У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянувши у судовому засіданні заяву потерпілої ОСОБА_4 про перегляд судових рішень, постановлених щодо засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

установила:

Потерпіла ОСОБА_4 звернулась із заявою про перегляд Верховним Судом України судових рішень у кримінальній справі щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 2 грудня 2013 року ОСОБА_5 засуджено за частиною четвертою статті 190, частиною третьою статті 191, частиною третьою статті 358 КК України (далі - КК), до позбавлення волі на строк десять років; ОСОБА_6 засуджено за частиною другою статті 367 КК до позбавлення волі на строк п'ять років та на підставі статті 75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку два роки.

Апеляційний суд Черкаської області ухвалою від 22 липня 2014 року вирок залишив без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 29 квітня 2015 року вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду в частині розв'язання цивільних позовів указаних в її резолютивній частині потерпілих скасував, а справу в цій частині направив на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства.

У поданій заяві потерпіла ОСОБА_4 зазначає про те, що суд неправильно кваліфікував дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки вони вчинили більш тяжкий злочин, передбачений частиною п'ятою статті 191 КК, і приводить на обґрунтування цього відповідні доводи. Також вважає, що суд касаційної інстанції безпідставно скасував судові рішення у частині розв'язання цивільних позовів потерпілих, дійшовши хибного висновку про те, що ПАТ «Державний ощадний банк» є неналежним цивільним відповідачем у справі. Просить постановлені у справі судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача та, перевіривши доводи заяви та долучені до неї матеріали, дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини четвертої статті 447 КПК України (далі - КПК) перегляд судових рішень з метою погіршення становища засудженого з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 445 КПК, допускається лише протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, але не пізніше одного року з дня постановлення такого судового рішення.

Як видно з долучених до заяви документів, вирок у справі постановлено 2 грудня 2013 року та він набрав законної сили 22 липня 2014 року, тобто на момент подання потерпілою заяви сплинув визначений нормою частини четвертої статті 447 КПК строк для перегляду судових рішень з метою погіршення становища засуджених.

Тому у відкритті провадження в цій частині слід відмовити.

Також не підлягає відкриттю й провадження в частині перегляду ухвали касаційного суду щодо вирішення цивільних позовів, оскільки згідно з вимогами частини четвертої статті 446 КПК, не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі.

Ухвалою касаційного суду, що оспорюється, скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанції у частині розв'язання цивільних позовів потерпілих, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства. Тобто, судове провадження з цих питань триває й втручатись в його перебіг будь-кому закон забороняє.

На підставі викладеного, керуючись статтями 446, 447, 450, 451 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити потерпілій ОСОБА_4 у допуску справи щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3