Провадження №: 1-кп/752/127/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2015 року Голосіївський районний суд м.Києва у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
Судом визнано доведеним, що 01.06.2014 приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на території підземного паркінгу будинку АДРЕСА_2 , де стажувався на посаді охоронця, отримав від ОСОБА_6 для охорони автомобіль «BMW 750 LI Xdrive» д.н.з. НОМЕР_1 , а також ключ-імобілайзер, які мав вранці передати власнику автомобіля ОСОБА_7 02.06.2014 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 використовуючи отриманий на зберігання ключ-імобілайзер, відчинив центральний замок та сів за кермо вищевказаного автомобіля, завівши двигун. Після цього, обвинувачений проїхав до виїзду з території паркінгу та не впоравшись з керуванням здійснив наїзд лівою частиною автомобіля на опору навісу паркінгу, в подальшому залишивши територію підземного паркінгу, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 12 000 гривень.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 визнається судом винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що працював охоронцем у підземному паркінгу у будинку АДРЕСА_2 . 01.06.2014 року, о 23.00 годині, на паркінг заїхав чорний автомобіль марки «БМВ». Водій автомобіля припаркувався та залишив обвинуваченому ключі від автомобіля, зазначивши, що автомобіль зранку забере його власник. Близько 02.00 години ночі, обвинувачений без дозволу взяв ключ від автомобіля, відчинив замок, сів за кермо, завів двигун та поїхав у власних справах. Згодом, вийшовши з викраденого автомобіля, ОСОБА_5 побачив, що пошкодив ліву частину автомобіля.
З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, не працює, неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, звільнивши від призначеного покарання з випробуванням та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати на проведення дактилоскопічної експертизи №748 від 27.08.2014 року у розмірі 393,12 грн., - покласти на обвинуваченого.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні не обирався. Проте, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази: автомобіль «BMW 750 LI Xdrive» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2012 року випуску та ключ імобілайзер від автомобіля, які передані під зберігальну розписку ОСОБА_7 залишити за належністю.
Судові витрати на проведення дактилоскопічної експертизи №748 від 27.08.2014 року розмірі 393,12 грн., стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави.
Обрати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу.
Відповідно до вимог п. п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: на першу вимогу прибувати до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Голосіївський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1