Покровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 1-222/2010 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

з участю прокурора Левешко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покровське кримінальну справу за звинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходиться в громадянському шлюбу, не працює, мешканець смт. Покровське, вул. Леніна, 210, Покровського району Дніпропетровської області, раніше не судимий,

-по ч.1 ст.164 КК України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2010 року, зобовязаний виплачувати щомісячно на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку, починаючи з 31.03.2010 року, на утримання неповнолітньої доньки Софії ІНФОРМАЦІЯ_4 до її повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття.

Однак починаючи з 31.03.2010 року п 01.10.2010 року, ОСОБА_1 став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. З метою уникнення виплати аліментів по виконавчому листу № 2-376 від 30 червня 2010 року Покровського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ніде не працює, матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки Софії не надає, тим самим ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини.

В звязку з цим, відділом державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області йому неодноразово направлялися повідомлення про виклики і попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, однак ОСОБА_1 виклики і попередження ігнорував в порушення вимог п.п. 7.5.12 інструкції «Про проведення виконавчих дій», про виплату аліментів, про зміну місця роботи чи проживання, а також про інші доходи ВДВС не повідомив. Аліменти систематично на протязі довгого періоду часу не виплачував і ніякої другої допомоги на утримання неповнолітньої доньки Софії не надавав, утворив заборгованість перед ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з 31.03.2010 року по 01.10.2010 року на загальну суму 2124,00 гривен.

Підсудний ОСОБА_1 вину свою визнав повністю та суду показав, що 27.09.2008 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 Прожили спільно 3 місяці і розійшлися. 02.12.2009 року в нього народилася донька Софія. 30.06.2010 р. Покровським районним судом було винесене рішення, згідно якого він повинен сплачувати аліменти на утримання доньки. Він ніде не працює, грошей у нього не має, тому аліменти він не сплачував. Донькою він не цікавився, так як він не впевненій що це його дитина. В центрі зайнятості на обліку він не перебуває.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що з підсудним вона перебувала у шлюбі, який зареєстрований 27.09.2008 року. Від шлюбу має доньку Софію, ІНФОРМАЦІЯ_5 В червні 2010 року судом було винесене рішення, згідно, якого підсудний повинен був сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини заробітку. Підсудний жодного разу аліментів не платив, ніякої допомоги дитині не надавав.

Вина підсудного ОСОБА_1 підтверджується також наступними письмовими доказами:

- Поданням Покровського районного управління юстиції про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 (а.с. 4-5);

- Довідкою відділу ДВС Покровського районного управління юстиції Дніпропетровській області про те, що станом на 01.10.2010 р. заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 2 124,00 грн. (а.с. 6);

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_3, який при допиті 10.11.2010 р. пояснив, що він працює начальником відділу ДВС Покровського РУЮ Дніпропетровської області. У відділу ДВС Покровського РУЮ Дніпропетровської області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-376 від 05.07.2010 р., виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2 в розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки Софії, ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи з 31.03.2010 р. Державним виконавцем 07.07.2010 р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої для відома направлено сторонам провадження та до Покровського районного суду Дніпропетровської області. Згідно матеріалів виконавчого провадження встановлено, що державним виконавцем вжиті всі заходи щодо примусового виконання даного виконавчого документу. Однак починаючи з 31.03.2010 р. по 01.10.2010 р. ОСОБА_1 став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів, ніде не працює, матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки Софії не надавав. Будь якої інформації про виплату аліментів боржником на користь ОСОБА_2 в ВДВС Покровського РУЮ не надходило. Державним виконавцем були направлені запити до реєструючих органів для поточного встановлення майнового стану, яке на праві власності належить боржнику ОСОБА_1 Згідно довідок Синельниківського МБТІ, ВРЕР УДАІ ГУМВСУ, Управління пенсійного фонду України в Покровському районі, майна у боржника не має. Оскільки боржник немає ніякого доходу, стягнення заборгованості по аліментам в примусовому порядку, державному виконавцю немає можливості. Станом на 01.10.2010 р. заборгованість боржника становить 2124,00 грн.. На будь які виклики і попередження до ВДВС Покровського РУЮ, ОСОБА_1 не зявлявся і їх ігнорував, та умисно не виконував рішення суду (а.с. 51-52).

Таким чином вину підсудного ОСОБА_1 в судовому засіданні доведено. Його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

По справі цивільний позов не заявлявся.

Переходячи до призначення покарання підсудного ОСОБА_1, суд приймає до уваги суспільну небезпечність скоєного та особу підсудного, який за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, на протязі досудового слідства показань не змінив, вину свою повністю визнав, щиросердно розкаюється в скоєному. Тому із врахуванням цих обставин, покарання ОСОБА_1слід обрати у вигляді громадських робіт.

На підставі вищевикладеного та керуючись с.ст.323,324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний засіб підписку про невиїзд у відношенні ОСОБА_1 до набрання вироком чинності залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в строк 15 діб до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя О.С. Пустовар