Справа № 209/3428/15-к
Провадження № 1-кп/209/49/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участі: - секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника обвинуваченої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/3428/15-к (пр. № 1-кп/209/49/16), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001863 від 19.09.2014 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Маневичі, Маневицького району, Волинської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, заміжньої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-
обвинуваченої у вчинені злочину передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
15.05.2014 року, приблизно о 07.00 год. ОСОБА_6 , знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_2 , на грунті раніше виниклих неприязних відносин, навмисно завдала три удари в область стегна та тягала за волосся ОСОБА_4 , причинивши при цьому останній тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові, лівого кульшового суглобу, лівої кисті, які відповідно до висновку експерта №1330-Е від 03.12.2014 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала, заперечила проти поданого цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, надала суду показання, згідно яких пояснила, що вона має доньку ОСОБА_8 яка в 2012 році розлучилася зі своїм чоловіком ОСОБА_9 . З того часу між ними виникають конфлікти з приводу небажання останнього виїхати з квартири яка належить на праві власності її дочці і в яку остання зареєструвала ОСОБА_9 як свого чоловіка в період їх сімейного життя. 14.05.2014 року її донька винесла речі свого колишнього чоловіка з квартири та заварила двері, щоб останній не мав можливості потрапити в неї. Вказані речі донька попросила залишити на зберігання до ранку в її квартирі, так як вона проживає неподалік. Наступного дня, а саме 15.05.2014 року в ранковий час вона направлялася в лікарню до свого чоловіка, та побачила, що в квартирі її доньки відчинене вікно, що її стривожило, оскільки їй було відомо, що двері в квартиру були заварені. У зв`язку з цим вона зателефонувала своїй дочці та попросила її приїхати, щоб перевірити, що там відбувається. Через деякий час під`їхала ОСОБА_10 і вони разом зайшли в під`їзд, рухаючись в напряму до квартири її доньки. Коли вони наблизились до дверей квартири то побачили, що з них виглядає ОСОБА_11 , який почав висловлюватися в їх адресу нецензурною лайкою. Розуміючи його агресивний настрій, вони почали втікати, але останній почав за ними бігти, хватаючи ОСОБА_10 за спину. Злякавшись, що він їх наздожене, в цілях самозахисту, її донька витягла зі своєї сумочки флакон з дезодорантом та шляхом розпилення речовини яка знаходилася в ньому, бризнула йому її в обличчя. У зв`язку з вказаними діями ОСОБА_11 зупинився, щоб витерти обличчя від дезодоранту. Завдяки тому, що останній не в змозі був за ними гнатися, вони мали можливість від нього втекти. Вибігши на подвір`я, вони відразу викликали міліцію, щоб вона з усім розібралася та присіли на лавку, що знаходилась біля під`їзду, в якому розташована квартира її доньки, чекати їх приїзду. Поки вони чекали міліцію,приїхала сестра ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , яка відразу зайшла до під`їзду та піднялася у квартиру до свого брата. Через деякий час ОСОБА_11 разом зі своєю сестрою вийшли з під`їзду і направилися в їх сторону. Побачивши їх похмурі та збентежені обличчя вони вирішили тікати, однак втекти їм не вдалося, оскільки ОСОБА_11 схопив ОСОБА_10 за волосся, а його сестра ОСОБА_13 почала наносити їй удари по тілу. Побачивши, що її доньку б`ють, вона почала звати на допомогу. Однак допомогти було нікому, у зв`язку з чим їй довелося допомагати своїй дочці власними зусиллями, відтягуючи сестру ОСОБА_14 за руки. Відтягнувши ОСОБА_13 вона почала її утримувати, щоб та не мала можливості допомагати своєму брату, наносити удари її дочці. Згодом вона її відпустила, але остання не заспокоїлася та почала лізти в сумочку доньки, яка знаходилася у неї на руці, витягнувши звідти флакон з дезодорантом, та викинувши його у невідомому напрямку. Також ОСОБА_13 забрала в неї гаманець, в якому були грошові кошти, кредитна картка та картка з виплати пенсії. Побачивши, що остання відібрала в неї гаманця, вона схопила її за руки, і просила віддати їй його, але ОСОБА_13 не реагувала на її прохання. Стоячи та тримаючи останню за руки, вона вирішила озирнутися в бік де стояли її донька ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , щоб подивитись, що там відбувається. В цей час ОСОБА_13 увернулася та вирвалася з її рук, і почала кричати ОСОБА_11 : «побігли звідси». Коли вони почали втікати вона намагалася вихопити у останньої гаманець, однак безрезультатно, оскільки вони забігли в під`їзд, а вона побачила, що її донька лежить бліда на землі. В цей час на місце де все це відбувалося, приїхав знайомий доньки, якого звали ОСОБА_15 , і вони разом підійшли до ОСОБА_10 , яка погано себе почувала. В подальшому у зв`язку з поганим самопочуттям ОСОБА_15 викликав швидку і міліцію. Через деякий час приїхала, швидка і надала допомогу ОСОБА_10 , а потім приїхала міліція і оглянула місце пригоди. В подальшому всі поїхали у відділок міліції. Крім того доповнюючи свої покази, пояснила, що волосся вона ОСОБА_12 не виривала, хто це їй зробив, вона уяви не має, вона лише захищалася та тримала її за руки, щоб та не чіпала її доньку. Проти цивільного позову заперечує у повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 15.05.2014 року приблизно о 06.40 годині їй на мобільний телефон зателефонувала її мати яка наказала їй терміново поїхати до брата на квартиру де він мешкає, тому що його колишня дружина ОСОБА_8 та теща ОСОБА_16 бризнули йому в обличчя газовим балончиком. Приблизно через 10 хвилин вона добралась до місця мешкання свого брата і побачила, що у дворі за столом на лавці сидять його колишня дружина і теща. Вона відразу піднялася в квартиру де мешкає її брат і побачила, що він тримає мокру хустку на обличчі. Брат пояснив їй, що ОСОБА_10 яка є його колишньою дружиною та її мати ОСОБА_17 бризнули йому в обличчя з газового балончика і втекли. Оглянувши квартиру де мешкає її брат вона побачила, що в ній залишилися лише меблі, а всі речі брата, навіть їжа, були вивезені з квартири. На вказані обставини брат пояснив їй, що його колишня дружина і теща його обікрали і заварили двері, щоб він не міг потрапити в квартиру, тому йому довелося викликати людей, щоб вирізали заварені двері. Побачивши все це, вона зателефонувала своїй подрузі ОСОБА_18 , щоб та приїхала до буд. АДРЕСА_2 , де мешкає її брат так як його обікрали та бризнули в обличчя з газового балончика і вона не знає, що їй робити. Мітюхіна пообіцяла негайно приїхати та допомогти їй. Після розмови з подругою, вона вибігла на подвір`я де сиділи ОСОБА_8 та ОСОБА_16 і запита у них: «Навіщо ви це зробили, де речі брата?» Після цього ОСОБА_8 намагалась бризнути їй в обличчя з газового балончика, який знаходився у неї в кармані, але вона відхилилася і та не попала їй в обличчя, а попала на волосся. В цю ж хвилину вони схопили її за волосся і почали тягти в різні сторони. Побачивши, що відбувається прибіг її брат і відтяг свою колишню дружину від неї, але ОСОБА_19 продовжувала виривати їй волосся, похиливши її обличчям до землі та бити ногою по стегну та руці. Від сильного болю вона почала звати на допомогу, але у дворі нікого не було, а брат тримав ОСОБА_10 , щоб та не допомагала своїй матері. В невеликий проміжок часу з`явилась її подруга, яка почала кричати: «Що ви робите? Відпустіть її!», але ОСОБА_19 не реагувала на прохання її подруги та продовжувала тягати за волосся. В цей час вона побачила, як біля них проходить один з батьків її вихованця ОСОБА_20 , а саме його батько - ОСОБА_21 , і почала кричати: « ОСОБА_22 допоможіть!». Побачивши все це, ОСОБА_22 підбіг та почав допомагати їй вирватися, убираючи руки ОСОБА_19 від її голови. Однак та продовжувала тягти її за волосся, але потім все ж таки відпустила. Після того як ОСОБА_19 її відпустила, вона відчула больовий шок та сильне печіння шкіри голови. В цей час її брат намагався звільнитися від своєї колишньої дружини, яка продовжувала його тримати. Після того як він звільнився від неї, вони разом піднялися до брата в квартиру, де вона почала змивати з себе бруд, та викликати швидку та міліцію. Через деякий час приїхала швидка і їй зробили укол заспокійливого. Міліція приїхала коли вона збирала своє волосся на подвір`ї та шукала ковпачок з під газового балончика. В цей час вона побачила як ОСОБА_19 та ОСОБА_23 пішли до магазину АТБ. Коли вони повернулися вона попросила міліціонера оглянути сумочку ОСОБА_19 , щоб виявити у неї газовий балончик. Однак як вияснилося при огляді, вони в АТБ купили дезодорант, і показати його міліції, таким чином вони приховали, що використовували газовий балончик, а нібито це був звичайний дезодорант. В подальшому міліція почала оглядати місце пригоди. Через деякий час всі поїхали у відділок давати свідчення. Наступного дня вона поїхала знімати побої. Лікувалася сама, у лікарні не перебувала.

