02.10.2015 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
номер провадження 1-кп/331/343/15
ЄУН 331/4172/15-к
02 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/331/343/15 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченої
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Запоріжжя, білоруска, громадянка України, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштована, інвалід 3 групи, не одружена, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
прокурора ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_3
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК Уркаїни.
Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у вчиненні злочину не визнала та пояснила, що 01 квітня 2015 року у денний час вона прийшла до ТОВ «Гіпермаркет Ашан Україна» за покупками. З цією метою вона відвідала майже усі відділи та придбала різні товари. У той момент, коли вона підійшла до відділу із солодощами, вона вирішили взяти собі три цукерки «Снікерс», оскільки не змогла собі відмовити у солодкому, які вона одразу поклала до кишені верхнього одягу. Проходячи через каси, вона сплатила за усі товари, крім цукерок, але товарний чек не взяла. Знаходячись біля кас та упаковуючи товар до сумки, до неї підійшов охоронець магазину та запросив до кімнати. Вона погодилась та пішла з ним. У кімнаті у неї одразу забрали сумку з товаром та стали звинувачувати у крадіжці. Тоді вона повідомила, що дійсно вчинила крадіжку трьох цукерок, але весь інший товар оплатила. Однак, працівники магазину її не слухали та складали якісь документи, а потом викликали міліцію, де вона також одразу розповіла про крадіжку трьох цукерок. Вважає, що на теперішній час її безпідставно звинувачують у тому, що вона не вчиняла. Просила суд її виправдати.
Представник потерпілого ТОВ «Ашан Гіпермаркет Україна» ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що частину викраденого товару вони утилізували, оскільки це були продукти харчування. Однак, з приводу вчинення злочину йому нічого не відомо.
Суд, вислухавши пояснення обвинуваченої, свідків, дослідивши докази обвинувачення та захисту, вважає, що участь обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого їй органом досудового розслідування правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, в судовому засіданні не доведена.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 62 Конституції України та ч.3 ст. 373 КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, не може піддаватися кримінальному покаранню , доки не буде визнаний винним в законному порядку, обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах або припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях та ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
На підставі частини 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого та прокурора.
На думку суду, докази, подані стороною обвинувачення та досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні, не доводять причетність ОСОБА_3 до злочину, у вчиненні якого вона обвинувачується з огляду на наступне.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона працює у ТОВ «Ашан гіпермаркет Україна» приблизно 6 років. 01.04.2015 року вона працювала оператором камер спостереження та спостерігала за торгівельною залою з метою запобігти викраденню товарів у гіпермаркеті відвідувачами магазину. Спочатку вона побачила ОСОБА_3 у торгівельній залі гіпермаркету у відділі косметики та стала за нею спостерігати, оскільки остання дуже довго вибирала товар, а потім щось поклала до своєї жіночої сумки, яка висіла у неї на плечі. При цьому з собою ОСОБА_3 носила кошик для товарів. Потім ОСОБА_3 підходила до різних відділів та брала різний товар (продукти харчування та інше), який складала до своєї сумки. Потім вона спостерігала на камерах, як ОСОБА_3 виходила через каси, сплативши лише частку товару, про що вона повідомила старшому зміни, який у свою чергу попередив охоронців. Останні затримали ОСОБА_3 та запросили до кімнати, де стали розбиратися, а у подальшому викликали працівників міліції. Після того, як ОСОБА_3 затримали охоронці магазину, за її діями вона уважно не спостерігала, а повернулася до виконання своїх обов`язків як оператора камер спостереження.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що 01.04.2015 року вона працювала касиром на касі № 11 гіпермаркету «Ашан» та обслуговувала ОСОБА_3 . Через деякий час її покликали охоронці гіпермаркету та стали розпитувати, чи відомо їй про те, що ОСОБА_3 не сплатила за придбаний товар. Однак їй про це нічого не відомо, оскільки вона пробивала на касовому апараті лише той товар, який ОСОБА_3 поклала на стрічку. Більше про обставини вчиненого злочину їй нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_9 під час допиту у судовому засіданні надав пояснення про те, що 01.04.2015 року він працював у якості охоронця ТОВ «Ашан Гіпермаркет Україна». До його повноважень відносилось слідкувати за відвідувачами магазину, які виходять з кас № 25-40. Про те, що вчинила ОСОБА_3 , він достеменно не знає, оскільки вона виходила через каси, які не відносились до його відома. Після того, як ОСОБА_3 затримали на касі із товаром, за який вона не сплатила, він заходив до кімнати, де здійснювалось оформлення документів з приводу крадіжки, бачив ОСОБА_3 , підписував якісь документи, однак які саме, він не пам`ятає. Додатково пояснив, що за відвідувачами магазину у торгівельному залі слідкує оператор камер спостереження, який повідомляє старшому зміни про вчинену крадіжку, а останній наказує охоронцю затримати покупця після виходу з кас для подальшого з`ясування обставин.
