печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001353 від 07.07.2015р. звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою на 30 днів, підозрюваного ОСОБА_4 , тобто до трьох місяців до 18 листопада 2015 року. Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 під час його розгляду та обґрунтовано наступним.

ОСОБА_4 підозрюється у :

- незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, яке було вчинено службовою особою, на виконання явно злочинного наказу, у складі організованої групи осіб, із застосуванням фізичного насильства, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч. З ст. 28, ст. 340 КК України;

- перевищенні влади та своїх службових повноважень, тобто умисному вчинені службовою особою - працівником правоохоронного органу, на виконання явно злочинного наказу, у складі організованої групи осіб дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувались насильством , болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, юридичних осіб, державним та громадським інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч3 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011);

- організації спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, у складі організованої групи осіб, вчинене способом, що має характер особливого мучення, з метою залякування потерпілого та інших осіб, у тому числі таке, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 121 КК України;

- організації вчинення умисного вбивства двох і більше осіб, вчиненого способом , небезпечним для життя багатьох осіб, у складі організованої групи осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.27 , ч3 ст. 28, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Кримінальне провадження №0001353 виділено 07.07.2015 з кримінального провадження № 0000228 від 22.01.2014 за фактами вчинення умисних вбивств учасників акцій масових протестів у січні-лютому 2014 року, заподіяння їм вогнепальних поранень, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365; ч. 3 ст. 27, п.п. 1,5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 262; ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор посилається на те, що досудовим розслідуванням установлено, що 18.02.2014 Голова Служби безпеки України ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні СБУ за адресою: Київ, вул. Володимирська, 33, перевищуючи свої службові повноваження, діючи за вказівкою та в інтересах ОСОБА_9 , умисно вчиняючи дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, усупереч вимогам Закону України «Про Службу безпеки України», шляхом надання злочинного наказу доручив своєму першому заступнику - керівнику Антитерористичного центру при Службі безпеки України ОСОБА_10 та начальнику ГУСБУ в м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , використовуючи сили та засоби Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України (далі - ЦСО «А» СБУ), взяти участь у силовій підтримці розгону мітингувальників на Майдані Незалежності в м. Києві, що й було здійснено співробітниками зазначеного підрозділу 18 та 19 лютого 2014 року. Так, Голова Служби безпеки України ОСОБА_8 , реалізуючи спільний з Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_11 план силового розгону мітингувальників з центральної частини міста Києва, залучив для цього свого першого заступника - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України ОСОБА_12 та начальника ГУСБУ в м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , які всупереч вимогам статті 3 Закону України «Про Службу безпеки України», якою визначено, що діяльність Служби безпеки України, її органів і співробітників ґрунтується на засадах законності, поваги до прав і гідності особи, позапартійності та відповідальності перед народом України , своїм основним завданням на цій посаді вважали служіння особисто ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , що полягало у використанні повноважень Служби безпеки України в інтересах ОСОБА_9 та виконанні усіх його вказівок, зокрема через керівника СБУ ОСОБА_8 , у тому числі протиправних та злочинних.

Начальник ГУСБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , приблизно з 19 год. 18.02.2014 до 4 год. 19.02.2014, перебуваючи у приміщенні ГУМВС України в Київській області за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15, діючи у складі організованої групи осіб спільно із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленими слідством особами, з метою реалізації злочинного плану по розгону мітингувальників з центральної частини міста Києва шляхом проведення антитерористичної операції, під час роботи штабу з управління АТО, вчиняв організаційні дії по незаконному та безпідставному проведенню антитерористичної операції, зокрема здійснював координацію дій підрозділів правоохоронних органів, які були задіяні в центральній частині м. Києва для витіснення та очищення від мітингувальників Майдану Незалежності , прилеглих вулиць та будівлі Федерації профспілок України, а надалі віддав наказ про початок проведення силової фази антитерористичної операції - плану «Бумеранг», всупереч СТ.СТ. 10, 11 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», без письмового рішення про проведення антитерористичної операції та письмового погодження на це Голови Служби безпеки України ОСОБА_8 , а лише за його усним злочинним наказом, без підтвердження інформування про рішення щодо проведення антитерористичної операції Президента України, без внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258 КК України - терористичний акт, без оформлення наказу про затвердження персонального складу оперативного штабу з управління антитерористичною операцією та з порушенням порядку залучення та використання в антитерористичній операції сил і засобів, що передбачено п.п. 3, 4, 7, 11 Положення про оперативний штаб з управління антитерористичною операцією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2004 №611-11, в порушення вимог пунктів 1.4., 1.7. та розділу VI Інструкції про порядок підготовки та проведення антитерористичної операції , затвердженої наказами СБ України, МВС України, МНС України, УДО, ДКК, ДДУВП, Міноборони України, Мінтрансу України від 19.12.2001 . №0237/028/6т/063/0156/08/024/15т та Плану проведення антитерористичної операції на потенційно небезпечних об`єктах м. Києва уразливих у терористичному відношенні («Бумеранг»), затвердженого 25.04.2012 першим заступником Голови СБУ - керівником АТЦ при СБУ, зокрема, усвідомлюючи злочинний характер такого наказу та суспільно небезпечні наслідки від нього у вигляді шкоди для життя та здоров`я громадян, власноручно поставив резолюцію на «Бойовому розрахунку сил і засобів штурмової групи ЦСО «А» з відміткою «Дозволяю» та особисто надав команду ОСОБА_15 про початок ведення силової фази антитерористичної операції - плану «Бумеранг» у будівлі Федерації профспілок України.

Надалі, в результаті зазначених дій ОСОБА_4 у будівлі Федерації профспілок України проведена силова фази антитерористичної операції за наслідками якої в приміщеннях зазначеної виникла пожежа, під час якої загинули дві особи - громадяни України ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які тривалий час брали участь в акціях громадянського протесту в центральній частині м. Києва, частково зруйновано приміщення будівлі Федерації профспілок України, зокрема перекриття між 4 та 5 поверхами будівлі, а також було пошкоджено майно юридичних та фізичних осіб, яке там розмішувалось.

ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 усвідомлювали, що застосування великої кількості правоохоронців у центральній частині м. Києва, озброєних спецзасобами, у тому числі вогнепальною зброєю, які використовували спецтехніку, водомети, БТРи з метою розгону мітингувальників, обов`язково призведе до настання тяжких наслідків у вигляді тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості спричинених як протестувальникам, так і задіяним працівникам органів внутрішніх справ та, враховуючи події першої частини дня 18.02.2014, допускали настання загибелі протестувальників та працівників органів внутрішніх справ.

Крім того, вони усвідомлювали настання знищення майна протестувальників та інших фізичних і юридичних осіб, у тому числі шляхом підпалів.

У результаті зазначених скоординованих злочинних дій керівників Служби безпеки України - Голови СБУ ОСОБА_8 , його першого заступника керівника АТЦ при СБУ ОСОБА_13 , начальника ГУСБУ в м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , керівників МВС України - Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_11 , його заступника - ОСОБА_18 , командувача ВВ МВС України ОСОБА_19 та керівництва ГУМВС України в м. Києві - тимчасово виконувача обов`язків начальника ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_14 , його заступника - начальника міліції громадської безпеки ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_20 , командира ПМОП «Беркут», ОСОБА_21 та інших невстановлених керівників підрозділів правоохоронних органів у період часу приблизно з 19 год. 18.02.2014 до 04 год. 19.02.2014 співробітниками органів внутрішніх справ та Служби безпеки України було незаконно здійснено спробу силового розгону мітингувальників, які перебували на Майдані Незалежності в м. Києві, в результаті чого внаслідок протиправного та надмірного застосування фізичної сили, спеціальних засобів, спецтехніки та приховуваного застосування вогнепальної зброї було заподіяно тяжкі наслідки, зокрема у вигляді вбивств 10 осіб, загибелі 5 осіб, спричинення тяжких тілесних ушкоджень 24 особам, середньої тяжкості тілесних ушкоджень 17 особам, легкі тілесні ушкодження 59 особам.

Окрім того, за наслідками проведення співробітниками Служби безпеки України силової фази антитерористичної операції у будівлі Федерації профспілок України в приміщеннях зазначеної будівлі виникла пожежа, внаслідок якої загинули дві особи - громадяни України ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які тривалий час брали участь в акціях громадянського протесту в центральній частині м. Києва, частково зруйновано приміщення будівлі Федерації профспілок України, зокрема перекриття між 4 та 5 поверхами , а також було пошкоджено майно юридичних та фізичних осіб, яке розміщувалось у цих приміщеннях.

