Справа № 505/4326/15-к Провадження 1-кп/505/342/2015р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2015 року року Котовський міськрайсуд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Котовську Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/505/342/15, зареєстроване в ЄРДР за № 0002957 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с.Мала Слобідка, Кодимського району Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії (сапера) інженерно-саперної групи, інженерно-саперного відділення оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшого сержанта військової служби за контрактом, раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 409 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 15 серпня 2011 року призваний на військову службу, за контрактом, в ІНФОРМАЦІЯ_4 , військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії (сапера) інженерно-саперної групи, інженерно-саперного відділення оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , являючись військовослужбовцем, діючи умисно та усвідомлюючи характер свого діяння, в порушення статутних вимог та своїх функціональних обов`язків, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, який почав діяти відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 року від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» і до теперішнього часу, 09 березня 2015 року, перебуваючи за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 не бажаючи в подальшому нести обов`язки військової служби, у телефонній розмові, в усній формі, відкрито виразив своє небажання постійно нести обов`язки військової служби коменданту оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підполковнику ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , на підтвердження своєї відмови від несення обов`язків військової служби, фактично припинив їх виконання та 09 березня 2015 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи до 16 березня 2015 року за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 16 березня 2015 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та у розмові з підполковником ОСОБА_5 , в усній формі, знову, відкрито виразив своє небажання постійно нести обов`язки військової служби, після чого вибув з території ІНФОРМАЦІЯ_3 до місця своєї реєстрації де, хворіючи, перебував до 01 квітня 2015 року, при цьому, у вказаний період про місце свого перебування командування ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомляв та до медичної частини загону не звертався.

В подальшому, в період з 01 квітня 2015 року по 17 червня 2015 року, тобто до моменту виключення із списків ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 декілька разів прибував до військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , проте обов`язки військової служби не ніс та проводив час на території військової частини на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.409 КК України відмова від несення обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, який є тяжким злочином.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 409 КК України визнав повністю.

Суду показав, що він 15 серпня 2011 року був призваний на військову службу, в ІНФОРМАЦІЯ_4 , за контрактом, 09 березня 2015 року відмовився від несення служби, оскільки він не був належним чином підготовлений до виконання обов`язків сапера, в зв`язку з чим відмовився в подальшому проходити військову службу, в скоєному розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що обвинувачений в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав повністю та за згодою сторін, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються.

При обранні виду та міри покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим, дані про його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Характеризується обвинувачений позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Вказані обставини, причини і умови, при яких було вчинено правопорушення, свідчать про те, щоОСОБА_4 доцільно призначити покарання, пов`язане із позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України, оскількивін щиро покаявся, та притягується до кримінальної відповідальності вперше, має на утриманні батька-інваліда.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст.368, 370, 373 -374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 409 КК Українита призначити покарання у виді позбавлення волі на стоком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 1 (одного) року не скоїть нового правопорушення та буде повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя-