стажу наукової роботи ОСОБА_5 . Відомості викладені в заяві до ЄРДР не внесені, в зв`язку з чим просив зобов`язати заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону внести викладені ним відомості до ЄРДР.

В судовому засіданні ОСОБА_11 пояснив, що з аналогічною заявою він вже звертався, однак фактично розслідування не проводилось, провадження було закрито.

Представник прокуратури в судове засідання надав копії постанови про закриття провадження та ухвалу слідчого судді про відмову в задоволені скарги ОСОБА_5 на вказану скаргу.

Суд встановив, що з наданих представником прокуратури матеріалів вбачається, що раніше ОСОБА_5 вже звертався до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочинів у вигляді внесення недостовірних відомостей в довідку щодо обчислення його наукового стажу. За вказаною заявою було зареєстроване кримінальне провадження та постановою від 28.08.2015 року було закрите.

На його думку оскільки з вказаного приводу судове рішення вже винесено, будь який повторний розгляд аналогічних скарг є фактично намаганням переглянути рішення, яке вже набрало законної сили.

Оскільки діючим законодавством не передбачений порядок перегляду рішень судів, прийнятих першою інстанцією прийнятих судами того ж рівня то така скарга не підлягає розгляду.

Тому слідчий суддя ухвалив провадження за скаргою ОСОБА_5 , щодо бездіяльності заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону ОСОБА_12 - закрити

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Суд заслухав пояснення ОСОБА_5 який підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою та просив залишити її без зміни, вивчив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи апеляційної скарги і прийшов до таких висновків.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому слідстві можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

- скасування рішення слідчого чи прокурора

- зобов`язання припинити дію

- зобов`язання вчинити певну дію

- відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя в супереч вимогам п.1 ч.1 ст. 303 КПК України не розглянув скаргу по суті та прийняв рішення, яке не передбачене ч. 2 ст. 307 КПК України.

Пункт 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 КПК України.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться: законність та доступ до правосуддя.
Слідчий суддя, приймаючи рішення про закриття провадження по справі, порушив загальні засади кримінального провадження, а саме п.2 ст.7 КПК України, законність, та п.14 ч.1 ст.7 КПК України доступ до правосуддя.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В практиці Європейського суду з прав людини щодо питання права на суд, на доступ до нього чітко визначився підхід, згідно з яким особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава не повинна вводити правові або чинити нелегітимні перешкоди для здійснення цього права. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень.

Однією із складових в забезпеченні реалізації права особи на справедливий суд є доступ до правосуддя.
ОСОБА_5 , реалізуючи своє право на справедливий суд, з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів, звернувся із відповідною заявою до слідчого судді.
Відповідно до п.18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення слідчого розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 380 цього кодексу з урахуванням положень його глави 26.
В порушення вказаних вимог закону слідчим суддею прийнято рішення про закриття провадження за скаргою заявника , внаслідок чого скарга заявника фактично залишилася нерозглянутою.
Отже, рішення по суті скарги ОСОБА_5 на бездіяльність заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону судом першої інстанції не приймалось, судом прийнято формальне рішення про закриття провадження по скарзі. Враховуючи те, що згідно ст. 22 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» судом першої інстанції є місцевий суд та місцеві суди розглядають справи, в порядку та у випадках передбачених процесуальним законом, розгляд скарги можливий лише в суді першої інстанції. Оскаржена ухвала слідчого судді є незаконною і перешкоджає розгляду скарги, а тому вона підлягає скасуванню.
Ст. 129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність, а також забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.
Тому розгляд апеляційним судом скарги ОСОБА_13 на бездіяльність заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону ОСОБА_12 у вигляді невнесення до ЄРДР відомостей , викладених у заяві ОСОБА_14 від 10.11.2015 року з постановленням своєї ухвали за правилами ч. 3 ст. 407 КПК України без розгляду її уповноваженим судом першої інстанції, порушить зазначені вище засади кримінального провадження, що є неприпустимим.
У зв`язку з цим провадження за скаргою підлягає направленню до суду першої інстанції для розгляду і прийняття рішення з дотриманням вимог ст. ст. 303-307 КПК України.
З огляду на наведене, керуючись ст.. 129 Конституції України, ч. 6 ст. 9, ст.ст. 404-407, 415, 422, 424, 532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.12.2015 року - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.12.2015 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_5 щодо бездіяльності заступника військового прокурора Миколаївського гарнізон, скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3