печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
30 вересня 2015 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002249 від 13.11.2014р.,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комиші Охтирського району Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який займає посаду головного спеціаліста Відділу внутрішньої безпеки та запобігання корупції Фонду державного майна України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 351, ч. 2 ст. 365, ч.1 ст. 371 КК України, про скасування обов`язків, передбачених п.п. 2, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, -
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 201 КПК України про скасування додаткових обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді від 20.08.2015 року, передбачених п.п. 2, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого або прокурора або суду, носити електронний засіб контролю.
В обґрунтування доводів та вимог клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2015р. відносно підозрюваного ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого або прокурора або суду, прибувати за викликами до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України, носити електронний засіб контролю.
Проте слідчим суддею при прийнятті цього рішення не розглядалися та не досліджувались обставини про те, що ОСОБА_6 перебуває на посаді головного спеціаліста відділу внутрішньої безпеки та запобігання корупції Фонду державного майна України. Як головний спеціаліст вказаного відділу, ОСОБА_7 має право та службову необхідність, в межах наданих йому повноважень, проводити перевірки (службові розслідування) згідно з затвердженим до кінця 2015 року Плану заходів щодо запобігання і протидії корупції в апараті ФДМ України, як на території Фонду, так і за його межами, зокрема на території його регіональних відділень, що відповідно не можливо здійснювати надані службові повноваження без скасування обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого або прокурора або суду.
Крім того, слідчим суддею при прийнятті рішення про покладення обов`язку носити електронний засіб контролю не було досліджено те, що ОСОБА_6 страждає на захворювання поперекового відділу хребта, 18.02.2014 року каретою швидкої допомоги був доставлений до ЦГ МВС та госпіталізований до нейрохірургічного відділення у зв`язку з отриманими під час виконання службових обов`язків відкритої черепно-мозкової травми. Під час лікування вказаних захворювань та травм ОСОБА_6 за призначенням лікарів вимушений був неодноразово проходити магнітно-резонансну томографію. Згідно наявної медичної документації, лікарями рекомендовано ОСОБА_6 , поряд з іншим, повторне лікування через 6-8 місяців, МРТ контроль за клінічними показниками.
Але, згідно вимог до МРТ досліджень перед дослідженням пацієнту обов`язково потрібно зняти всі металеві та електронні предмети, які можуть бути небезпечні або пошкоджені в результаті дії магнітного поля.
Таким чином, на думку захисту, вказані обставини вказують на необхідність скасування додаткових обов`язків, передбачених п. 2 та п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Крім цього на обґрунтування доводів клопотання, як в клопотанні, так і в судовому засіданні, посилається на те, що застосований до нього запобіжний захід у вигляді покладення обов`язків застосовано без врахування повної відсутності доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Діючи в інтересах підозрюваного захисник ОСОБА_5 вважає, що продовження зазначених додаткових обов`язків стосовно підозрюваного є незаконним та таким, що порушує його права, оскільки висунута ОСОБА_6 підозра є необґрунтованою, відсутні будь-які ризики, передбачені, ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не наведено жодної обставини наявності реальної загрози того, що підозрюваний буде ухилятись від слідства чи суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.
Заявлене клопотання в судовому засіданні також підтримане підозрюваним, який обґрунтував наявність встановлених відносно нього обмежень відносно стану його здоров`я та займаної посади як обмеження його конституційних права на доступність якісного медичного обслуговування та права на працю.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні, посилаючись на відсутність підстав для скасування покладених на підозрюваного додаткових обов`язків, проти заявленого клопотання заперечували, обґрунтувавши в судовому засіданні висунуту ОСОБА_6 підозру, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та необхідність проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, з приводу чого заступником Генерального прокурора України строк досудового розслідування продовжений до 20.10.2015р. При цьому, акцентували увагу суду на те, що при необхідності обстеження підозрюваного за допомогою МРТ стороною обвинувачення буде надана реальна можливість його проходження в умовах медичного закладу шляхом знімання електронного засобу контролю. Крім того, у разі необхідності виїзду підозрюваного у відрядження за місцем роботи при попередньому узгодженні часу та періоду таких відряджень також буде вирішено питання про можливість надання підозрюваному таких відряджень з метою виконання покладених на нього трудових обов`язків.
Вивчивши матеріали, якими обґрунтоване подане клопотання, дослідивши в судовому засіданні ухвали судів першої та апеляційної інстанції з приводу застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді арешту, особистого зобов`язання із покладенням на нього додаткових обов`язків, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України розслідується кримінальне провадження № 0013152, внесене до ЄРДР 19.08.2013р., за підозрою командира оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 351, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України у перешкоджанні 19.08.2013р. діяльності народних депутатів України та їх доступу до приміщення Київської міської державної адміністрації шляхом створення штучних перешкод та застосування стосовно них фізичної сили, у перевищенні влади ним і працівниками підпорядкованого йому спецпідрозділу при затриманні в ніч з 22.01.2014р. на 23.01.2014р. учасників рухів «Автомайдан» та «Євромайдан» на Кріпосному провулку в м. Києві, а також за фактом перешкоджання законній професійній діяльності журналістів ПІІ ТОВ «Телерадіокомпанія «НБМ» (5 канал).
ОСОБА_6 22.01.2015р. повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 351, ч. 2 ст. 365 КК України.
05.02.2015р. слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва за клопотанням слідчого в ОВС прокуратури м. Києва стосовно ОСОБА_6 відмовлено у застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та визначено години застосування, а саме: з 23 до 6 години ранку, строком на 60 днів.
23.04.2015р. слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва за клопотанням старшого слідчого прокуратури м. Києва стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та визначено години застосування, а саме: з 23:00 до 7:00 години ранку, строком на 60 днів - до 21.06.2015 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2015р. строк домашнього арешту ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування продовжено на 30 днів, тобто до 21 липня 2015 року, та на нього покладено ряд обов`язків, у тому числі носити електронний засіб контролю.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду м. Києва від 09.07.2015р. зазначену ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2015р. залишено без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення, тобто судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для застосування менш тяжкого запобіжного заходу, а також щодо скасування обов`язку носити електронний засіб контролю.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.07.2015р. строк домашнього арешту ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування продовжено до 21.08.2015р., що згідно зі статтею 181 КПК України є граничним терміном дії запобіжного заходу.
Завершити проведення досудового розслідування у строк дії ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.07.2015р., якою строк домашнього арешту ОСОБА_6 визначено до 21.08.2015р. включно, органу досудового розслідування не видалося можливим у зв`язку з винятковою складністю провадження та необхідністю виконання великого комплексу процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу.
23.06.2015р. строк досудового розслідування заступником Генерального прокурора України продовжено в установленому порядку до 9 місяців, а саме до 22.10.2015р.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2015 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого або прокурора або суду, прибувати за викликами до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України, носити електронний засіб контролю.
Згідно ч. 1 ст. 205 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Таким правом у законодавчо встановлений ч. 2 ст. 205 КПК України строк скористався підозрюваний.
Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих (розшукових) дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена заступником Генерального прокурора України при винесенні процесуального рішення постанови про продовження строку досудового розслідування строком до 9 місяців до 22.10.2015р.
Метою і підставою застосування та продовження дії запобіжних заходів в ухвалах слідчих суддів є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри встановлена судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції, а також зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у досліджених в судовому засіданні ухвалах слідчих суддів при продовженні строків запобіжних заходів, те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, а також з огляду на те, що в ході розгляду клопотання не було здобуто даних, які б свідчили про зміну обставин, що стали підставою для покладення на підозрюваного обов`язку носити електронний засіб контролю, клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.
Перевіряючи доводи клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на предмет відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про їх наявність, з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_6 , їх тяжкості, особи підозрюваного, обставин кримінального провадження.
Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , позицію сторони обвинувачення про надання реальної можливості проведення необхідних медичних обстежень підозрюваного в умовах медичного закладу без носіння електронного засобу контролю, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність скасування обов`язку підозрюваного носити електронний засіб контролю.
З огляду на вимоги ст. 195 КПК України носіння електронного засобу контролю є одним із додаткових обов`язків, який застосовується з метою ефективного контролю за поведінкою підозрюваного шляхом фіксації місця його перебування, зокрема, з метою контролю за виконанням ним умов та обов`язків особистого зобов,язання як запобіжного заходу, дотримання інших додаткових обов`язків, передбачених п.п.1-8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Положення про порядок застосування електронних засобів контролю, затверджене Наказом МВС України 09.08.2012р. № 696, передбачає собою умови зняття в установленому порядку з особи електронного браслету або персонального трекера, що надає можливість підозрюваному при необхідності пройти відповідне медичне обстеження без наявності на його тілі електронного засобу контролю.
У судовому засіданні також встановлено, що з 28.07.2015р. підозрюваний проходить державну службу на посаді головного спеціаліста Відділу безпеки та запобігання корупції Фонду державного майна України, має 11 ранг державного службовця. За посадовим обов`язками здійснює організацію проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» та спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад особливо відповідального становища та посад з підвищеним корупційним ризиком в апараті Фонду, проводить перевірки працівників структурних підрозділів Фонду та регіональних відділень з метою отримання об`єктивної оцінки щодо наявності корупційних проявів.
З метою виконання покладених на нього посадових обов`язків підозрюваний звертався 16.09.2015р. до органу досудового розслідування з клопотанням про надання йому дозволу на виїзд за межі м Києва в період з 18 по 19.09.2015р. у відрядження (м.Харків) на підставі наказу Голови Фонду держмайна України від 16.09.2015р. №218 про відрядження, але отримав відмову у наданні такого дозволу, що може бути розцінене як порушення права підозрюваного на працю й умови його реалізації.
Стаття 23 Загальної декларації прав людини передбачає, що кожна людина має право на працю, вільний вибір роботи, справедливі й сприятливі умови праці й захист від безробіття. Міжнародний пакт про економічні, соціальні та культурні права, ратифікований Президією Верховної Ради УРСР 19.10.1973р. визначає, що право на працю включає право кожної людини мати можливість заробляти собі на життя працею, яку вона вільно обирає або на яку вільно погоджується. Крім того, ст. 43 Конституції України проголошено саме цей принцип права на працю.

Судовим розглядом встановлено, що підозрюваний має сім`ю, на утриманні має малолітню дитину та дружину, яка здійснює догляд за дитиною, тому його дохід у вигляді заробітної плати за виконану роботу є єдиним матеріальним джерелом існування його сім`ї.

Належна процесуальна поведінка підозрюваного за період досудового розслідування кримінального провадження та сукупного строку обрання відносно нього запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання, відсутність представлених суду стороною обвинуваченого об`єктивних даних про те, що підозрюваним в період дії запобіжного заходу були допущені порушення покладених на нього обов`язків, дозволяють суду зробити висновок про те, що покладений на підозрюваного обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду на момент розгляду клопотання може бути скасований, оскільки наявні на теперішній час додаткові обов`язки та обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
За таких обставин клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 179, 194, 201, 309, ч.2 ст.376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002249 від 13.11.2014р., ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 351, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України, про скасування обов`язків, передбачених п.п. 2, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, задовольнити частково.
Скасувати покладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2015 року на підозрюваного ОСОБА_6 передбачений п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1