Справа 688/4430/15-к
№ 1-кп/688/14/16
Вирок
Іменем України
25 січня 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження №0000659 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гутниця Олександрівського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

29 червня 2015 року близько 20 години, ОСОБА_4 , знаходячись біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , під час сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 декілька ударів руками в голову та тулуб. Після чого ОСОБА_5 побігла до своєї квартири АДРЕСА_3 в цьому ж будинку, де, наздогнавши її, ОСОБА_4 продовжив наносити їй удари руками в голову. Від нанесених ударів ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на тильній поверхні лівої кисті, синця на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав, суду показав, що 29 червня 2015 року до нього зателефонував знайомий ОСОБА_6 та повідомив, що біля його гаража, що по АДРЕСА_2 , біля будинку 53а, знаходяться невідомі особи. Після цього він приїхав до гаража, який був відчинений, його колишня дружина ОСОБА_5 стояла біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Він підійшов до ОСОБА_5 і між ними виникла сварка, під час якої він штовхнув її рукою в плече. Після цього він зачинив гараж та поїхав. Зазначив, що удари потерпілій не наносив.

Дослідивши всі матеріали справи, суд дійшов висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 об`єктивно підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених судом доказів.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила факт заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Суду показала, що 29 червня 2015 року винесла особисті речі колишнього чоловіка ОСОБА_4 в гараж, який розташований біля будинку АДРЕСА_2 . Коли вона поверталася додому, до гаража приїхав ОСОБА_4 , який почав наносити їй удари руками в голову. Біля під?їзду будинку продовжив наносити їй удари руками та ногами в живіт та в голову. Після цього вона побігла до своєї квартири, однак обвинувачений наздогнав її, та у квартирі продовжив наносити удари по різним частинам тіла.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що є сусідкою потерпілої ОСОБА_5 . Так, ввечері 29 червня 2015 року до неї прийшла потерпіла та попросила допомогти відчинити гараж, щоб занести речі. Вони пішли до гаража, але не змогли відчинити двері, попросили сусіда, який проходив поряд. Коли потерпіла залишила речі в гаражі, вони пішли до під`їзду будинку. За деякий час до будинку під`їхав ОСОБА_4 , підійшов до потерпілої та відразу наніс їй удар ногою в живіт, після чого продовжив наносити удари руками в голову. Свідок втрутилася у конфлікт та піднялася до себе в квартиру. Через деякий час до неї прибігла потерпіла, плакала, пояснювала, що її наздогнав ОСОБА_4 та в квартирі знову бив її по голові. Просила викликати міліцію.

Винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України об`єктивно підтверджується дослідженим у судовому засіданні висновком судово-медичної експертизи №280 від 05.07.2015 року, з якого вбачається, що у потерпілої ОСОБА_5 мали місце такі тілесні ушкодження: синець на тильній поверхні лівої кисті, синець на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями, могли виникнути у строк та при обставинах, на які вказує потерпіла, за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості (а.п. 21).

Враховуючи те, що судово-медична експертиза проводились кваліфікованим фахівцем в судово-медичній галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації обвинуваченим суду не надано.
Суд не враховує показання обвинуваченого про те, що він лише штовхнув потерпілу в плече, ударів їй не наносив, оскільки такі показання суперечать дослідженим судом доказам, зокрема показанням потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_7 , які є послідовними, переконливими та узгоджуються із дослідженим судом висновком судово-медичної експертизи щодо локалізації та характеру виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень.

Сукупність усіх вказаних обставин вчинення кримінального правопорушення, спосіб, кількість, характер і локалізація тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка обвинуваченого і потерпілої, що передувала події, їх взаємовідносини, триваючі неприязні відносини вказують про цілеспрямовані, обдумані та умисні дії обвинуваченого, спрямовані на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_8 показав, що 29.06.2015р. близько 17-18 год. знаходився біля будинку АДРЕСА_4 та бачив, що біля гаража його знайомого ОСОБА_4 знаходяться жінка з чоловіком. Свідок повідомив про це ОСОБА_4 та бачив як останній приїхав до гаража та сварився з жінкою. Бачив як ОСОБА_4 штовхнув жінку в плече і пішов до гаража. Зазначив, що не знає, де знаходиться будинок АДРЕСА_2 і не був очевидцем подій, які мали місце біля під?їзду будинку.

Такі показання свідка ОСОБА_8 , який був очевидцем подій біля гаража, а не біля під?їзду будинку АДРЕСА_2 , не спростовують винність обвинуваченого, суперечать іншим, зібраним та дослідженим у суді доказам, зокрема показанням потерпілої, свідка обвинувачення, висновку судово-медичної експертизи, а тому судом не враховуються. Разом з тим, суд вважає, що факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій біля гаража, про що стверджувала потерпіла не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.
Так, свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_4 біля гаража удари потерпілій не наносив, він підбіг до під?їзду будинку, де почав наносити удари ОСОБА_5 в різні частини тіла, а після цього продовжив наносити удари у квартирі ОСОБА_5 .
Суд не може вийти за межі обвинувачення, а тому вирішення питання стосовно притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за фактом нанесення тілесних ушкоджень біля гаража є непритаманною суду функцією, крім того, не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеності вини та призначення йому покарання.
Суд також враховує те, що звернення потерпілої до судово-медичного експерта 01.07.2015р., не змінює факту вчинення злочину, не впливає на кваліфікацію злочинних дій ОСОБА_4 , не спростовує його вину.

Аналізуючи у сукупності дослідженні у судовому засіданні докази, суд критично оцінює показання обвинуваченого у частині невизнання умисного спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, а розцінює їх, як спробу уникнути кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена у судовому засіданні і його дії кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, належить до злочинів невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше не судимий, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за рішенням суду сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді громадських робіт. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двохсот) годин.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1