Цивільний позов просила задовольнити у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що в травні 2014 року близько 06.55 год. він йшов на роботу. Проходячи повз буд. АДРЕСА_2 в якому він проживає у другому під`їзді, побачив сварку, підійшовши ближче він побачив чоловіка та жінку які стояли та силоміць тримали один одного, сварка у них була спокійна, чоловік лише тримав жінку, а вона намагалась тримаючи його за футболку, тягти в різні боки. Потім озирнувшись в ліву сторону він побачив біля першого під`їзду цього ж будинку, дві незнайомих йому жінки які тягали одна одну за волосся. ОСОБА_12 його впізнала та почала просити його про допомогу, оскільки вона не могла впоратися сама, так як інша жінка була значно вищою за неї, і тримала її за волосся обличчям вниз, наклонивши їй голову до землі, тягаючи її як ганчірку по підлозі. Зрозумівши, що це вихователька його сина, він почав їх розбороняти. Однак це було важко зробити, оскільки жінки були в дуже емоційному стані та міцно тримали одна одну. Потім він почув, що хтось кричить: «Викличте міліцію» це був жіночий голос, але хто саме кричав він не бачив. Далі намагаючись розборонити жінок він сказав: «Стояти міліція!», і лише тоді жінки відпустили одна одну. Після того як він їх розборонив, він побачив пучки вирваного білого волосся, що лежали на землі. Вважає, що це волосся належить ОСОБА_12 , оскільки бачив, що в неї на голові воно вирване. В момент вищевказаних обставин, газового балончика не бачив, будь-якого специфічного запаху не відчував. Після того як сварка скінчилася, він зрозумів, що спізнюється на автобус і направився в бік зупинки. В той же час також пішли з місця події в сторону АТБ дві жінки, а саме: літня жінка яка тягала за волосся потерпілу та молода жінка яка тримала чоловіка. ОСОБА_12 направилася в сторону під`їзду вищевказаного будинку.

