Провадження № 1-кп/461/30/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.01.2016 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Космач, Косівського району, Івано-Франківської області, громадянина України, українця, з повною вищою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Галицького районного суду м.Львова від 24.09.2015 року за ч.1 ст.259 КК України до двох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та призначенням однорічного іспитового строку,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України
в с т а н о в и в:

Влітку 2014 року, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні майстерні по ремонту цифрової техніки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману ОСОБА_12 , під виглядом надання послуг з ремонту мобільних телефонів, заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, шахрайським способом заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Е530» вартістю 300 грн., мобільним телефоном марки «Nokia 3110» вартістю 300 грн., мобільним телефоном марки «Samsung Е530» вартістю 100 грн., мобільним телефоном марки «Samsung» вартістю 150 грн., чим завдав потерпілому матеріальної шкоди у розмірі 850 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Крім цього, 19 лютого 2015 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні майстерні по ремонту цифрової техніки, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману ОСОБА_13 , під виглядом надання послуг з ремонту ноутбука, заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, шахрайським способом заволодів грошима потерпілого у сумі 300 грн. та ноутбуком марки «HPG6» вартістю 4500 грн, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди у розмірі 4800 грн.

Крім цього, 19 лютого 2015 року, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні майстерні по ремонту цифрової техніки за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману ОСОБА_10 , під виглядом надання послуг з ремонту ноутбука, заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, шахрайським способом заволодів грошима потерпілого у сумі 1200 грн. та ноутбуком марки «Dell Inspiron» вартістю 5000 грн., чим завдав потерпілому матеріальної шкоди у розмірі 6200 грн.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що у кінці лютого 2015 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні майстерні по ремонту цифрової техніки, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману ОСОБА_8 , під виглядом надання послуг з ремонту ноутбука, заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, шахрайським способом заволодів грошима потерпілого у сумі 2400 грн. та ноутбуком марки «AsusХ551» вартістю 4887 грн., чим завдав потерпілому матеріальної шкоди у розмірі 7287 грн.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 12 червня 2015 року, близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля середньої школи №53, що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 6, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману ОСОБА_11 , під виглядом надання послуг з ремонту мобільного телефону, заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, шахрайським способом заволодів грошима потерпілого у сумі 500 грн. та мобільним телефоном марки «НТС Desire 500» вартістю 2542 грн., чим завдав потерпілому матеріальної шкоди у розмірі 3042 грн.

Крім цього, 28 липня 2015 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля готелю «Львів», що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 7, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману ОСОБА_6 , під виглядом надання послуг з ремонту мобільного телефону, заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, шахрайським способом заволодів грошима потерпілої у сумі 600 грн. та її мобільним телефоном марки «НТС Decire 310» вартістю 3900 грн., чим завдав потерпілій матеріальної шкоди у розмірі 4500 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав. Пояснив, що всі обставини, викладені в пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України є правильною, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та відповідно, вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

У відповідності до ст.12 КК України, злочини скоєні обвинуваченим ОСОБА_4 є злочинами середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується безпосередньо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, має повну вищу освіту, одружений, раніше судимий, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у межах санкції інкримінованої статті КК України та відповідно до ст.75 КК України необхідно звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 подав цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у розмірі 3042,00 гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням необхідно задоволити, оскільки у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину та не заперечував проти задоволення цивільного позову.

Окрім того, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 подав цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у розмірі 4800,00 гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням необхідно задоволити, оскільки у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину та не заперечував проти задоволення цивільного позову.

Окрім того, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 подав цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у розмірі 11200,00 гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням необхідно задоволити, оскільки у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину та не заперечував проти задоволення цивільного позову.

Окрім того, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 подав цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у розмірі 11700,00 гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням необхідно задоволити, оскільки у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину та не заперечував проти задоволення цивільного позову.

Окрім того, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 подала цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у розмірі 4500,00 гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної, заподіяної кримінальним правопорушенням необхідно задоволити, оскільки у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину та не заперечував проти задоволення цивільного позову.

Речові докази у кримінальному провадженні - відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України один рік обмеження волі.

-за ч.2 ст.190 КК України два роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим покаранням призначенням за вироком Галицького районного суду м.Львова від 24.09.2015 року остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, а саме:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 ( АДРЕСА_4 ) матеріальну шкоду у розмірі 3042 (три тисячі сорок дві) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 ( АДРЕСА_5 матеріальну шкоду у розмірі 11200 (одинадцять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 ( АДРЕСА_6 ) матеріальну шкоду у розмірі 8700 (вісім тисяч сімсот) гривень та моральну шкоду у розмірі 3000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_7 ) матеріальну шкоду у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1