612/409/14-к
1-КС/612/43/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2014 р. смт. Близнюки
Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю заявника потерпілого ОСОБА_2 , слідчого СВ Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Близнюки Харківської області скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та зобов`язання його вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 із зазначеною Постановою слідчого не погоджується, в зв`язку з чим подав до суду скаргу, в якій просить:
1. Прийняти скаргу на бездіяльність слідчого та відмову у задоволенні клопотання до розгляду.
Слідчий слідчого відділу Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області майор міліції ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що винесена ним постанова відповідає вимогам закону, посилаючись на обставини, викладені в Постанові.
Судовим засіданням встановлено.
Слідчим ОСОБА_3 , за заявами ОСОБА_2 , до ЄРДР внесені відомості:
Постановою слідчого від 13.05. 2014 року у задоволенні цього клопотання відмовлено з посиланням на те, що на час розгляду цього клопотання слідчий не вбачив підстав для виділення та об`єднання кримінальних проваджень оскільки для остаточного прийняття рішення щодо цього клопотання необхідно вчинити ще певні слідчі дії.
Відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на законних повноважень, забороняється.
Відповідно до ч.2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. При цьому до ЄРДР вносяться відомості про попередню кваліфікацію кримінального правопорушення. Отже слідчий не позбавлений права змінити в подальшому кваліфікацію правопорушення.
Правова кваліфікація вчиненого особою кримінального правопорушення має бути зазначена у письмовому повідомленню про підозру, яка вручається підозрюваному, що передбачено п.5 ч. 1 ст. 277 КПК України. Крім того, відповідно до ст. 279 КПК України слідчий наділений правом змінити раніше повідомлену підозру.
У своїй скарзі ОСОБА_2 крім того просить слідчого суддю зобов`язати слідчого вчинити певні дії - виділити із одного кримінального провадження епізод, об`єднати цей епізод із іншим кримінальним провадженням. У судовому засіданні уточнив, що оскільки в проваджені є тільки один епізод, то воно має бути повністю об`єднане із іншим провадженням. Таким чином ставиться питання про зобов`язання слідчого вчинити слідчі дії виділення і об`єднання матеріалів досудових розслідувань.
Це клопотання також не підлягає задоволенню з тих же підстав що досудове слідство не завершене і вирішення цього питання можливе на його подальших стадіях. Крім того, відповідно до ч.5 ст. 217 КПК України, рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається не слідчим а прокурором.
Щодо посилання у скарзі на бездіяльність слідчого слід виходити із наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого яка, в тому числі полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Слідчий від потерпілого ОСОБА_2 його письмове клопотання прийняв і протягом доби виніс своє судження у вигляді належного процесуального рішення постанови ( ст.110 КПК України) у задоволенні якого відмовив. Таким чином відсутні підстави вважати що мала місце бездіяльність слідчого. Немає жодних підстав також вважати бездіяльністю слідчого його відмову у перекваліфікації, оскільки такі його дії не підпадають під визначення п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.
В цілому, із формулювання вимог ОСОБА_2 вбачається, що фактично ставиться питання про скасування рішення слідчого - його постанови від 13.05. 2014 року. Проте у прохальній частині скарги клопотання про скасування не заявлене, таких вимог він не заявив і при розгляді скарги в суді.
За вищенаведених обставин відсутня потреба в оцінці інших доказів сторін.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України заявником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.
Відповідно до ч.1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Отже потерпілим ОСОБА_2 не надано достатніх доказів на обґрунтування заявлених ним у скарзі вимог.
Відповідно до ч.1 ст. 307, п.4 ч.2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала, в тому числі і про відмову у задоволенні скарги.
Скарга на постанову слідчого від 13.05. 2014 року зареєстрована в суді 26.05. 2014 року. ОСОБА_2 та слідчий пояснили, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав 19 травня 2014 року. Оскільки ОСОБА_2 до канцелярії суду скаргу здав фактично 23.05. 2014 року, строк подання скарги, передбачений ч.1 ст. 304 КК України слід вважати таким, що ним не порушений.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.303,304, 306, 307 КПК України,
У Х В А Л И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1