В И Р О К
03 грудня 2015 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, маючого середньо - спеціальну освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 1) 12.03.2004 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 2) 07.02.2008 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст.391 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 17.02.2009 року .
- у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, -
14.10.2014 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , після спільного вживання спиртних напоїв з власником вищевказаної квартири ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 , знаходився в стані алкогольного спяніння, наказав ОСОБА_7 , який в злочинній змові з ОСОБА_5 не знаходився, відєднати від живлення та винести з квартири телевізор марки «Samsung Smart ТV» вартістю 4500 гривень, а також сам відкрито викрав ноутбук марки „Lenovo В590, вартістю 3500 гривень, після чого покинув разом з ОСОБА_7 , вищезазначену квартиру, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 8000 гривень.
Крім того, 10.08.2015 року, приблизно о 00 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля продовольчого кіоску на зупинці громадського транспорту «Профспілок» у м. Запоріжжі, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , після розпиття з останнім спиртних напоїв, відкрито викрав у останнього грошові кошти в сумі 100 гривень, а також спортивний рюкзак чорного кольору, в якому знаходились замок для закриття велосипеду, грошові кошти в сумі 150 гривень та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , після чого зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , зник з місця вчинення злочину, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочинів визнав повністю. Суду пояснив, що 14.10.2014 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , після спільного вживання спиртних напоїв з власником квартири із скориставшись тим, що потерпілий знаходився в стані алкогольного сп`яніння, із застосуванням насильства до останнього, наказав ОСОБА_7 , винести з квартири телевізор, а також сам викрав ноутбук. 10.08.2015 року, приблизно о 00 годині 20 хвилин, знаходячись біля продовольчого кіоску на зупинці громадського транспорту « майдан Профспілок» у м. Запоріжжі, розпив спиртні напої з ОСОБА_8 .. В подальшому між ними відбулася бійка, в ході якої він забрав у останнього грошові кошти в сумі 100 гривень, а також спортивний рюкзак, в якому знаходились замок для закриття велосипеду, гроші у сумі 150 гривень та паспорт громадянина. У скоєному щиро кається.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.
При визначенні ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, не працює, раніше судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України судом не виявлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства. Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Заявлені цивільні позови потерпілими ОСОБА_10 на суму 8134 гривень, ОСОБА_8 на суму 8134 гривень обвинувачений визнав.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що доказування підстав та розміру цивільного позову у кримінальному провадженні здійснюється в цілому за правилами, встановленими КПК. На відміну від цивільного судочинства, у якому обов`язок доказування обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на неї (ст.60 ЦПК), у кримінальному провадженні доказування виду завданої кримінальним правопорушенням шкоди (майнова, моральна, фізична) та її розміру (якщо шкода має або набула характеру майнової) покладається на слідчого та прокурора, оскільки вид і розмір майнової шкоди є одним із елементів у структурі обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадження (предмета доказування). Вид же шкоди та її розмір, виражений у майновому (грошовому) еквіваленті і складає предмет цивільного позову. Крім того, доказування виду та розміру заподіяної шкоди у кримінальному провадженні має своєю метою не лише обґрунтування цивільного позову, а й кримінально-правове значення. Тож доказування обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому, нерозривно пов`язане з доказуванням виду і розміру заподіяної ним шкоди. Саме тому, й обов`язок доказування майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню за цивільним позовом, покладається на слідчого та прокурора.
Як зазначалося вище, суд вважає доведеним, що діями обвинуваченого ОСОБА_5 завдано збиток потерпілому ОСОБА_6 в сумі 8 000 грн., потерпілому ОСОБА_8 в сумі 1000 грн.. Враховуючи викладене, заявлені цивільні позови підлягають частковому задоволенню: позов ОСОБА_6 в сумі 8 000 грн., позов ОСОБА_8 в сумі 1000 грн..
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 у сумі 8134 гривень задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування заподіяної шкоди 8000 гривень.
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_8 у сумі 8134 гривень задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування заподіяної шкоди 1000 гривень.
Судові витрати відсутні.
Речові докази: „CD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили змінити на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_5 з під варти в залі суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1