Справа №11-475/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Ященка В.А.,

суддів Олійника В.Б., Матуса В.В.,

з участю прокурора Ворфоломеєвої Н.П.,

захисника ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 15 липня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 Німеччина, мешканець АДРЕСА_1, раніше не судимий,

засуджений: ст. 190 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

ст. ст. 15 ч. 2, 190 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

ст. 364 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю арбітражного керуючого та обіймати посади, повязані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій на строк 2 роки;

ст. ст. 27 ч. 4; 15 ч. 2; 369 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України, ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено до відбуття покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю арбітражного керуючого та обіймати посади, повязані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій на строк 2 роки;

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 засуджено за вчинення наступного.

ОСОБА_3, будучи арбітражним керуючим, був призначений ліквідатором ТОВ „Сумимед і, відповідно до Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом з 3 березня 2008 року, став виконувати функції з управління та розпорядження майном ТОВ „Сумимед та здійснювати керівництво товариством.

За вказаних обставин ОСОБА_3 набув функцій службової особи.

Постановою судді господарського суду Сумської області, від 3 березня 2008 року, ТОВ „Сумимед визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру вказаного підприємства.

ОСОБА_3, проаналізувавши фінансову, господарську та інвестиційну діяльність ТОВ „Сумимед, провівши інвентаризацію його майна. встановив, що майна та майнових прав підприємство не має.

Оскільки оплата послуг та відшкодування витрат ліквідатора, у звязку з виконанням ним обовязків по ліквідації, здійснюється за рахунок коштів одержаних від продажу майна боржника, ОСОБА_3, знаючи, що ТОВ „Сумимед фактично не веде господарську діяльність і не має майна для реалізації, у звязку з чим не зможе сплатити йому заробітну плату, як ліквідатору, вирішив заволодіти грошовими коштами засновника ТОВ „Сумимед ОСОБА_4, в сумі 5000 грн., шляхом обману.

З метою реалізації свого наміру, ОСОБА_3 у не встановлений у ході слідства час, у червні 2008 року приїхав до офісу ТОВ «Сумимед», що розташоване у м. Суми, вул. Ковпака, 4, де зустрівся з ОСОБА_4

Під час зустрічі ОСОБА_3, будучи відповідно до постанови судді господарського суду Сумської області, від 03.03.2008 р., призначеним ліквідатором боржника ТОВ «Сумимед», являючись службовою особою, зловживаючи службовим становищем використовуючи авторитет та фактичні можливості займаної посади, діючи всупереч встановленого Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядку діяльності арбітражних керуючих (ліквідаторів), а також інтересам служби покладених чинним законодавством обовязків по дотриманню прав та охоронюваних законом інтересів громадян, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи необізнаність ОСОБА_4 з правових питань, у тому числі щодо проведення ліквідаційної процедури, повідомив останньому не правдиві відомості про те, що у звязку з наявністю у ТОВ «Сумимед» заборгованості перед кредиторами, у тому числі перед основним кредитором філією «Відділення Промінвестбанку в м. Охтирка Сумської області», він буде вимушений направити до прокуратури лист про проведення додаткової перевірки ТОВ «Сумимед» щодо несплати кредиту у сумі 529 тис. 979 грн. 45 коп. отриманому у зазначеній банківській установі.

Крім того, ОСОБА_3, вводячи в оману ОСОБА_4, повідомив останньому, що не проводити додаткову перевірку ТОВ «Сумимед» щодо несплати кредиту, отриманому у філії «Відділення Промінвестбанку в м. Охтирка Сумської області», не можливо, так як органи прокуратури у такому разі не дозволять завершити ліквідаційну процедуру, а також, що у разі направлення такого листа органи прокуратури можуть прийняти рішення щодо порушення стосовно ОСОБА_4 кримінальної справи за фактом вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 218, 219, 222 КК України, тобто фіктивне банкрутство, доведення до банкрутства та шахрайство з фінансовими ресурсами.

Крім того, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_4, що у звязку з непогашенням вимог кредиторів, до ТОВ «Сумимед» має претензії також і податкова інспекція, яка буде вимагати погашення наявної заборгованості.

Таким чином ОСОБА_5 вказав ОСОБА_4, що проведення ліквідаційної процедури ускладнюється, і господарський суд Сумської області може не затвердити складений ОСОБА_3 ліквідаційний баланс ТОВ «Сумимед», в результаті чого особисто до ОСОБА_4, як засновника та колишнього директора зазначеного товариства, з боку кредиторів будуть заявлятись вимоги матеріального характеру.

У той же час, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» справи про банкрутство підвідомчі господарським судам і розглядаються ними за місцем знаходження боржника. Право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор. За цим Законом органи прокуратури не мають ніякого відношення до розгляду справ про банкрутство, та в даному випадку жодним чином не можуть впливати на проведення ліквідаційної процедури підприємства, а також затвердження або не затвердження ліквідаційного балансу.

Також, згідно ст. 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси, відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі продажу, копії договорів купівлі продажу та акти приймання передачі майна, реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів, документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Враховуючи, що звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ «Сумимед» надійшли до господарського суду Сумської області тільки 23.01.2009 р., то суддя, у провадженні якого знаходилась справа про банкрутство даного підприємства, до вказаного часу жодним чином не міг вплинути на ліквідаційну процедуру та прийняти рішення щодо затвердження або не затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ «Сумимед».

Отже, за таких обставин повідомлені ОСОБА_3 відомості ОСОБА_4 є неправдивими, так як вони повністю не відповідають дійсності.

У подальшому, ОСОБА_3 доводячи до кінця свій злочинний намір, спрямований на заволодіння шляхом обману належними ОСОБА_4 5000 грн., спонукав ОСОБА_4 та створив умови до виникнення у останнього переконливості у потребі та обовязковості надавання через ОСОБА_3 хабара у розмірі 5000 грн. працівникам ДПІ в м. Суми, прокуратури та господарського суду Сумської області, тобто підбурив ОСОБА_4 до давання хабара працівникам зазначених державних органів.

Крім того, ОСОБА_3 повідомив, що у разі надання йому 5000 грн. він зможе не направити до прокуратури лист про проведення додаткової перевірки ТОВ «Сумимед» щодо несплати кредиту у сумі 529 тис. 979 грн. 45 коп. отриманому у філії «Відділення Промінвестбанку в м. Охтирка Сумської області», який є кредитором підприємства.

У той же час ОСОБА_3 під вказаним приводом мав намір привласнити належні ОСОБА_4 5000 грн., і нікому їх не передавати.

Зазначені незаконні вимоги ОСОБА_3 предявляв до ОСОБА_4 у період з червня 2008 року по 8 січня 2009 року, неодноразово з ним зустрічаючись та телефонуючи останньому на мобільний телефон.

ОСОБА_4, будучи переконаний у правдивості слів ОСОБА_3 та наявності у нього, як ліквідатора ТОВ «Сумимед», можливостей за допомогою переданих 5000 грн. вирішити у ДПІ в м. Суми, прокуратурі та господарському суді Сумської області на його користь питання про швидке завершення ліквідаційної процедури ТОВ «Сумимед», з метою уникнення більш негативних наслідків, погодився на пропозицію ОСОБА_3 про передачу останньому 5000 грн., домовившись, що грошові кошти йому буде передавати частинами.

За попередньою домовленістю 12.01.2009 р. близько 12 год. ОСОБА_4, знаходячись біля салону краси «Долорес», що розташований у м. Суми, пр - т Шевченка, 19, надав ОСОБА_3 для подальшої передачі вказаним державним органам у якості хабара грошові кошти у сумі 1000 гривень, необхідні для вирішення останнім питання щодо завершення ліквідаційної процедури ТОВ «Сумимед». Проте обіцяних за грошові кошти дій ОСОБА_3 не виконував і не збирався виконувати, а отримані шахрайським шляхом від ОСОБА_4 грошові кошти привласнив.

Аналогічним чином 16.01.2009 р. об 11 год. 10 хв. ОСОБА_4, знаходячись біля салону краси «Долорес», що розташований у м. Суми, прос. Шевченка, 19, надав ОСОБА_3 ще 1000 гривень у якості хабара для державних органів щодо вирішення останнім у ДПІ в м. Суми, прокуратурі та господарському суду Сумської області питання про те, щоб ліквідаційна процедура ТОВ «Сумимед» закінчилася у найкоротший термін, без проведення додаткових перевірок та негативних наслідків. Проте обіцяних за грошові кошти дій ОСОБА_3 не виконував і не збирався виконувати, а отримані шахрайським шляхом від ОСОБА_4 грошові кошти привласнив.

Таким чином, ОСОБА_3, будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем всупереч інтересам служби, діючи умисно з корисливих мотивів, вводячи в оману ОСОБА_4, заволодів належними останньому 2000 грн.

У подальшому, у звязку з тим, що ОСОБА_4 звернувся до УДСБЕЗ УМВС України в Сумській області з заявою щодо вимагання від нього ліквідатором ТОВ «Сумимед» ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 5000 грн., через що 16.01.2009 р. останній був затриманий під час одержання грошових коштів від ОСОБА_4, у звязку з чим ОСОБА_3 не одержав від ОСОБА_4 кошти у сумі 3000 грн. з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними діями, які виразилися у зловживанні службовим становищем всупереч інтересам служби, використанні можливостей ліквідатора ТОВ «Сумимед», заволодінні шляхом обману належними ОСОБА_4 2000 грн., замаху на заволодіння шляхом обману належними ОСОБА_4 3000 грн., підбуренні останнього до замаху на давання хабара у сумі 5000 грн., ОСОБА_3 завдав істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам у вигляді підриву авторитету державного органу Державного департаменту з питань банкрутства, створивши у сторонніх осіб уявлення, що службові особи, які мають видану зазначеним департаментом відповідну ліцензію та призначені судом ліквідаторами, не спроможні гідно та сумлінно виконувати свої обовязки, що норми чинного законодавства не мають для них законної сили і можуть не виконуватися.

На вирок суду надійшли апеляції від засудженого ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції.

Засуджений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_4 в своїх апеляціях просять змінити вирок і помякшити призначене ОСОБА_3 покарання, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 щиро розкаявся в вчиненому, повністю відшкодував завдані збитки.

Прокурор в своїй апеляції ставить питання про скасування вироку в частині призначеного ОСОБА_3 покарання, мотивуючи свої вимоги тим, що призначене ОСОБА_3 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та особі ОСОБА_3 внаслідок його мякості.

При цьому прокурор просить постановити вирок в частині призначення ОСОБА_3 покарання, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ст. 190 ч. 1 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ст. 15 ч. 2, 190 ч. 1 КК України у виді обмеження волі 1 рік 6 місяців, за ст. 364 ч. 1 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, повязані з організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функціями і повязаними з організацією ліквідації підприємств всіх форм власності та посаду арбітражного керуючого, строком на 2 роки 6 місяців, за ст. ст. 27 ч. 4, 15 ч. 2, 369 ч. 1 КК України у виді обмеження волі на строк 4 роки.

Заслухавши доповідь судді щодо суті вироку та поданих апеляцій, заслухавши думку прокурора про підтримку своєї апеляції та заперечення апеляцій засудженого та потерпілого, думку захисника та пояснення засудженого про підтримку апеляції засудженого та потерпілого і заперечення апеляції прокурора, колегія суддів дослідивши матеріали справи та, піддавши аналізу доводи апеляцій. колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають.

Суд, піддавши аналізу досліджені по справі докази, на законних підставах дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 та вірно кваліфікував його дії за ст. ст. 190 ч. 1; 15 ч. 2, 190 ч. 1; 364 ч. 1; 27 ч. 4, 15 ч. 2, 369 ч. 1 КК України. Вказані висновки суду не оспорюються в апеляціях як засудженого ОСОБА_3 і потерпілого ОСОБА_4 так і прокурора.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_3, суд на підставі ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Призначене покарання у виді обмеження волі колегія суддів знаходить таким, що є достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав як для його помякшення, так і для його збільшення, колегія суддів не знаходить.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для зміни та скасування вироку, а відповідно, і для задоволення апеляцій.

Керуючись ст. ст. 366; 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 15 липня 2010 року, відносно ОСОБА_3, залишити без зміни, а апеляції засудженого ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, без задоволення.

СУДДІ:

В.А. ОСОБА_7 ОСОБА_8 Матус