Справа № 676/4421/15-к
Провадження № 1-кп/676/26/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2016 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд,
Хмельницької області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченої - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , жительки по АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, незаміжня, непрацююча, раніше судима - вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04.11.2014 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 год. громадських робіт, Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 30 грудня 2015 року звільнена від відбування покарання призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04.11.2014 року за ч.1 ст. 185 КК України, ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків НОМЕР_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 302, ч.2 ст. 389 КК України.
в с т а н о в и в :
До судовим слідством ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що вона діючи з метою наживи, о 18 год. 29 травня 2015 року в приміщенні сауни «На дровах», що по вул. Л.Українки в м. Кам`янець-Подільському на прохання легендованої особи ОСОБА_8 за 400 грн. вчинила звідництво для розпусти, тобто сприяла у добровільному сексуальному спілкуванні незнайомих людей, а саме запропонувала своїй подрузі ОСОБА_9 надати сексуальні послуги легендованій особі ОСОБА_10 . За надані сексуальні послу ОСОБА_9 отримала від останнього 400 грн.
Своїми діями ОСОБА_6 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 302 КК України, яке виразилось у звідництві для розпусти, з метою наживи.
Вона ж, будучи засудженою вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04.11.2014 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 год. громадських робіт, в супереч вимогам внутрішнього трудового розпорядку та порушуючи вимоги п.2 ч.3 ст.40 КВК України з метою умисного ухилення від громадських робіт, з 30 грудня 2014 року по 28 січня 2015 року на роботу взагалі не виходила, таким чином допустила більше двох прогулів упродовж одного місяця, без поважних причин, а також порушила п.1 ч.3 ст.40 КВК України з метою умисного ухилення від громадських робіт шляхом невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування призначеного вироком суду покарання. При цьому 22 грудня 2014 року Кам`янець-Подільським міжрайонним відділом кримінально-виконавчої інспекції УДпТС України Хмельницької області на підставі вказаного вироку взята на облік, як засуджена до покарання у виді громадських робіт та роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт в ЖКП «Південь», заходи заохочення та стягнення, які можуть бути до неї застосовані, відповідальність за ухилення від відбування покарання, встановлення днів явки на реєстрацію, про що у засудженої 22 грудня 2014 року відібрано підписку, у якій вона власноручно зазначила своїм підписом про ознайомлення з вимогами щодо осіб засуджених до громадських робіт. Згідно наказу № 78-К від 24 грудня 2014 року директора ЖКП «Південь» вона з 29 грудня 2014 року прийнята для відбування покарання у вигляді 80 годин громадських робіт - робітником з благоустрою на підставі направлення Кам`янець-Подільської кримінально-виконавчої інспекції у Хмельницькій області від 24 грудня 2014 року № 1587. Таким чином умисно ухилилась від відбування покарання з 22 грудня 2014 року по 28 січня 2015 року з призначених 80 год. громадських робіт відпрацювала лише дві години.
Своїми діями ОСОБА_6 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, яке виразилось в ухиленні від відбування громадських робіт особою, яка засуджена до цього покарання.
19 січня 2016 року між прокурором Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості, згідної якої ОСОБА_6 , повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, в обсязі підозри у обвинувальних актах в судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 , за ч.2 ст. 302, ч.2 ст. 389 КК України, враховуючи її щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання, має на утриманні новонароджену дитину, непрацездатних батьків, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України перейти до іншого більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст. 302, ч.2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді штрафу. Зокрема, за ч.2 ст. 302 КК України із застосування ст. 69 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., що становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст. 389 КК України із застосування ст. 69 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., що становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1360 грн., що становить 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав угоду з обвинуваченою ОСОБА_6 , про визнання винуватості та просить суд її затвердити, при цьому пояснив, що угода з його сторони є добровільною і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник підтримали угоду про визнання винуватості і просять її затвердити. При цьому ОСОБА_6 , пояснила, що повністю визнає вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, щиро розкаюються, укладення угоди є добровільним, вона цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинувачен ого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним ; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та вважає угода підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченої ОСОБА_6 , обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст. 302, ч.2 ст. 389 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та невеликої тяжкості відповідно.
В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винуватим, вид покарання, а також заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Прокурор розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначенні ч.2 ст. 473 КПК України.
Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна,умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для не визнання винуватості.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , що виразилось у звідництві для розпусти, з метою наживи, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України. Обвинувачена ОСОБА_6 , винна у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
Також судом, встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , що виразилось в ухиленні від відбування громадських робіт особою, яка засуджена до цього покарання, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України. Обвинувачена ОСОБА_6 , винна у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При призначенні покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КПК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд визнає її щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання, має утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацездатних батьків, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , судом - не встановлено.
З врахуванням обставин справи і даних про особу винного, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує, що узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371,373-375,474-475 КПК України, суд -
ОСОБА_6 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 302, ч.2 ст. 389 КК України і призначити їй покарання:
- ч.2 ст. 302 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн., що становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
- ч.2 ст. 389 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн., що становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1360 грн., що становить 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 - не обирався.
Речових доказів по справі немає.
Судових витрат по справі немає.
Цивільний позов в суді не заявлено.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 КПК України.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1