Свідок ОСОБА_25 суду показав, що в травні 2014 року до нього звернувся ОСОБА_9 та просив його, щоб він допоміг відчинити йому двері, оскільки вони були заварені. Погодившись допомогти ОСОБА_11 , вони викликали міліцію і відчинили двері. Зайшовши до квартири вони побачили, що всі речі ОСОБА_11 були вивезені з квартири. Оскільки ОСОБА_11 вже потрапив у свою квартиру і не потребував його допомоги, то він повернувся до своєї квартири, так як йому необхідно було їхати в місто. Наступного дня, приблизно о 7 годині ранку він зайшов до ОСОБА_9 , щоб дати йому поїсти, оскільки з його квартири була вивезена навіть їжа. Перебуваючи у зазначеній квартирі, він почув в коридорі жіночі голоси, виглянувши в коридор він побачив двох жінок, які як потім з`ясувалося, були колишньою дружиною та тещею ОСОБА_11 . Через невеликий проміжок часу до них вийшов ОСОБА_11 , в цей час одна з жінок, а саме його колишня дружина, розпилила з балончика йому в обличчя якимось їдким газом. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_11 схопився за обличчя та побіг до ванної кімнати, а жінки в цей час почали втікати. Вийшовши з ванної кімнати у ОСОБА_11 були червоні очі і відчувався запах газу. Оскільки йому необхідно було їхати до міста, то він повернувся до своєї квартири. Перед тим як вийти на вулицю він вирішив вийти на балкон покурити. Квартира у нього розташована на першому поверсі, балкон у нього виходить на вулицю з якого видно під`їзд. В цей час коли він курив, він побачив, що з під`їзду вийшла незнайома йому жінка, яка як потім з`ясувалося є рідною сестрою ОСОБА_14 . Вийшовши на вулицю, ОСОБА_13 підійшла до двох жінок, які сиділи на лавочці біля під`їзду , і запитала у них: «Навіщо вони це зробили?». На вимогу ОСОБА_13 відповісти на запитання, жінки почали кричати, а потім молода жінка витягла з свого карману предмет, схожий на балончик і намагалась розпилити речовину, яка знаходилась в ньому в обличчя ОСОБА_13 , однак остання ухилилася і рідина попала їй на голову. Після цього, жінки почали тягати її за волосся і намагатися повалити її на землю, наносячи їй удари. Побачивши, що відбувається ОСОБА_9 схопив свою колишню дружину, щоб та не чіпала його сестру і відтяг її в іншу сторону, неподалік. В цей час, обвинувачена продовжувала тягати ОСОБА_12 за волосся, перетягуючи її від сходинок біля під`їзду в інший бік, ближче до насипу з піском, а колишня дружина ОСОБА_11 , міцно його схопила і тримала, щоб той не мав змоги допомогти ОСОБА_13 . Спостерігаючи за тим, що відбувається, він помітив у руках обвинуваченої волосся ОСОБА_13 , яке вона згодом кинула на землю, продовжуючи наносити їй удари. Побачивши зазначені обставини він хотів вийти і допомогти їх роз`єднати, однак був у спідній білизні і розумів, що поки він одягнеться, уже все скінчиться, тому лишився стояти на балконі. В цей період часу, поки обвинувачена тягала за волосся ОСОБА_13 , він помітив, що біля будинку «Тканини», стояла незнайома йому жінка і голосно кричала: «Що ви робите, схаменіться!, Зараз викличу міліцію!», однак на її прохання ніхто не реагував. В цей момент до жінок, підійшов незнайомий йому чоловік, який як він зрозумів був знайомий ОСОБА_12 , який і допоміг їй звільнитися від обвинуваченої. В подальшому ОСОБА_13 забігла в під`їзд і піднялася у квартиру ОСОБА_11 . Побачивши, що все скінчилося, колишня дружина ОСОБА_11 , відпустила його, і він також зайшов у під`їзд. Так як йому вже час був їхати до міста, він одягнувся і вийшов на вулицю, направившись на зупинку громадського транспорту. В цей час обвинувачена та її донька сиділи на лавці біля під`їзду.

Свідок ОСОБА_26 суду показав, що 14 травня 2014 року він прийшов з роботи додому за адресою своєї реєстрації та мешкання, а саме: АДРЕСА_3 , однак потрапити у квартиру не мав можливості оскільки двері були заварені. Він викликав міліцію, і лише згодом відчинивши двері він зміг зайти до квартири. Зайшовши в неї він побачив, що всі його речі відсутні і тому він знову викликав міліцію і написав заяву, про те що у його квартирі відбувся грабіж. 15 травня 2014 року близько 6 години ранку до нього у квартиру прийшли його колишня дружина ОСОБА_8 та теща ОСОБА_16 , між ними виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_8 бризнула йому в обличчя газовим балончиком, після чого вони швидко втекли на вулицю. У зв`язку з виниклими обставинами він зателефонував у міліцію. Близько 7 години ранку, того ж дня, до нього приїхала його сестра ОСОБА_12 , якій зателефонувала їх матір і наказала їй приїхати до брата, оскільки його пограбували. Зайшовши в квартиру його сестра була дуже здивована, від того, що в квартирі повністю відсутні всі його речі. Розуміючи хто це зробив вона вирішила спуститися вниз на подвір`я де на лавці сиділи ОСОБА_16 і ОСОБА_8 , щоб запитати у них навіщо вони це зробили. Він згодом спустився вслід за сестрою, та побачив, що коли сестра розмовляла з ними, ОСОБА_8 знову взяла в руки газовий балончик і бризнула ним ОСОБА_13 на голову. Потім ОСОБА_16 та ОСОБА_8 повалили сестру на землю і почали її бити і тягати за волосся. Побачивши, що відбувається, він схопив свою колишню дружину, щоб та не чіпала його сестру і відтяг її в іншу сторону, неподалік. Будь-яких дій направлених на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_27 чи ОСОБА_8 він не вчиняв, в той час як ОСОБА_8 навпаки била його та розірвала йому куртку. Допомогти своїй сестрі він не мав можливості, оскільки ОСОБА_8 його міцно тримала і не давала йому допомогти їй. В цей час, ОСОБА_16 продовжувала тягати ОСОБА_13 за волосся і наносити їй удари руками. Коли відбувалися всі ці дії він почув, що хтось кричить, щоб ОСОБА_13 відпустили, в подальшому він зрозумів, що це приїхала подруга його сестри, якій остання телефонувала та просила, щоб вона приїхала. Однак розтягти їх зміг лише чоловік який проходив повз бійки, що відбувалася між його сестрою та тещею, як потім йому стало відомо це був батько одного з вихованців його сестри, з дитсадка в якому вона працює. Крім того пояснив, що волосся вирвали його сестрі ОСОБА_16 та ОСОБА_8 . Конфлікти між ними відбуваються вже протягом тривалого часу і це не перший їх судовий процес. Коли на виклик приїхала міліція, на місці події був він, ОСОБА_12 його сестра, ОСОБА_8 його колишня дружина, ОСОБА_16 його колишня теща, та чоловік на ім`я ОСОБА_15 який є роботодавцем ОСОБА_10 , що приїхав в той же період часу коли й міліція.

Свідок ОСОБА_28 суду показала, що 15 травня 2014 року близько 7 години ранку їй зателефонувала ОСОБА_12 і попросила її під`їхати до будинку її брата, оскільки його пограбували, вивезли всі речі з квартири і їй потрібна її порада. Де мешкає її брат вона знала, та якраз в цей момент перебуваючи в своїх справах, вона знаходилась неподалік його будинку і тому сказала, що скоро буде. Коли вона підходила до будинку то побачила вже саму бійку, однак підійти туди не наважилась, оскільки хвилювалась за своє життя, так як жінка яка била ОСОБА_13 була в два рази більша за неї. Тому вона зупинилась поруч, біля магазину «Тканини» і бачила як ОСОБА_16 тягала за волосся ОСОБА_12 , що у неї аж сипалося волосся, а ОСОБА_8 в цей час тримала її брата ОСОБА_9 , щоб той не мав можливості їй допомогти. Поряд в цей час на подвір`ї нікого не було, тому вона почала голосно кричати, щоб ОСОБА_16 відпустила її подругу, і що вона зараз викличе міліцію. Через невеликий проміжок часу до них підійшов незнайомий їй чоловік, який допоміг ОСОБА_13 звільнитися від ОСОБА_29 . Коли бійка закінчилася, розуміючи, що це буде безпечним, вона лише тоді до них підійшла, однак відразу ж і поїхала, оскільки дуже поспішала в своїх справах.

Крім того винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, також підтверджується наступними доказами:

?Даними акту судово-медичного дослідження (обстеження) №507 від 16.05.2014 року, згідно якого при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені у неї пошкодження у вигляді синців та саден на голові, лівого кульшового суглобу, лівій кісті - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5 Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року), виникли внаслідок дії твердого предмета, можливо у темін указаний обстеженою (а.с. 27).

?Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілої ОСОБА_4 від 30.10.2014 року (а.с.31);

?Даними висновку експерта №1330-Е від 03.12.2014, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи по акту обстеження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї виявлені пошкодження у вигляді синців та саден на голові, лівого кульшового суглобу, лівій кісті. Вищезазначені пошкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних пошкоджень, які мають скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ МОЗ України від 17.01.1995 року) (а.с.65).

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 вірно кваліфіковано органом досудового слідства за ч.1 ст.125 КК України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є зазначені вище показання потерпілої ОСОБА_4 , свідків: ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_30 та дослідженими судом документами: актом судово-медичного дослідження, заявою про вчинене кримінальне правопорушення та висновком експерта.

Ці показання свідків є незмінними та послідовними, узгоджуються між собою, доповнюють та не суперечать один одному, узгоджуються із показаннями потерпілої та з іншими доказами у їх сукупності, дослідженими в судовому засіданні. Тому у суду відсутні підстави ставити показання цих свідків та досліджені докази під сумнів, у зв`язку із чим суд приймає їх за основу як належні та допустимі докази.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року) та в п.150 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року (остаточне 21.07.2011 року), в яких зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Про те суд критично оцінює покази обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що потерпілій були завдані ушкодження внаслідок здійснення нею самозахисту, оскільки останні спростовуються дослідженими доказами, а отримані потерпілою пошкодження у вигляді синців та саден на голові, в результаті тягання потерпілої ОСОБА_4 за волосся, обвинуваченою не може розцінюватись як самозахист, оскільки такі дії направлені на завдання ушкоджень, а не для попередження їх отримання.

Крім того, суд оцінює критично покази в судовому засідання свідка ОСОБА_31 про те, що її мати ОСОБА_6 не тягала ОСОБА_4 за волосся і не наносила їй ударів, що це вона захищаючись від ОСОБА_4 , схопила її за голову, а коли ОСОБА_26 почав збивати її з ніг, вона не змогла утриматися і падаючи вирвала ОСОБА_4 волосся, оскільки ОСОБА_31 є донькою обвинуваченої, суд вважає її покази такими як намагання допомогти обвинуваченій уникнути кримінальної відповідальності. Крім того, вона у своїх показах зазначила, що коли конфлікт тільки розпочався ОСОБА_26 відтяг її від ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , відхиливши її голову таким, чином, що вона бачила бійку між ними лише короткими проміжками часу, що дає підстави вважати, що вона не мала можливості бачити хто саме і кому наносив тілесні ушкодження та у який саме спосіб вони були нанесені.

Також суд критично оцінює покази в судовому засідання свідка ОСОБА_32 , який є роботодавцем доньки обвинуваченої, і знаходить їх такими, що не можуть бути прийняті судом як достовірні, оскільки його покази щодо розвитку подій 15.05.2014 і їх наслідки, спростовуються, показами потерпілої ОСОБА_4 , свідків: ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_33 .

Крім вказаного, свідок ОСОБА_26 стверджував, що свідка ОСОБА_32 під час конфлікту взагалі не було на території домоволодіння АДРЕСА_2 , а приїхав вже лише після того як все скінчилося. Свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_24 та ОСОБА_34 які розійшлися відразу після того як ОСОБА_24 розборонив ОСОБА_6 та ОСОБА_4 взагалі на території вищевказаного будинку під час конфлікту, нікого не бачили, що також підтверджує відсутність останнього в момент сварки.

Аналізуючи покази свідка ОСОБА_32 , суд знаходить їх такими, що не можуть бути прийняті судом як достовірні, оскільки вони спростовуються показами вищевказаних свідків та є суперечливими в частині часу перебування останнього на території домоволодіння АДРЕСА_2 .

Крім того у судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 були надані в якості доказу фотокартки, однак суд не приймає їх до уваги, оскільки з них не видно в який проміжок часу вони були виконані, на них відсутня будь-яка інформація яка дала б суду можливість співвіднести їх з часом настання вищевказаних подій.

Так, відповідно до ст.84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).

Тому, суд констатує той факт, що доводи ОСОБА_6 та її захисника про те, що обвинувачена не вчиняла інкримінованого їй злочину, не спростовують доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених і проаналізованих судом.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом… Суд, зберігаючи об`єктивність, та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого суду включає принцип змагальності процесу.

Так, в п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року (остаточне 06.12.2005 року) наголошується, що «принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових більш широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу (див. рішення у справі «Руіз Матеос проти Іспанії»). Крім того принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво більш невигідне становище порівняно з іншою стороною… Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні має бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та доводами, представленими іншою стороною, і відповісти на них…».

Також, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Під час судового розгляду справи по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, судом було дотримано гарантії рівності процесуальних засобів сторін, оскільки сторони процесу мали можливість прокоментувати аргументи чи спростувати підстави, наведені іншою стороною, зокрема, заявляти клопотання, висловлювати думку з приводу доводів іншої сторони, допитувати свідків, надавати та досліджувати докази.

З огляду на встановлені судом обставини суд вважає, що ОСОБА_6 повинна нести кримінальну відповідальність за вчинений нею злочини за ч.1 ст.125 КК України.

Обставин, що пом`якшуть покарання обвинуваченої, в силу ст. 66 КК України та обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує її вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, її особу, раніше не судиму, перебуває на пенсії, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.с. 109), за місцем мешкання характеризується позитивно (а.с. 111), думку потерпілої та її законного представника, щодо виду та міри покарання, конкретні обставини скоєного нею злочину та її відношення до цього, а також ту обставину, що вчинене нею кримінальне правопорушення, згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості і вважає, що обвинуваченій ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави у межах санкції, передбаченої ст. 125 КК України, оскільки саме призначення такого покарання буде достатнім для її виправлення. Інші передбачені ст. 125 КК України покарання, даній особі не можуть бути призначені відповідно до заборони, що містяться в ст.ст. 56, 57 КК України.

Потерпілою ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 15000 грн., які остання просила стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 .

При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілої, суд приходить до висновку, що він задоволенню не підлягає, так як в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази на підтвердження спричинених їй матеріальних збитків.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази відповідно до ст.100 КПК України відсутні.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.
У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 суми спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок - відмовити.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя: ОСОБА_1