Справа №635/6320/15-к
Провадження №1-кп/635/699/2015
В И Р О К
Іменем України

16 жовтня 2015 року
Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка в режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Чернігівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого одну малолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-16.07.2003 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, із застосування ст. 75 КК України до 2 років іспитового строку;

-17.06.2004 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 296, ст. 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі;

-07.10.2004 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі;

-07.11.2006 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

-15.04.2010 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-23.06.2013 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосування ст. 75 КК України до 3 років іспитового строку;

-22.07.2013 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту;

-27.06.2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

- в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.. 391 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , який відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.06.201 року у Темнівській ВК № 100, за час перебування засуджений ОСОБА_4 неодноразово допускав порушення режиму утримання. Незважаючи на проведену представниками адміністрації установи профілактичну та виховну роботу, засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення та перевиховання не став, систематично та злісно порушував встановлений режим відбування покарання, за що неодноразово піддавався стягненням у дисциплінарному порядку за різні види порушень. За допущені засудженим ОСОБА_4 порушення режиму утримання у випраній колонії на нього було накладено 17 дисциплінарних стягнень, з них 9 накладено правами начальника установи, у тому числі два рази він переміщувався у дисциплінарний ізолятор та один раз був переведений у приміщення камерного типу.

Так, 14.07.2015 року о 15:00год. черговий офіцер ДІЗО-ПКТ капітан внутрішньої служби ОСОБА_5 , прибув до ДІЗО-ПКТ, де на той час з 14.06.2015 року відбував покарання засуджений ОСОБА_4 , пред`явив закону вимогу у переведенні по закінченню тримання останнього до дільниці ресоціалізації, а саме в СПС №4. При цьому, засуджений ОСОБА_4 був вдягнений та обутий по сезону, мав безперервний 8-ми добовий сон, скарг на стан здоров`я він не висловлював. Проте, засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився послідкувати на дільницю посиленого контролю у присутності ЧПНК капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 , чергового інспектора ДІЗО-ПКТ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 , старшого днювального ДІЗО-ПКТ засудженого ОСОБА_8 . Свою відмову він мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає розпорядок утримування в колонії для себе неприйнятним. При цьому, засуджений ОСОБА_4 поводився гордовито, зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації колонії, тим самим, чинив негативний вплив на інших засуджених, які знаходились в ПКТ. Після чого, черговим офіцером ДІЗО-ПКТ капітаном внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 9,94,96,107,133 Кримінально виконавчого кодексу України, правил внутрішнього розпорядку п.п. 11. 29 та ст. 391 Кримінального кодексу України з приводу того, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України. У подальшому, черговий офіцер ДІЗО-ПКТ капітан внутрішньої служби ОСОБА_5 повторно запропонував засудженому ОСОБА_4 послідкувати на дільницю ресоціалізації, а саме до СПС №4, після закінчення тримання в ДІЗО, однак ОСОБА_4 у присутності зазначених осіб у категоричній формі знову відмовився виконати дані вимоги.

14.07.2015 року о 16:30год. черговий офіцер ДІЗО-ПКТ капітан внутрішньої служби ОСОБА_5 прибув до ДІЗО-ПКТ, де на той час з 14.06.2015 року відбував покарання засуджений ОСОБА_4 , повторно пред`явив закону вимогу у переведенні по закінченні тримання останнього до дільниці ресоціалізації, а саме в СПС №4. При цьому, засуджений ОСОБА_4 був вдягнений та обутий по сезону, мав безперервний 8-ми добовий сон, скарг на стан здоров`я він не висловлював. Проте, засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився повторно послідкувати на дільницю ресоціалізації у присутності ЧПНК капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 , чергового інспектора ДІЗО-ПКТ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 , старшого днювального ДІЗО-ПКТ засудженого ОСОБА_8 . Свою відмову він мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає розпорядок утримування в колонії для себе неприйнятним. При цьому, засуджений ОСОБА_4 поводився гордовито, зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації колонії, тим самим, чинив негативний вплив на інших засуджених, які знаходились в ПКТ. Після чого, черговим офіцером ДІЗО-ПКТ капітаном внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 9,94,96,107,133 Кримінально виконавчого кодексу України, правил внутрішнього розпорядку п.п. 11. 29 та ст. 391 Кримінального кодексу України з приводу того, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України. У подальшому, черговий офіцер ДІЗО-ПКТ капітан внутрішньої служби ОСОБА_5 повторно запропонував засудженому ОСОБА_4 послідкувати на дільницю ресоціалізації, а саме до СПС №4, після закінчення тримання в ДІЗО, однак ОСОБА_4 у присутності зазначених осіб у категоричній формі знову відмовився виконати дані вимоги.

15.07.2015 року о 09:15год. начальник СПС №4 капітан внутрішньої служби ОСОБА_9 прибув до ДІЗО-ПКТ, де на той час з 14.06.2015 року відбував покарання засуджений ОСОБА_4 , втретє пред`явив закону вимогу у переведенні по закінченні тримання останнього до дільниці ресоціалізації, а саме в СПС №4. При цьому, засуджений ОСОБА_4 був вдягнений та обутий по сезону, мав безперервний 8-ми добовий сон, скарг на стан здоров`я він не висловлював. Проте, засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився повторно послідкувати на дільницю ресоціалізації у присутності, ЧПНК майора внутрішньої служби ОСОБА_10 , чергового інспектора ДІЗО-ПКТ старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_11 , чергового інспектора ДІЗО-ПКТ старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_12 старшого днювального ДІЗО-ПКТ засудженого ОСОБА_8 . Свою відмову він мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає розпорядок утримування в колонії для себе неприйнятним. При цьому, засуджений ОСОБА_4 поводився гордовито, зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації колонії, тим самим, чинив негативний вплив на інших засуджених, які знаходились в ПКТ. Після чого, начальником СПС №4 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_9 засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 9,94,96,107,133 Кримінально виконавчого кодексу України, правил внутрішнього розпорядку п.п. 11. 29 та ст. 391 Кримінального кодексу України з приводу того, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України. У подальшому, начальник СПС №4 капітан внутрішньої служби ОСОБА_9 втретє запропонував засудженому ОСОБА_4 послідкувати на дільницю ресоціалізації, а саме до СПС №4, після закінчення тримання в ДІЗО, однак ОСОБА_4 у присутності зазначених осіб у категоричній формі знову відмовився виконати дані вимоги.

. Після кожної відмови від виконання чергування засуджений ОСОБА_4 був оглянутий черговими лікарями медичної частини Темнівської ВК № 100 та останніми були видані довідки, відповідно до яких стан здоров`я засудженого ОСОБА_4 задовільний та у зв`язку з чим, останній міг триматися на дільниці ресоціаізації, а саме в СПС №4 та виконувати роботу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3537-ая/15 від 13.08.2015 року ОСОБА_4 14.07.2015 року о 15.20 год., 14.07.2015 року о 17.00 год, 15.07.2015 року о 09.40 год. на момент огляду наявних тілесних ушкоджень виявлено не було, також на момент огляду останій соматично здоровий, та міг виконувати законі вимоги адіністрації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні даного правопорушення, щиросердно розкаявся і підтвердив обставини вчинення злочину, як описано вище у вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю і кваліфікує його дії за ст. 391 КК України злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
При призначені покарання суд враховує характер вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про його особистість.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він судимий, характеризується негативно, вчинив злочин відбуваючи покарання, має малолітню доньку.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст.. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному і при цьому вважає доцільним назначити йому покарання, пов`язане з позбавленням волі, так як його виправлення й перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив правопорушення в період відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.06.2014 року, суд до покарання, призначеного по новому вироку, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком відповідно до ст. 71 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України і призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

Відповідно до ст.. 71 КК України до призначеного покарання по даному вироку, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2014 року, у вигляді 3 (три) років позбавлення волі і остаточно призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 16 жовтня 2015 року..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1