Справа № 573/118/16-к
Номер провадження 1-кп/573/22/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білопілля в приміщенні Білопільського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000726 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, раніше судимого:

1) 06.02.2012 року Білопільським районним судом Сумської області за ч.1 ст. 186 КК України до 120 годин громадських робіт;

2) 31.01.2012 року Білопільським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;

3) 20.03.2013 року Білопільським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 186 КК України, на підставі ст.ст. 71,72 КК України остаточно призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, 16.05.2015 року звільненого з Харківської виправної колонії № 43 у зв`язку з відбуттям покарання;

4) 14.12.2015 року Білопільським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 185 КК України до трьох місяців арешту,-

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за корисливий злочин, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові умисні корисливі злочини за наступних обставин.

23 листопада 2015 року, близько 8.00 годин, ОСОБА_4 прибув до господарства своєї матері, ОСОБА_5 , 1949 року народження, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Зайшовши у двір та переконавшись, що матері немає вдома, ОСОБА_4 вирішив скоїти крадіжку майна, яке належить ОСОБА_5 , з даного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом крадіжки, маючи дозвіл на перебування в будинку та в господарстві, останній потрапив до веранди вищевказаного будинку, і діючи таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, повторно таємно викрав 1 пачку макаронів «Ракушка» вагою 1 кг. та пляшку олії домашнього виробництва ємкістю 0,5 л.

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, маючи єдиний умисел на викрадення майна потерпілої, ОСОБА_4 , знаходячись у дворі вищевказаного домоволодіння шляхом вільного доступу викрав 5 курей вагою 2 кг. кожна.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився у власних корисливих цілях.

Згідно із висновком судової товарознавчої експертизи № 287 від 04.12.2015 року вартість викрадених курей живою вагою по 2 кг. становить 600 грн.; вартість 1 пачки макаронів «Ракушка» вагою 1 кг. становить 12 грн.; вартість 0,5 л. олії домашньої соняшникової, ємкістю 0,5л. становить 26 грн. Загальна вартість викраденного майна, яке належить ОСОБА_5 на час скоєння кримінального правопорушення складає- 638 грн.

Вищевказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 638 грн.

Не зупиняючись на скоєному ОСОБА_4 20.12.2015 року, близько 10.00 години, з дозволу власниці ОСОБА_5 , перебуваючи в господарстві за адресою : АДРЕСА_3 , у жилій кімнаті будинку побачив у чаші, що знаходиться у шафі, мобільний телефон «Самсунг Х160», що належить його сестрі ОСОБА_6 , 1991 року народження, мешканці м.Суми і вирішив його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом крадіжки, ОСОБА_4 , діючи таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг Х160».

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився у власних корисливих цілях.

Згідно із висновком судової товарознавчої експертизи № 43 від 13.01.2016 року вартість викраденого телефону «Самсунг Х160» на час скоєння кримінального правопорушення складає 165 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 165 грн.

Виконуючи вказані дії ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто скоїв злочин з прямим умислом.

Крім цього, не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_4 27.12.2015 року, близько 10.00 годин, перебуваючи з дозволу власниці ОСОБА_5 в господарстві за адресою: АДРЕСА_3 , вирішив повторно викрасти мобільний телефон «Нокіа-2300», який належить його сестрі ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом крадіжки, ОСОБА_4 , діючи таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки « Нокіа-2300».

Заволодівши вищевказаним майном ОСОБА_4 у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Згідно із висновком судової товарознавчої експертизи № 43 від 13.01.2016 року вартість викраденого телефону « Нокіа-2300» на час скоєння кримінального правопорушення складає 245 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 245 грн.

Виконуючи вищевказані дії ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто скоїв злочин з прямим умислом.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у таємному викраденні майна ОСОБА_5 на суму 683 грн. та ОСОБА_6 на загальну суму 410 грн, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, винним себе визнав повністю та пояснив суду, що 23.11.2015 року, з дозволу своєї матарі, ОСОБА_5 щодо перебування у її домогосподарстві, приблизно о 8-00 годині ранку прийшов до її будинку по АДРЕСА_3 , але матері вдома не було і він через відчинену хвіртку зайшов на подвір`я. А так як двері будинку були закриті, він, не маючи раніше такого наміру, проліз через вікно до веранди будинку, де зі шкафу взяв пляшку олії та пачку макаронів. Вилізши через вікно на подвір`я, він почекав трохи, потім раптом у нього виник умисел на крадіжку курей. Він знайшов чорний пакет для сміття та спіймав п`ятьох курей, яким зкрутив голови та поклав до пакету. Чотирьох курей відніс до підвалу будинку, в котрому проживав зі співмешканкою за адресою : АДРЕСА_1 , а п`яту курку, яка виявилася живою, приніс співмешканці і сказав, що це його матір передала. Пізніше чотирьох курей продав знайомій за 100грн., а п`яту використав в їжу. Щодо епізодів крадіжок мобільних телефонів від 20 та 27 грудня 2015 року, обвинувачений пояснив, що він, 20.12.2015 року, перебуваючи у будинку, де проживає його матір, ОСОБА_5 , в АДРЕСА_3 , в той час, коли мама знаходилась у приміщенні кухні, таємно від неї з серванту викрав мобільний телефон«Самсунг Х160», а 27.12.2015 року викрав таким же способом мобільний телефон «Нокіа-2300», які належали його сестрі, ОСОБА_6 . Мобільні телефони в день викрадення відніс до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м.Білопілля, де здав на запсчастини, кожен за 30 грн.

Під час судового засідання суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 погодився з тими доказами, які були зібрані під час досудового розслідування, не оспорює їх і виявив бажання не досліджувати їх.

Суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , правильно розуміючи зміст даних обставин, і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Проаналізувавши зібрані у справі докази, надавши їм оцінку, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, скоєними повторно, скоїв кримінальне правопорушення, яке суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, відповідно до положень ст.12 КК України, особу обвинуваченого: раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря нарколога з 2011 року з діагнозом: «Хронічний алкоголізм», за місцем проживання характеризується задовільно, думку потерпілої ОСОБА_6 щодо покарання у виді обмеження волі та думку потерпілої ОСОБА_5 щодо пом`якшення покарання, позицію обох потерпілих, які не відмовляються від обвинувачення.

Суд, також приймає до уваги, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні, не відбувши покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці, призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 14.12.2015 року за покарання, передбачене ч.2 ст.185 КК України. Тому при визначенні остаточної міри покарання ОСОБА_4 слід керуватися правилами ст.70 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає повне визнання ним вини у скоєному, щире каяття та сприяння розкриттю злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства.
Процесуальні витрати у справі становлять: витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 287 від 04.12.2015 року у сумі 122 грн. 76 коп.; витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 43 від 13.01.2016 року у сумі 184 грн. 14 коп.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України (за епізодом від 23.11.2015 року) і призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

В силу ч.4 ст.70 КК України, ОСОБА_4 визначити за сукупністю злочинів, шляхом складання покарань - покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 14.12.2015 року, за яким ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст.185 КК України, та покарання за даним вироком суду, призначивши ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох ) місяців арешту.

За епізодами злочинів від 20.12.2015 року та від 27.12.2015 року ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Білопільського районного суду Сумської області від 14.12.2015 року остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді шести місяців арешту.

Строк відбування покарання засудженим ОСОБА_4 рахувати з дня прибуття до місця відбування покарання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно засудженого ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 287 від 04.12.2015 року у сумі 122 грн. 76 коп. та витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 43 від 13.01.2016 року у сумі 184 грн. 14 коп.

Вирок суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення - з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: