Справа№751/9894/15-к
Провадження №1-в/751/550/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

за участю представника ЧВК 44 ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в залі суду під час відеоконференцзв`язку з приміщенням Чернігівської виправної колонії № 44 провадження за клопотанням засудженої ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_5 , в якому вона просить застосувати відносно неї Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.

В судовому засіданні засуджена підтримала клопотання та просила застосувати відносно неї Закон України «Про амністію у 2014 році».

Представник ЧВК-44 в судовому засіданні вважала, що підстав для застосування відносно засудженої Закону України «Про амністію у 2014 році» немає, оскільки засуджена просить застосувати амністію до частини невідбутого покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30.08.2012 року, по якому вона була звільнена умовно-достроково. ОСОБА_5 після підписання акту амністії до суду з заявою про застосування амністії не зверталася, покарання у вигляді позбавлення волі не відбувала.

Прокурор вважала, що клопотання не підлягає задоволенню, засуджена не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2014 році», тому що засуджена була звільнена умовно-достроково, покарання у вигляді позбавлення волі на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» не відбувала.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали даного провадження, матеріали особової справи засудженої, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За вироком Облонського районного суду м. Києва 13.08.2015 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України ОСОБА_5 приєднано невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30.08.2012 року та остаточно призначено покарання у вигляді одного року п`яти місяців позбавлення волі.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» (станом на 19.04.2014 року) не відбувала покарання у вигляді позбавлення волі, тому що була звільнена умовно-достроково за ухвалою Уманського міського суду Черкаської області від 03.04.2014 року. Після умовно-дострокового звільнення до суду із заявою про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» засуджена не зверталася, а лише після засудження звернулась до суду із заявою про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2014 році» до частини призначеного покарання. Але Законом України «Про амністію у 2014 році» не передбачено звільнення особи від покарання в разі вчинення нею нового злочину після набрання вироком законної сили за покарання, вчинене після набрання чинності Закону України «Про амністію».

Отже, відсутні підстави для застосування відносно засудженої ОСОБА_5 Закону України «Про амністію в 2014 році» до частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року.

Керуючись ст.ст. 318-380, 395, 537, 539 КПК України, ст.ст. 85-86 КК України, Законом України «Про амністію у 2014 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні» суд

Ухвалив:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.

Ухвала суду протягом семи діб з дня її оголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1