Відповідно до висновку комплексної судової пожежно-технічної та вибухово-технічної експертизи від 10.09.2014 № 5796/14-46/5797/14-47,проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, в будівлі Федерації профспілок України була велика кількість осередків пожежі, які під час її розвитку злились у суцільний осередок і будівля була повністю охоплена вогнем.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 08.05.2014 № 49/653, проведеної Київським міським клінічним бюро СМЕ, смерть ОСОБА_16 настала внаслідок отруєння оксидом вуглецю (чадним газом).

За висновком судово-медичної експертизи від 29.05.2014 № 601/28, проведеної Київським міським клінічним бюро СМЕ, настання смерті ОСОБА_17 пов`язане з дією високої температури (вогню), від ураження тіла термічними опіками під час перебування потерпілого у вогнищі пожежі.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи від 19.06.2015 № 61 96/15-45 відомості, зазначені в акті списання основних засобів та інших оборотних активів від 22.04.2014 щодо нанесених збитків підприємству «Господарське управління Федерації профспілок України» на загальну суму 886 тис. 734 грн. розрахунково підтверджуються в сумі 5 810 395,92 грн. Відомості , зазначені в інвентаризації основних засобів Федерації профспілок України станом на 27.02.2014 щодо нанесених збитків Федерації профспілок України на загальну суму 3 млн. 880 тис. 780 грн. розрахунково підтверджуються в сумі 2 645 096,53 грн.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи від 23.06.2015 №10625/15-45 розмір збитків, заподіяних Київській міській раді профспілок та підприємству «Господарське управління Київської міської ради профспілок» внаслідок пожежі, яка мала місце в період з 18 по 20 лютого 2014 року в будівлі за адресою : м. Київ, вул. Хрещатик, 16, становить 3 855 700,0 грн.

Відповідно до висновку судово-економічної та судово-товарознавчої експертизи від 24.06.2015 № 7761/15-45/7762/15-53 внаслідок пожежі, яка мала місце в період з 18 по 20.02.2014 в будівлі за адресою: м. Київ, Майдан Незалежності , 2, ЦК «Профспілки працівників освіти та науки України» заподіяно збитки на загальну суму 865 595,85 грн.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи від 12.06.2015 №7766 /15-45 сума збитків, заподіяних МВС України у зв`язку із знищенням телекомунікаційного обладнання в результаті пожежі в будівлі ФПУ за адресою : м.Київ, Майдан Незалежності, 2, розрахунково становить 152 877,09 гривень.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи від 24.06.2015 №8313 15-45 внаслідок пожежі, яка мала місце в період з 18 по 20.02.2014 в будівлі : за адресою: м. Київ, Майдан Незалежності, 2, ЦК «Профспілки працівників охорони здоров`я України» заподіяно збитки на загальну суму 504 874,58 грн.

03.03.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у перевищенні влади та своїх службових повноважень, що завдало істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, юридичних осіб, державним та громадським інтересам та спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті двох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011).

04.03.2015 Печерським районним судом м. Києва ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною відлучатись за межі квартири за місцем проживання із носінням електронного засобу контролю.

12.03.2015 ухвалою Апеляційного суду м.Києва запобіжний захід ОСОБА_4 змінений на домашній арешт із забороною відлучатись за межі квартири за місцем проживання у період часу з 21:00 до 07:00 наступного дня із носінням електронного засобу контролю.

30.04.2015 та 26.06.2015 Печерським районним судом м. Києва строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 продовжений до 4 та 6 місяців відповідно.

20.08.2015 ухвалою Печерським районним судом м. Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

20.08.2015 ОСОБА_4 повідомлений про зміну повідомленої йому 03.03.20015 підозри та про нову підозру у:

- незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, яке було вчинено службовою особою, на виконання явно злочинного наказу, у складі організованої групи осіб, із застосуванням фізичного насильства, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч. З ст. 28, ст. 340 КК України;

- перевищенні влади та своїх службових повноважень, тобто умисному вчинені службовою особою - працівником правоохоронного органу, на виконання явно злочинного наказу, у складі організованої групи осіб дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувались насильством , болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, юридичних осіб, державним та громадським інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч3 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011);

- організації спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, у складі організованої групи осіб, вчинене способом, що має характер особливого мучення, з метою залякування потерпілого та інших осіб, у тому числі таке, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 121 КК України;

