Справа № 573/1898/15-к
Номер провадження 1-кп/573/142/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29 липня 2015 року за №0000445, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, неодруженого, не працюючого, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «хронічний алкоголізм», не інваліда, засудженого вироком Білопільського районного суду Сумської області 19 серпня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26 липня 2015 року, близько 17 годин 30 хвилин ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки майна проник на огороджену територію домогосподарства ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, ОСОБА_4 умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав із території домогосподарства частину металевої клітки і два поліетиленових мішки із металобрухтом всього загальною вагою 115 кг, вартістю 373 грн. 15 коп. та цвяхи в металевих банках, що знаходились у вказаних поліетиленових мішках, загальною вагою 5 кг, довжиною 25 мм, придбані у 1995 році, вартістю 50 грн.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 423 грн. 75 коп.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював їх суспільно небезпечний характер, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій у виді завдання матеріальної шкоди потерпілому і бажав їх настання, тобто скоїв злочин з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема підтвердив, що 26 липня 2015 року близько 17 години 30 хвилин він таємно проник на територію домогосподарства ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , звідки викрав два поліетиленові мішки із металобрухтом та цвяхами, а також частину металевої клітки.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує наступне.

Ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким.

Особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2008 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «хронічний алкоголізм», не інвалід, неодружений, не працює (а. с. 41-46).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд також враховує, що викрадене майно було повернуто потерпілому в ході досудового провадження органами досудового розслідування, у зв`язку з чим потерпілий ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву про те, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні останньому покарання поклався на розсуд суду (а. с. 21).

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, суд вважає, що за вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді позбавлення волі.

При призначенні ОСОБА_4 остаточного покарання суд також враховує, що останній засуджений вироком Білопільського районного суду Сумської області від 19 серпня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Злочин, у вчиненні якого обвинувачується, скоїв 26 липня 2015 року, тобто до постановлення вищевказаного вироку, а тому остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Під час проведення досудового розслідування проводилася судова товарознавча експертиза, витрати за проведення якої становлять 184 грн. 14 коп. (а. с. 47).

Вказана сума підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь держави, проти чого обвинувачений у судовому засіданні не заперечував.

Речові докази:

- металеві речі та п`ять банок із цвяхами, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , залишити останньому як власнику;

- саморобний міні-трактор залишити ОСОБА_7 (а. с. 48-51).

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим та попереднім вироком Білопільського районного суду Сумської області від 19 серпня 2015 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 19 серпня 2015 року.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 14 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази: металеві речі та п`ять банок із цвяхами залишити потерпілому ОСОБА_6 , саморобний міні-трактор залишити ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: