Єдиний унікальний номер №243/771/14-к
Номер провадження №1-в/243/245/2015
У Х В А Л А
Іменем України
«24» грудня 2015 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

хворого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська заяву головного лікаря Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» про скасування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної допомоги ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2015 року до Слов`янського міськрайонного суду звернувся головний лікар КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» з поданням про скасування ОСОБА_4 амбулаторної примусової психіатричної допомоги, мотивуючи тим, що відповідно до ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 серпня 2015 року на амбулаторному примусовому лікуванні в диспансерному відділенні КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня міста Слов`янська» знаходиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . За час спостереження в групі АППД активно відвідувала лікаря-психіатра, підтримуючу терапію приймала регулярно. Під час розмови висловлює хвилювання за своїх дітей, розповідає, що в домашніх умовах постійно піклується про них. У результаті примусового лікування у психічному стані ОСОБА_4 відбулися такі зміни, в результаті яких відпала необхідність у подальшому застосуванні амбулаторної примусової психіатричної допомоги. У зв`язку з викладеним адміністрація КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня міста Слов`янська» просить суд скасувати амбулаторну примусову психіатричну допомогу ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення подання КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» про скасування амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_4 , оскільки адміністрація лікарні допустила помилку - звернулася до суду з поданням, а не з заявою, як того вимагають положення частини 3 статті 514 КПК України, тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня міста Слов`янська», провести нову експертизу психіатричного огляду ОСОБА_4 , яка перебувала на примусову лікуванні та надалі звертатися вже з заявою, як того вимагає закон.

Лікар-психіатр ОСОБА_7 яка діє на підставі довіреності №3161 від 09 грудня 2015 року, підтримала подання та просила його задовольнити, пояснення надала аналогічні викладеним у поданні. В обґрунтування допущеної помилки пояснила, що вона, як і інші працівника лікарні, є юридично необізнаними, у зв`язку з чим не знали, що були зміни в законодавстві та до суду з питань скасування амбулаторної допомоги необхідно звертатися виключно з заявами. Просила дійсне подання вважати заявою та задовольнити її, оскільки ОСОБА_4 одужала і вже не потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Хвора ОСОБА_4 , її законний представник ОСОБА_6 та захисник, ОСОБА_5 , який діє на підставі наказу (довіреності) директора центру від 19 травня 2014 року №18, у судовому засіданні, просили задовольнити подання КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» про скасування амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Суд, вислухавши пояснення лікаря-психіатра, думку прокурора, а також пояснення захисника, хворої та законного представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 серпня 2015 року ОСОБА_4 було продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги за місцем проживання хворої.

Відповідно до Акту № 36 від 22 грудня 2015 року психіатричного огляду особи, яка перебувала на примусову лікуванні, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті примусового лікування у психічному стані ОСОБА_4 відбулися такі зміни, в результаті яких відпала необхідність у подальшому застосуванні амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Враховуючи те, що відповідно до положень Закону України «Про психіатричну допомогу» та положень статті 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів - психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу,

Відповідно до положень статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-III за рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру.

У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу медичного характеру. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Аналогічні положення щодо продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру визначені і положеннями статті 95 Кримінального кодексу України.

Обґрунтованість необхідності зміни застосованого примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_4 , внаслідок змін у стані її здоров`я, крім лікаря психіатра лікувальної установи підтверджується Актом №36 від 22 грудня 2015 року.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність такого висновку комісії лікарів- психіатрів, бо їх висновок складено з дотриманням процесуального порядку, компетентними особами, які наділені спеціальними знаннями в області психіатрії.

На думку суду, запропоновані прокурором підстави відмовив в задоволенні заяви медичної установи є суто формальними і фактично є відмовою в реалізації гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції захисту прав людини і основоположних свобод права на розгляд справи судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини застосовані державою обмеження в доступі особи до національного суду не повинні звужувати чи зменшувати залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або такою мірою, що буде нівельована сама суть права. Більше того, встановлене державою обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети і якщо не буде забезпечено пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 вересня 1994 року у справі «Фаєд проти Сполученого Королівства» (п. 65), рішення від 18 лютого 1999 р. у справі «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (п. 59), рішення від 10 травня 2001 р. у справі «Т.Р. та К.М. проти Сполученого Королівства» (п. 98), рішення від 10 травня 2001 р. у справі «Z. Та інші проти Сполученого Королівства» (п. 93), рішення від 12 липня 2001 р. у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччині» (п. 45).

У цьому контексті Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (рішення у справі «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (п. 67), «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (п. 45).

У зв`язку з наведеним частина 3 статті 514 КПК України не повинна застосовуватися суто формально, адже зазначена норма внутрішнього національного законодавства безумовно передбачає порядок звернення до суду, однак, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право доступу до суду повинне існувати та бути ефективним у практичній реалізації.

З огляду на такі обставини цієї справи, враховуючи наявний висновок комісії лікарів психіатрів, згідно якого стан здоров`я хворої значно покращився і вона більше не потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної допомоги, суд вважає, що допущена при складанні дійсної заяви технічна помилка не може слугувати підставою для позбавлення хворої на легку розумову відсталість ОСОБА_4 ефективних національних засобів юридичного захисту, як вимагає ст. 13 Конвенції, а тому вважає за необхідне задовольнити подання головного лікаря КЛПУ « Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» та скасувати відносно ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру проходження амбулаторного примусового лікування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 512, 514 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву головного лікаря Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» про скасування амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характерну у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її проголошення.

Повний текст проголошено 25 грудня 2015 року о 08 годині 00 хвилин.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1