Під час судового засідання було продемонстровано відеозапис камер спостереження, на якому зафіксовано, що ОСОБА_3 брала товар з торгових полиць гіпермаркету «Ашан» та клала його до кошику, однак потім відходила до торгівельних рядів із алкогольними напоями, де не було відвідувачів та працівників гіпермаркету, та перекладала товар з кошику до своєї жіночої сумки. Після чого ОСОБА_3 перед виходом на каси ще придбала товар та поклала його у кошик, а потім сплатила за нього на касі. При цьому товар, який знаходився у її жіночій сумці, на касову стрічку не викладала та винесла його за межі торгівельного залу, де була зупинена працівниками магазину.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Як позначив Європейський суд з прав людини по справі «Капо проти Бельгії», в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світі пункту 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист з прав людини і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_3 крадіжки чужого майна прокурором було надано протокол огляду місця події від 01.04.2015 року, згідно якого місцем огляду є кімната № 39 приміщення Гіпермаркету «Ашан», де на столі знаходяться банка металева «Сливки», упаковка станків для гоління BIG (в упаковці три станка), лак для нігтів REFLEX, тіні для очей INGRID 4 YOUБ, цукерки SNICKERS, філе форелі 180 гр., яйця шоколадні 4 шт.
Однак, зазначений протокол не підтверджує факту вилучення саме цього переліку товару із сумки ОСОБА_3 , а зазначає лише про те, що певний товар перебуває на столі у кімнаті ТОВ «Гіпермаркет Ашан Україна». При цьому як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 він не був присутній у якості понятого під час огляду місця вчинення злочину, 01.04.2015 року він працював охоронцем у гіпермаркеті. Приблизно о 16 годині його покликали до кімнати № 39 та попросили підписати якісь документи. Однак, що це за документи, він не знає. На той момент у кімнаті сиділа ОСОБА_3 , а на столі лежали товари, однак, що саме, він не знає.
Згідно продемонстрованого у судовому засіданні відеозапису камер спостереження, після того, як ОСОБА_3 охоронці гіпермаркету запросили до кімнати, вона добровільно виклала зі своєї жіночої сумки певний товар, який у подальшому був поміщений у поліетиленовий пакет без будь-якого опису та опечатування та винесений за межі даної кімнати охоронцями магазину. При цьому ані працівників міліції, ані понятих під час огляду особистих речей ОСОБА_3 не було, ніякі процесуальні документи з метою фіксування факту вилучення та огляду особистих речей ОСОБА_3 на предмет виявлення неоплаченого товару, не складались.
В той же час згідно ст.. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
Як вбачається із відеозапису камер спостереження «Гіпермаркету Ашан» працівники Жовтневого РВ ЗМУ УМВС України прибули до гіпермаркету через 30-40 хвилин після того, як ОСОБА_3 із сумки виклала певний товар. До цього часу цей товар декілька разів залишав приміщення кімнати та перебував у володіння охоронців гіпермаркету, що свідчить про втручання сторонніх осіб до проведення слідчих дій у порушення вимог КПК України, та ставить під сумнів ідентичність товару, які винесла ОСОБА_3 з приміщення торгівельної зали та товару, який у подальшому був виявлений працівниками Жовтневого РВ ЗМУ УМВС України у кімнаті гіпермаркету. При цьому під час проведення огляду місця вчинення злочину працівниками Жовтневого РВ ЗМУ УМВС України, а саме: кімнати № 39 не були залучені поняті для участі у вказаній слідчій дії, не була залучена ОСОБА_3 , яка була присутня у кімнаті, однак її права та обов`язки у разі участі під час даної слідчої дії роз`яснені не були.
Крім того, згідно відеозапису камер спостереження слідчим Жовтневого РВ ЗМУ УМВС України взагалі не проводився огляд предметів із описуванням їх характеристик та індивідуально визначених ознак, їх опечатування та переданням на відповідальне зберігання відповідальній особі. Працівники міліції обмежились лише переліком товарів, які знаходились на столі, після чого поклали їх до пакету без опечатування та скріплення підписами учасників даної процесуальної дії у передбаченому законом порядку.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Як встановлено у судовому засіданні, огляд місця події від 01.04.2015 року було проведено слідчим із порушеннями норм діючого КПК в частині незалучення понятих до початку вчинення даної процесуальної дії, не роз`яснення їх прав як учасників слідчої дії, не залучення обвинуваченої ОСОБА_3 та нероз`яснення її процесуальних прав, при тому, що вона фактично була присутня під час огляду місця події та робила свої зауваження та давала пояснення.
Таким чином, оцінюючи зазначений доказ на підтвердження провини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину суд приходить до висновку про те, що протокол огляду місця події є недопустимим доказом по справі, тому він відкидається судом.
Під час судового розгляду справи строною обвинувачення було надано суду для огляду речові докази. Під час огляду було встановлено, що у полієтиленовому пакеті, який скріплено паперовою склейкою із підписом слідчого, печаткою Жовтневого РВЗМУ УМВС України у Запорізькій області та написом «Товар вилучений у ОСОБА_3 », знаходяться тіні Ingrid, лак для нігтів Reflex, упаковка бритв у кількості 5 шт. Оцінюючі зазначені докази на предмет належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що речові докази були вилучені та зберігалися до моменту розгляду справи судом із порушеннями вимог ст.. 100 КПК України, а саме: в частині того, що речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються у протоколі огляду. Як встановлено у судовому засіданні, надані суду речові докази не описувались та не упаковувалися належним чином, що зафіксовано на відеозапису камер спостереження, та підтвердженно під час візуального огляду зазначених речових доказів у залі суду, тому на теперішній час неможливо зробити однозначний висновок щодо ідентичності товару, який знаходився у кімнаті гіпермаркету «Ашан» 01.04.2015 року під час затримання ОСОБА_3 та товару, який наданий суду. З цих підставі суд вважає, що вказані речові докази є недопустимими та не можуть бути взяті судом на підтвердження провини ОСОБА_3 .
При цьому, суд також відкидає як належний доказ довідку про те, що решта товару, який було вилучено у ОСОБА_3 та перебувало на відповідальному зберіганні у ТОВ «Ашан», було знищено через його утилізацію,оскільки органом досудового слідства та прокурором не було надано суду належно оформлених доказів (акту про утилізацію), що унеможливлює перевірити достовірність знищення саме того товару, який було визнано речовим доказом.
Дослідивши у судовому засіданні довідку рахунок про шкоду за фактом крадіжки із гіпермаркету «Ашан» від 01.04.2015 року, суд виходить з того, що зазначена довідка містить перелік товару та його вартість. При цьому зі змісту зазначеної довідки не вбачається, які індивідуальні ознаки має перелічений товар (точне найменування, торгову марку та таке інше), кількість товару зазначена із виправленнями, довідка не має вихідного номеру та печатки установи. Крім того, у вказаному доказі відсутнє будь-яке посилання на те, що зазначений товар був викрадений ОСОБА_3 , чи зазначена довідка надавалась на вимогу слідчого у рамках кримінального провадження, внесеного до реєстру за відповідним номером.
Таким чином, аналізуючи усі надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вилучення у ОСОБА_3 усього зазначеного в обвинувальному акті переліку товарів, які вона винесла повз касу гіпермаркету «Ашан». При цьому запис камер відеоспостереження про те, що ОСОБА_3 складає до своєї жіночої сумки певний товар, виходить повз каси магазину, не сплативши за цей товар, а потім, перебуваючи у кімнаті, викладає зазначений товар із сумки на стіл, не може бути беззаперечним доказом її винуватості у крадіжці товару на суму 298,18 грн., оскільки на відеозаписі не відображено, який саме товар знаходився у сумці ОСОБА_3 , після викладення на стіл товар було переміщено до іншого приміщення гіпермаркету охоронцями магазину до проведення будь-яких процесуальних дій слідчим, а потім знову повернуто до кімнати, що ставить під сумнів кількість та ідентичність товару, який знаходився у сумці ОСОБА_3 . Свідок ОСОБА_7 оператор камер спостереження, а також інші свідки, допитані у судовому засіданні, не змогли назвати точний перелік та кількість товару, оскільки не мали фізичної можливості спостерігати за вилученням, описом та оглядом цього товару. Інших доказів стороною обвинувачення не надано.
Отже, суд приходить до висновку про те, що прокурором та слідчим встановлено факт таємного викрадення чужого майна ОСОБА_3 , але не доведено вид та розмір шкоди, заподіяний внаслідок вчинення зазначених незаконних дій, які підлягають обов`язковому доказуванню під час судового розгляду справи злочинів із матеріальним складом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Суд, оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі «Вєренцов проти України»).
За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченої ОСОБА_3 до злочину, в якому вона обвинувачується, та аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до переконання про недоведеність причетності обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у зв`язку з недоведеністю участі її у вчиненні кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , суд приходить до переконання, що її необхідно визнати невинуватою та виправдати у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 373 КПК України, суд-
ОСОБА_3 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення
-тіні Ingrid, лак для нігтів Reflex, упаковка бритв у кількості 5 шт.- повернути за належністю ТОВ «Ашан»;
- ДВД-диск зберігати в матеріалах справи.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається виправданій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву

Суддя: ОСОБА_1