Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-464/2010 р. Головуючий у 1-й інстанції
Категорія ч..2 ст.186 КК України Доповідач Ришкова Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2010 року квітня місяця «27» дня.

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого Годуна В.А.

суддів Ришкової Н.М., Гемми Ю.М.,

за участю прокурора Чепуріної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від 24 лютого 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого за. адресою: АДРЕСА_1,не судимого,

засуджено з призначенням покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Міра запобіжного заходу залишена без змін - тримання під вартою, з 15.12.2009 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь:

- ОСОБА_3 - 700 грн.;

- ОСОБА_4 - 535 грн.;

- ОСОБА_5 700 грн.

Вирішено питання про речові докази.

ОСОБА_2 визнано винним і засуджено за те, що він 09.10.2009 року, близько 21.00 години, біля підїзду №5 буд.9 по вул.Патона у м.Херсоні, відкрито, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, наніс удар в область потилиці ОСОБА_3В , спричинивши біль, та заволодів мобільним телефоном «Нокіа 1208» останнього, вартістю 330 грн. та грошима у сумі 700 грн., чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 1000 грн.

Також, 06.11.2009 року близько 19.30 годин ОСОБА_2, біля буд.34 по вул.Дорофеева в м.Херсоні, повторно, відкрито, шляхом ривку жіночої сумки, заволодів майном ОСОБА_6, а саме: сумкою, мобільним телефоном «Самсунг Х520» вартістю 300 грн., СІМ картою МТС вартістю 25 грн., на рахунку якої було 40 грн., картою пам'яті на 2 ГБ вартістю 100 грн., гаманцем вартістю 50 грн,, в якому були гроші у сумі 20 грн., чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 535 грн.

Крім того, 25.11.2009 року, близько 20.45 годин, біля під'їзду №1 буд.3 по вул.Шенгелія в м.Херсоні, ОСОБА_7 повторно, відкрито, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров'я у вигляді утримання за тулуб ОСОБА_5, заволодів її сумкою, в якій знаходилися мобільний телефон «Нокіа 2125» вартістю 250 грн., мобільний телефон «Сіменс А65» вартістю 250 грн., паспорт та пенсійне посвідчення на її ім'я та грошима в сумі 200 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 700 грн.

В апеляції засуджений, не оспорюючи факти вчинення ним злочинів, просить врахувати його щиросердне каяття та призначити більш мяке покарання, ніж передбачене відповідною статтею Кримінального кодексу України, застосувавши ст.69 вказаного кодексу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Херсонської області, міркування прокурора, який вважає апеляційні вимоги засудженого безпідставними , перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до слідуючого.

Із матеріалів кримінальної справи вбачається , що під час розгляду справи суд відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази , оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорювалися, у тому числі й підсудним ОСОБА_2, який повністю визнавав себе винним.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.2 ст. 186 КК України є правильною і ніким не оспорюється.

Як розяснено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 „Про практику призначення судами кримінального покарання (зі змінами , внесеними постановою від 10 грудня 204 року №18) згідно зі ст. 69 КК призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце лише за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.

Під час розгляду справи достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_2 ст. 69 КК України судом не встановлено і в апеляції засудженим не наведено. При призначенні ОСОБА_2 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, а також усі обставини справи, в тому числі й ті, що помякшують його покарання, на які є посилання в апеляції, та призначив засудженому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України. Тому підстав для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_2 колегія суддів не вбачає.

Призначивши засудженому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, суд не уточнив відповідно до вимог ч.1 ст.63 КК України, що дане покарання полягає в поміщенні засудженого до кримінально - виконавчої установи закритого типу.За таких обставин вирок щодо ОСОБА_2А.в частині уточнення типу кримінально-виконавчої установи підлягає уточненню судом першої інстанції в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України.

Будь-яких даних про порушення органами досудового слідства чи судом норм кримінального або кримінально - процесуального закону, які давали б підставу для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено .

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України , колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від 24 лютого 2010 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Головуючий :

Судді: