Провадження № - 1кп/201/528/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003662 відносно:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої за аадресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судимої:

- 16.03.2015 р. Покровським районним судом Дніпропетровської області по ч. 1 ст. 185 КК України призначене покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень,

обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
26.08.2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , який належить малознайомому ОСОБА_5 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, підійшла до шафи, яка знаходилася в одній з кімнат будинку де побачила дорожню валізу, яка належить ОСОБА_5 . Далі, ОСОБА_3 , відкрила дану валізу та побачила всередині неї грошові кошти у розмірі 2600 доларів номіналом по 100 доларів, які згідно офіційного курсу валюти станом на 26.08.2015 року становить 58812 гривень, які визначила як об`єкт свого злочинного посягання. Після чого ОСОБА_3 переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості викрала дані грошові кошти. Після чого з викраденим майном ОСОБА_3 залишила місце скоєння злочину та розпорядилась вищезазначеними грошовими коштами на власний розсуд.
Вказаними діями обвинувачена ОСОБА_3 вчинила злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнала у повному обсязі, у скоєному розкаялась, надала пояснення, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні нею злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка має незняту та непогашену судимість за злочин проти власності, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, посередньо характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченій слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченої, яка вже притягувалася до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не стала, продовживши вчинення аналогічних злочинів, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченої, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останньої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої, те що у неї на утриманні знаходяться двоє дітей 2013 та 2014 року народження, а також обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачена може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування основного покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, звільнивши її від відбування призначеного покарання на підставі ст. 79 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ мобільний телефон марки Леново «Tornado» повернути ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1