Провадження № 1-кп/537/213/2015
Справа № 537/2950/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.12.2015 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , при секретарі ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місці Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000542 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кременчук Полтавської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючого на посаді вчителя початкових класів КОДПНС «Славутич», незаміжньої, раніше не судимої, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України;

в с т а н о в и в:
26 квітня 2015 року близько 16.00 год. ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, на ґрунті вже існуючих неприязних стосунків з останнім, нанесла потерпілому один удар ножем в спину, заподіявши ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді колото-різанної рани поперекової ділянки зліва, сквозного поранення товстого кишківника, двох поранень порожньої кишки, за очеревинна гематома, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 575 від 15 червня 2015 року за ступеням тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала частково, не заперечуючи самого факту нанесення потерпілому удару ножем в область спини, однак мотивуючи свої дії неправомірною поведінкою самого потерпілого по відношенню до неї. На обґрунтування своєї позиції пояснила наступне: 26 квітня 2015 року вона перебувала на святкуванні дня народження її друга ОСОБА_8 , якій відбувався на подвір`ї домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Через деякий проміжок часу, після початку святкування та вживання усіма присутніми алкогольних напоїв, обвинувачена відчула себе зле, побачивши її хворобливий стан, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 завела її до приміщення будинку і вклали на ліжко. Приблизно через 30 хвилин до кімнати, де відпочивала обвинувачена, зайшов ОСОБА_3 і став вимагати від неї щоб вона вибачилася перед дівчатами за свою поведінку, після чого схопив її за руку та двічі вдарив кулаком по голові. Як зазначає обвинувачена, після того як вона все ж встала з ліжка та пішла на кухню, потерпілий продовжував наносити їй удари в спину і саме в той момент, коли обвинувачена підійшли до раковини, ОСОБА_3 якій знаходився с заду неї, почав її душити, на що вона схопила кухонний ніж, що знаходився поруч на столі і нанесла йому один удар ножем. Після того, як потерпілий вибіг з будинку, обвинувачена також вибігла на подвір`я домоволодіння, тримаючи в руці інший ніж і почувши оклики потерпілого про допомогу та виклик швидкої допомоги, пішла в інший, протилежний бік подвір`я, де фактично і дочекалася приїзду медичних працівників.

При подальшому слуханні кримінального провадження в суді, обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, щиро розкаялася, визнає фактичні обставини справи, суду підтвердила факт заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень за таких обставин, як це вказано в описовій частині вироку, одночасно, пояснити суду причини та обставини, виникнення конфлікту між потерпілим та обвинуваченою, остання не змогла, мотивуючи, це тим, що не зовсім чітко пам`ятає обставини саме сварки, оскільки знаходилась у підвищеному емоційному стані.

Окрім, визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні інкримінованого їй злочину, суд, безпосередньо дослідивши усю сукупність доказів в судовому засіданні, приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому і це стверджується наступним:

Потерпілий ОСОБА_3 пояснив суду, що 26 квітня 2015 року він та його дружина ОСОБА_11 приїхали до будинку АДРЕСА_2 , з метою святкування дня народження їх знайомого ОСОБА_8 . Як зазначив потерпілий, усі присутні вживали алкогольні напої, в тому числі і обвинувачена, яка через деякий час, з невідомих йому причин почала плакати, на що її відвели до будинку та вклали відпочивати. Після того, як з будинку вийшла ОСОБА_12 та розповіла, що ОСОБА_5 її дуже образила, висловлюючись на адресу останньої нецензурною лайкою, потерпілий пішов до будинку з метою з`ясувати у обвинуваченої причини такої її поведінки, на що остання почала кричати та лаятися, внаслідок чого між ними виникла сварка, яка переросла у штовхання один одного. Саме в цей час до будинку зайшли його дружина та ОСОБА_9 , які в подальшому були присутні протягом всього періоду часу, коли відбувався конфлікт, і бачили як потерпілий разом з обвинуваченою впали на підлогу, піднявшись, ОСОБА_3 пішов по направленню до виходу, як раптом почув оклик когось із дівчат: «Ніж!Ніж!», після чого він намагався побігти, однак майже відразу відчув удар в спину з ліва. Як зазначає потерпілий, вийшовши на подвір`я домоволодіння, він лівою рукою вийняв ніж та кинув його на підлогу, коли раптом побачив, що обвинувачена вибігла з будинку, тримаючи в руці ще один ніж і викрикуючи погрози, що вб`є останнього, побігла в його бік, на що потерпілий перестрибнув через паркан та вибіг на дорогу, що на думку останнього, фактично і врятувало його від наступного удару ножем. Після приїзду швидкої допомоги його госпіталізували до третьої міської лікарні, де йому було зроблено операцію і де він провів більше чим півтора місяці, за весь цей час обвинувачена лише один раз приходила його відвідати та пропонувала вирішити питання шляхом надання матеріальної допомоги. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 просив суд з урахуванням поведінки обвинуваченої після вчинення злочину та приймаючи до уваги самі обставини вчинення останнього, призначити їй максимальну міру покарання, визначену санкцією частини 1 статті 121 КК України у вигляді позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_12 надала суду покази, що 26 квітня 2015 року близько 13.00 год. вона разом зі своїм чоловіком, день народження якого вони і святкували того дня, разом з іншими гостями, сіли за стіл, як зазначила свідок, вона пам`ятає що між потерпілим та обвинуваченою виник словесний конфлікт, наслідком якого стало те, що ОСОБА_5 вилила в обличчя ОСОБА_3 стакан з водою, після чого усі заспокоїлися. Через деякий час, свідок звернула увагу, не те, що ОСОБА_5 себе погано почувається і вони разом зі ОСОБА_13 відвели її до будинку та вклали на ліжко відпочивати. Повернувшись до гостей, свідок разом з іншими продовжила відпочивати, коли вже прийшов час збиратися додому, ОСОБА_12 пішла в будинок і повідомила обвинувачену, щоб вона виходила з кімнати, оскільки вже час їхати, на що ОСОБА_5 облаяла її та відштовхнула від себе; така образлива поведінка обвинуваченої дуже вразила свідка, після чого вона розплакалась та підійшовши до гостей, що знаходились за столом на подвір`ї, поскаржилась на ОСОБА_5 . Після її слів ОСОБА_3 встав та пішов до будинку, коли через деякий з останнього вийшла ОСОБА_14 та повідомила, про те, що потерпілий б`ється з обвинуваченою, то свідок разом з Святобог забігли до будинку і розняли останніх. Коли вже ОСОБА_3 рухався по направлення до виходу з будинку і фактично був в коридорі, то свідок, яка на той час знаходилась в кімнаті, побачила, як ОСОБА_5 , тримаючи в руці ніж, біжить за потерпілим, злякавшись, свідок закричала про небезпеку, однак, як зазначає ОСОБА_12 самого удару ножем вона не бачила. В подальшому, коли свідок вийшла на подвір`я домоволодіння, то вже побачила як потерпілий перелазив через паркан, а обвинувачена рухалась в його бік, тримаючи при цьому в руці вилки та невеликий за розміром ніж.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що 26 квітня 2015 року вона разом з потерпілим, якій є її чоловіком, на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , святкували день народження їх знайомого ОСОБА_8 , в процесі святкування усі присутні вживали алкогольні напої, однак через деякий час свідок звернула увагу, на те, що ОСОБА_5 перебуває у сильному стані алкогольного сп`яніння і разом з іншими дівчатами відвели останню до будинку та вклали відпочивати. Коли через деякий час з будинку вийшла ОСОБА_12 та поскаржилась присутнім на те, що ОСОБА_5 її сильно образила, ОСОБА_3 піднявся та пішов до приміщення, відкіля через короткий проміжок часу вибігла ОСОБА_15 та повідомила, що потерпілий з обвинуваченою б`ються. Як зазначає свідок, забігши до кімнати, вони разом із ОСОБА_12 почали розбороняти зазначених вище осіб, при цьому разом з ними впавши на підлогу, як зазначила ОСОБА_11 вона відтягувала чоловіка, а ОСОБА_12 обвинувачену і коли їм вдалося це зробити, то потерпілий вставши з підлоги направився до виходу з будинку. В подальшому свідок показала, що самого удару ножем вона не бачила, а лише той момент, коли потерпілий різко прогнувся і після того як він обернувся до неї спиною, то вона лише тоді побачила ніж, якій ОСОБА_3 сам вийняв зі спини та викинув на підлогу. Свідок зазначила, що вже після інциденту, коли вона разом з ОСОБА_3 перебувала на подвір`ї домоволодіння в очікуванні швидкої допомоги, з будинку вийшла обвинувачена та тримаючи в руках виделки та ніж, побігла в сторону потерпілого з окликами що вб`є останнього, на що він перестрибнув через паркан та вибіг на вулицю.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надав аналогічні покази з приводу відомих йому обставин щодо нанесення потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, одночасно підтвердивши, наведений вище свідками факт перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння.

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в судовому засіданні підтвердили лише факт святкування за зазначеною в обвинувальному акті адресою, день народження їх знайомого ОСОБА_8 , при цьому зазначивши що всі присутні на святі вживали алкогольні напої приблизно в однаковій кількості, одночасно зазначенні вище особи, підтвердили факт існуючого конфлікту, якій виник між обвинуваченою та потерпілим наслідком якого стало те, що ОСОБА_5 вилила в обличчя ОСОБА_3 стакан з водою, однак оскільки після цього всі заспокоїлися, то великої уваги цьому ніхто не надав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України за обставин викладених у вироку, наряду з наведеними вище показами потерпілого та свідків, також підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом, а саме:

-висновком судово-медичної експертизи № 575 від 21 травня 2015 року згідно якої у потерпілого ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різанної рани поперекової ділянки зліва зі сквозним пораненням товстого кишківника та двома пораненнями порожньої кишки, за очеревинна гематома, які утворилися одномоментно від одноразової ударної дії предмету з колюче-ріжучими властивостями, яким міг бути клінок ножа та за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 19 червня 2015 року, за участю потерпілого ОСОБА_3 при проведення якого останній показує місце, спосіб та механізм нанесення йому обвинуваченою тілесних ушкоджень;

-висновком судово-медичної експертизи № 641 від 19 червня 2015 року, відповідно до якого покази потерпілого ОСОБА_3 , надані ним в ході проведення слідчого експерименту, можуть відповідати об`єктивним судово медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизи останнього.

Суд дійшов висновку, що всі письмові докази та вищезазначені експертизи є допустимими доказами, оскільки вони складені та проведені уповноваженими особами відповідно до вимог діючого КПК України, підписані усіма учасниками слідчої дії, узгоджуються між собою так і з іншими матеріалами кримінального провадження, без зауважень та ніким не оспорюються.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, приймаючи до уваги знаряддя та спосіб вчинення злочину, характер та локалізацію ножового поранення, поведінку ОСОБА_5 після вчинення злочину, суд приходить до висновку, що все це за своєю сукупністю свідчить, про те, що обвинувачена мала прямий умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 і тому кваліфікація дій обвинуваченої за частиною 1 статті 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, є вірною.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та яке б запобігло вчиненню нею нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій є вчинення злочину в сані алкогольного сп`яніння.

Обираючи міру покарання, суд, відповідно до вимог статті 65 КК України приймає до уваги тяжкість скоєного ОСОБА_5 злочину, якій у відповідності до статті 12 КК України класифікується як тяжкий, особу обвинуваченої яка раніше не судима, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги ступень тяжкості та обставини злочину, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 наявність двох і більше пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи відношення обвинуваченої до вчиненого, суд вважає, що для виправлення останньої та попередження вчинення нею нових злочинів, їй повинно бути призначено необхідне та достатнє покарання із застосуванням вимог статті 69 КК України у вигляді обмеження волі.

Суд прийшов до переконання, що дана міра покарання відносно обвинуваченої є необхідною і достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої та думку учасників процесу.

Речові докази жіночі спортивні штани та кофту повернути власнику ОСОБА_5 , кухонний ніж з чорною ручкою знищити.

Підстав для обрання заходів забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не вбачається.

Керуючись статтями 369, 370 КПК України,

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинувачені за частиною 1 статті 121 КК України та призначити покарання із застосуванням положень статті 69 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Підстав для обрання заходів забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не вбачається.

Речові докази жіночі спортивні штани та кофту повернути власнику ОСОБА_5 , кухонний ніж з чорною ручкою знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1