- організації вчинення умисного вбивства двох і більше осіб, вчиненого способом , небезпечним для життя багатьох осіб, у складі організованої групи осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.27 , ч3 ст. 28, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч.3 ст. 28, ст. 340; ч4 ст. 41, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365; ч.3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 121; ч. 3 ст. 27, ч3 ст. 28, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, є достатні та вагомі докази, здобуті у ході досудового розслідування, а саме:

- показання свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , які розповіли про обставини проведення наради в кабінеті начальника ГУ МВС України в м. Києві;

- показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які розповіли про обставини проведення силової фази антитерористичної операції у будівлі Федерації профспілок України;

- показання свідків - керівників окремих підрозділів органів внутрішніх справ, зокрема ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , які розповіли про обставини залучення працівників органів внутрішніх справ до розгону мітингувальників;

- показання свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , які перебували під час проведення штурмових дій у будівлі Федерації профспілок України та розповіли про обставини проведення евакуації мітингувальників із зазначеної будівлі та про дії силовиків;

- показання потерпілих ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , - ОСОБА_41 та інших, які розповіли про обставини здійснення 18-19.02.2014 працівниками правоохоронних органів розгону мітингувальників із Майдану Незалежності та отримання ними при цьому тілесних ушкоджень;

- матеріали проведених із ОСОБА_4 та ОСОБА_22 слідчих експериментів у кабінеті начальника ГУ МВС України в м. Києві;

- висновок службового розслідування СБУ від 15.04.2014;

- висновок службового розслідування МВС України, проведеного за фактами перевищення службових повноважень, зловживання службовим становищем окремими працівниками ГУМВС України в м. Києві, МВС України від 24.04.2014;

- протокол огляду місця події від 16.04.2014;

- висновок комплексної судової пожежно-технічної та вибухотехнічної експертизи № 5796/14-46/5797/14-47 від 10.09.2014;

- документи ГУДСНСУ в м. Києві стосовно отримання повідомлень про пожежу в будівлі Федерації профспілок України і стенограми аудіоповідомлень, що поступили 18.02.2014 та 19.02.2014 з приводу даної пожежі;

- висновки судово-медичних експертиз потерпілих, які отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості за результатами дій працівників правоохоронних органів під час силового розгону мітингувальників;

- відеозаписи із камер спостереження, розміщених у центральній частині м. Києва, відеозаписи надані представниками засобів масової інформації, свідками, на яких зафіксовано події за 18-19.02.2014 про силовий розгін мітингувальників із Майдану Незалежності;

- документи, отримані за результатами аналізу трафіків телефонних з`єднань учасників наради у кабінеті начальника ГУМВС України в м. Києві, інших осіб, задіяних до проведення силової операції;

- відомчі нормативно-правові акти органів внутрішніх справ та Служби безпеки України, якими врегульовано порядок проведення антитерористичної операції , використання при цьому сил та засобів, спецтехніки, організацію забезпечення громадського порядку тощо;

- висновки судових економічних експертиз стосовно спричинення збитків.

Крім того, обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях підтверджується іншими здобутими доказами в їх сукупності.

20.08.2015 о 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2015 затриманий слідчим Генеральної прокуратури України.

21.08.2015 ухвалою Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінений на тримання під вартою.

25.09.2015 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 28, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 28, ч 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011); ч. З ст. 27, ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 121; ч. З ст. 27, ч. З ст. 28, п.п. 1; 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

29.09.2015 підозрюваному ОСОБА_4 та його захисникам - адвокатам ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в порядку ст. 290 КПК України повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001353 від 07.07.2015, надано доступ до матеріалів даного кримінального провадження та вручено запити про відкриття матеріалів в порядку ч. 6 ст. 290 КПК України.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 12.10.2015 розслідування у кримінальному провадженні №0001353 від 07.07.2015р. продовжено до 9 місяців, а саме до 03.12.2015.

Обставинами , які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу є необхідність проведення комплексу процесуальних дій, спрямованих на забезпечення ознайомлення стороною захисту з матеріалами кримінального провадження , проведення яких потребує додатковий строк не менше 1 місяця. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та тяжких злочинів, які він вчинив працюючи в правоохоронному органі, займаючи особливе відповідальне становище та може перешкодити встановленню істини у провадженні, використовуючи свої зв`язки в Службі безпеки України та Міністерстві внутрішніх справ України, у тому числі шляхом впливу на осіб, які підлягають допиту як свідки у кримінальному провадженні.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу необхідно врахувате те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та те, що на теперішній час заявлені ризики не зменшились і можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування у провадженні.

За таких обставин більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків підозрюваного та не нададуть можливості під час досудового розслідування контролювати місця його перебування.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 , зважаючи на те, що інші менш суворі і запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного, прокурор вважав необхідним продовжити строк тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 , його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 категорично заперечували проти задоволення клопотання та відповідно продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що підозра яка начебто оголошена підозрюваному 20 серпня 2015 року є безпідставною, необґрунтованою, такою, що не доводиться зібраними доказами, при цьому спростовується встановленими даними. Крім того сторона захисту наполягала на тому, що ОСОБА_4 не є підозрюваним у розумінні положень кримінального процесуального законодавства, оскільки повідомлення про підозру було складено та оголошено в порушення вимог чинного КПК України. Крім того, сторонам захисту вказувала також на відсутність будь-яких ризиків визначених ст. 177 КПК України, та звертала увагу на те, що ОСОБА_4 тривалий час добросовісно здійснював свої процесуальні обов`язки протягом шести місяців під час дії домашнього арешту, добровільно перевіз свою сім`ю до м. Києва та не має ані матеріальної ані фізичної можливості повернутись до свого колишнього місця проживання у м. Донецьк.

Вислухавши клопотання прокурора ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , дослідивши надані прокурором матеріали, що обґрунтовують подане клопотання, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час судового розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2015 року було задоволено клопотання слідчого Генеральної прокуратури України про заміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 жовтня 2015 року включно.

При цьому слідчий суддя виходив з того, що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч3 ст.28, ч4 ст.41, ч3 ст.365 КК України та повідомлення нової підозри у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч4 ст.41, ч3 ст.28, ст340, ч3 ст.27, ч3 ст.28, ч2 ст.121, ч3 ст.27, ч3 ст.28, п.п.1,5 ч2 ст.115 КК України є обґрунтованою , про що свідчать надані прокурором матеріали.

Зокрема обґрунтованість підозри встановлена тими фактами та інформацією, яка наявна у сторони обвинувачення в даний час та зібрана в ході досудового розслідування. При цьому вказана інформація та факти викладені у наданих матеріалах не можуть доводитись в розумінні положень КПК України в порядку встановлення винуватості або невинуватості особи щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Обґрунтованість пред`явленої підозри висловлена в ухвалі слідчого судді від 21 серпня 2015 року, яка набрала законної сили, і слідчий суддя під час вирішення питання про продовження строків тримання під вартою не вправі давати оцінку встановленим обставинам.

Також змінюючи запобіжний захід підозрюваному на інший більш суворий слідчий суддя виходив з того, що нова підозра оголошена ОСОБА_4 20 серпня 2015 року у відповідності до вимог чинного КПК України.

З урахуванням викладеного слід визнати безпідставними твердження сторони захисту щодо відсутності у ОСОБА_4 статусу підозрюваного за новою підозрою оголошеної йому 20 серпня 2015 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Змінюючи запобіжний захід на тримання під вартою слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного, який є колишнім працівником правоохоронного органу; можливість його впливу на інших учасників кримінального провадження, враховуючи інкримінування вчинення злочинів за співучастю з невстановленими слідством особами.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність обставини, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою слід зазначити наступне.

Встановлено, що ризики визначені в ухвалі слідчого судді від 21 серпня 2015 року зокрема можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та можливість його впливу на інших учасників кримінального провадження не зменшилась. Так, відповідно до положень КПК України метою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків визначених , а підставою його застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також визначені ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, зазначені у ст.177 КПК України.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, з урахуванням суворості можливого покарання, особи підозрюваного, займаної ним раніше посади в органах державної влади, свідчить про можливість вчинення ним дій спрямованих на переховування від органу досудового розслідування або суду, та здійснення незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження.

В даний час виконуються вимоги ст. 290 КПК України та завершити досудове розслідування у визначені попередньою ухвалою строки об`єктивно не видається можливим.

Встановлене переконує в обґрунтованості поданого клопотання та необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,183,184, 192-194,196,197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001353 від 07.07.2015р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 18 листопада 2015 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1