АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/7578/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/452/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працює торгівельним представником ТОВ «Альма», раніше не судимого, мешкає в АДРЕСА_1 ,
було визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 10 749 гривень 11 копійок матеріальної шкоди, 450 гривень процесуальних витрат та 8000 гривень моральної шкоди, а всього 19 199 гривень 11 копійок.
В іншій частині позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» відмовлено.
В іншій частині позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» відмовлено.
Речові докази у кримінальному провадженні автомобілі, належні ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , залишені в користуванні власників.
Речовий доказ моторолер «HONDA» без реєстраційного номеру, який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Нікопольського МВ, передано в користування ОСОБА_6 .
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1179 гривень 36 копійок за залучення експертів.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_10
обвинувачений ОСОБА_7
захисник, адвокат ОСОБА_8
потерпілий ОСОБА_6
представник потерпілого та цивільного позивача адвокат ОСОБА_11 .
В апеляційних скаргах:
Прокурор, не оскаржуючи вини ОСОБА_7 та правильність кваліфікації, просить оскаржуваний вирок скасувати внаслідок його м`якості, та постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років подбавлення волі та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
В обгрунтування посилається, що судом не враховані тяжкість наслідків спричинених обвинуваченим.
Окрім того, обвинувачениий не бажає повністю визнати вину та компенсувати спричинені збитки.
Потерпілий ОСОБА_6 просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначення покарання, та постановивши своє судове рішення, призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 8 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
В обгрунтування посилається, що ОСОБА_7 грубо порушив ПДР, не відшкодував шкоду та не визнає вину.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 просить оскаржуваний вирок змінити, призначивши підзахисному покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
В обгрунтування посилається, що ОСОБА_7 поспішав за лікарем для хворої дитини, і в умовах мокрої дороги не справився з керуванням та допустив ДТП. Збіг цих явищ призвели до негативних наслідків - смерті потерпілої ОСОБА_12 та смерті дитини підзахисного 29.06.2014 року у віці 9 місяців, внаслідок невчасної медичної допомоги.
Окрім того, обвинувачений свою вину визнав, благав проявити до нього милосердя, однак потерпілий відмовився прийняти від підзахисного гроші в сумі 100 000 грн. в якості компенсації моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 , 17 червня 2014 року приблизно о 16 годині 40 хвилин, тобто в світлу пору доби, керуючи технічно справним автомобілем «СНЕVROLEТ AVEО SF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_13 , рухався по мокрому покриттю вул. Героїв Чорнобиля м. Нікополя Дніпропетровської області з боку вул. Карла Маркса в напрямку вул. Карла Лібкнехта.
Після зіткнення, автомобіль «СНЕVROLEТ AVEО SF69Y» продовжив некерований рух зустрічною смугою, де зіткнувся з моторолером «Хонда» без реєстраційного номеру, під керуванням водія ОСОБА_12 , що також рухався у зустрічному напрямку, чим грубо порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3.б), 12.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:
п. 1.3. - «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5. - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3. б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Порушення п. 12.1. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 перебуває в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події.
Невиконання вказаних пунктів Правил дорожнього руху України привело до даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої водію ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження, а саме: забита рана та перелом кісток носу; синець зовнішньої поверхні верхньої третини лівого плеча; синець та рвана рана задньої поверхні нижньої третини лівого передпліччя; садно зовнішньої поверхні верхньої третини правого стегна; забита рана передньої поверхні правого колінного суглобу; два синця передньої поверхні правої гомілки; перелом кісток основи черепу навколо великого потиличного отвору; субарахноїдальні крововиливи правої скроневої частки, мозочку; прямі переломи 2-6-го ребер зліва по задньо-пахвинній лінії, забій лівої легені; закритий переломи лівого плеча, відкритий перелом обох кісток лівого передпліччя; відкритий перелом правого колінного суглобу; крововиливи у м`які тканини навколо переломів. Ознаки шоку: нерівномірне кровонаповнення нирок з відносними ішемією коркового шару та повнокрів`ям юкстамодулярної зони; недокрів`я, численні гепатоцити полігональної форми з просвітленою цитоплазмою у печінці; недокрів`я судин у серці, які у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 328 від 1 5.07.2014.
При апеляційному розгляді прокурор, потерпілий ОСОБА_6 та його представник підтримали свої апеляційні скарги та вважали вирок занадто м`яким.
Захисник, адвокат ОСОБА_8 та її підзахисний, обвинувачений ОСОБА_7 підтримали свою апеляційну скаргу і заперечували проти апеляційних скарг прокурора і потерпілого.
ОСОБА_7 наголосив, що в результаті екстренного гальмування, до якого він був змушений вдатися, автомобіль втратив керованість, змістився на зустрічну смугу, де контактував з іншими транспортними засобами.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та потерпілого підлягають частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника обвинуваченого не може бути задоволена, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто доведеність вини ОСОБА_7 та правильність юридичної кваліфікації його дій сторонами не оскаржуються, і не є предметом даного апеляційного провадження.
Так, при визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, залученого до суспільно-корисної праці (т. 1 а.к.п. 193-202), що характеризується позитивно (т. 1 а.к.п. 184), який 29 червня 2014 року втратив дитину у віці 9 місяців (т. 3 а.к.п. 133), сукупність усіх обставин по кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 66 КК України суд послався на обставини, які пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно п. 1) ч. 1 ст. 67 КК України, не виявлено.
З огляду на наведене, обгрунтованим є судове рішенням про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, не на максимальний строк.
Доводи прокурора та потерпілого щодо позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами заслуговують на увагу, оскільки обвинувачений грубо порушив ПДР, що спричинило тяжкі наслідки, тому слід застосувати до ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строкомна 2 роки.
Судова колегія вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_7 покарання підлягає скасуванню, і відповідно до ст. 420 КПК України колегія суддів ухвалює свій вирок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора та потерпілого частково задовольнити, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
В решті вирок суду залишити без змін.
На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4