Справа №591/1610/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/110/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Організація або утримання місць для незаконного вживання, виробництва чи виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в порядку апеляційного розгляду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на обвинувальний вирок Зарічного районного суду м. Суми від 24 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 23 травня 2013 року вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; 04 липня 2014 року звільнений від покарання відповідно до ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 26 червня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році»;

обвинуваченого за ст.ст. 185 ч.1, 309 ч.2, 317 ч.1 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , в якій вона просить змінити вирок Зарічного районного суду м. Суми від 24 листопада 2015 року та пом`якшити призначене її підзахисному ОСОБА_7 покарання.

Даним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 309 ч.2, 317 ч.1 КК України, та призначено покарання:

за ч.2 ст.309 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

за ч.1 ст. 317 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців,

за ч.1 ст.185 КК України у виді 6 місяців арешту;

на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у сумі 737 грн. 66 коп. за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 зазначає, що судом в повній мірі не було враховано всі пом`якшуючі відповідальність обставини, зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, належну процесуальну поведінку та позитивну характеристику ОСОБА_7 , наявність постійного місця проживання та сталих соціальних зв`язків, а також факт того, що за час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження останній став на шлях виправлення, нових злочинів не вчинив, а тому, призначене йому покарання у виді 2 років позбавлення волі є занадто суворим.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановив суд, ОСОБА_7 11 лютого 2015 року, з 09.00 до 11.00 год., надав приміщення квартири, в якій мешкав, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 для виготовлення наркотичного засобу «опію ацетильованого», який в подальшому ін`єкційно вжив разом з останнім та ОСОБА_11 . Після чого в приміщенні цієї ж квартири став зберігати посуд та медичні шприци з залишками особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований», загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,0424 г.

Крім того, 12 березня 2015 року, близько 16.00 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «Продукти-706» ТОВ «АТБ-маркет», який розташований по вул. Петропавлівській, 70, м. Суми, таємно викрав 1 пляшку коньяку торгівельної марки «Hennessy VS», вартістю 393 грн. 99 коп., заподіявши тим самим вказаній юридичній особі матеріальну шкоду на зазначену суму.

Заслухавши доповідь судді про обставини кримінального провадження та суть апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив залишити вирок суду без змін, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується матеріалами провадження, належним чином дослідженні судом першої інстанції та ніким не оспорюються і під сумнів не ставляться.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

Доводи захисника ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі, з приводу того, що суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 занадто суворе покарання, не заслуговують на увагу колегії суддів.

Так, відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Положеннями ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Наведені вимоги закону при призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції в повній мірі дотримані.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів; особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, має матір та сестру, не проходив добровільного лікування від наркоманії, стан його здоров`я тощо; обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

А тому, врахувавши всі обставини по кримінальному провадженню, в тому числі й ті, на які посилається захисник в своїх апеляційній скарзі, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, за якою він засуджений, вірно застосувавши принцип призначення покарання за сукупністю злочинів, з відбуванням покарання, яке, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і підстав вважати його надто суворим немає.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 є непереконливими з огляду на наявні матеріали кримінального провадження, з яких вбачається, що судові засідання відкладалися 12 разів через неприбуття обвинуваченого, 3 рази судом постановлялися ухвали про застосування приводу останнього.

А наявність постійного місця проживання, де обвинувачений ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю, а також не вчинення останнім нових злочинів в період досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження не є достатніми підставами для пом`якшення призначеного покарання.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання за наведених в апеляційній скарзі захисника підстав.

Істотних порушень норм кримінально - процесуального закону при досудовому розслідуванні кримінального провадження та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Зарічного районного суду м. Суми від 24 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 без змін.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно