Провадження № 1-кп/592/540/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми кримінальне провадження № 0004780 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Йолчубейлі Сабірабадського району Азербайджан, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який є приватним підприємцем, одруженого, який має повну середню освіту, азербайджанця, громадянина України, раніше не судимого, пенсіонера, інваліда 2 групи за загальним захворюванням по опорно-руховому апарату, невійськовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

23.08.2015 року о 08 годині 23 хвилини, керуючи технічно-справним автомобілем MІSTSUBISCI PAJERO , реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Ковпака м. Суми, не маючи перешкод для своєчасного виявлення мотоциклу КТМ-690 , для оцінки його швидкісного режиму, ОСОБА_5 виконував маневр розвороту, не надавши перевагу у русі водію мотоцикла КТМ-690 , без реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_6 , який у свою чергу в порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, введених в дію з 01.01.2002 року, передбачених пунктами: 12.3. , 12.4. , 10.1. , 2.9. а , 2.1. а , б , ґ , 2.3. г , 31.4. , 31.4.5. а , б , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи права на керування транспортними засобами відповідної категорії, керував технічно несправним та незареєстрованим в органах державної автомобільної інспекції транспортним засобом, рухався без мотошолому та чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, зі значним перевищенням швидкості руху в населеному пункті (згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 55 від 25.09.2015 року швидкість руху мотоцикла становила 105,4 км/год) , при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху чи зупинки транспортного засобу, хоча мав таку об`єктивну можливість, вчинив невиправданий маневр, а саме: виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу КТМ-690 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 768/493 від 23.09.2015 року смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок закритої тупої травми органів грудної клітини, яка супроводжувалася переломами ребер справа та розривом грудного відділу аорти з крововиливом в серцеву сорочку та ускладнилася розвитком гострої кровотечі з розриву висхідної дуги аорти з проривом у межах перикарда та середостіння і тампонадою перикарду. При токсикологічному дослідженні крові трупа виявлено етиловий спирт 4,6 ‰ , що стосовно до живих осіб відповідає тяжкому отруєнню. Відповідно до зібраних в кримінальному провадженні доказів та висновку судово-автотехнічної експертизи № 55 від 25.09.2015 року ОСОБА_5 , керуючи автомобілем MІSTSUBISCI PAJERO , реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, введених в дію з 01.01.2002 року, що передбачені пунктом 10.4. : Перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Допущені ОСОБА_5 порушення вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Дії ОСОБА_5 щодо порушення Правил дорожнього руху навмисні, а форма вини щодо наслідків необережна (злочинна самовпевненість) .

Дії ОСОБА_5 , які виразилися в порушенні Правил безпеки дорожнього руху, передбачені п. 10.4 Правил дорожнього руху, при керуванні 23.08.2015 року автомобілем MІSTSUBISCI PAJERO , реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Ковпака м. Суми, що призвело до зіткнення з мотоциклом КТМ-690 , без реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події, були кваліфіковані органом досудового розслідування, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду про те, що вказане кримінальне правопорушення він вчинив за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати, не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки це єдине джерело для його існування та існування його численної сім`ї.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. с. 32) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_5 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, вчинений ОСОБА_5 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Як особа обвинувачений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: - має вкрай незадовільний стан здоров`я у зв`язку із встановленим діагнозом: - дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ступеню, гіпертонічна хвороба, гіпертонічний криз неускладнений (а. с. 39, 40) ; - Мр (магніторезонансні) ознаки поширеного остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилартрозу поперекового відділу хребетного стовпа, дорзальні протрузії міжхребцевих дисків в L3-L4, L4-L5, L5-S1 сегментах, стеноз хребтового каналу, одинична грижа Шморля в L4-L5 (а. с. 41) ; - КТ (комп`ютерно-томографічні) ознаки дисциркуляторної енцефалопатії, помірна атрофія півкуль мозку і мозочка, ознаки неокклюзіонної гідроцефалії (а. с. 42) ; - дисциркуляторна енцефалопатія II ступеню, гіпертензивна, атеросклеротична, стадія субкомпенсації з помірним синдромом лікворної гіпертензії, помірним вестибуло-атактичним синдромом, наслідки перенесеного лакунарного інфаркту в басейні лівої СМА (середньої мозкової артерії) (26.04.2012 року) з правобічною пірамідною недостатністю, стійким астено-цефалгічним синдромом, розлад з легким зниженням пам`яті, інтелекту, помірними характерологічними змінами особистості, стенозуючий атеросклероз екстракраніальних відділів брахіоцефальних судин, розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням попереково-крижового відділу хребта, протрузії L3-L4, L4-L5, L5-S1, стан після повторного видалення кили диска L4-L5 (1997 рік, 2010 рік) , стійкий радикулярний та помірно виражений больовий синдром, помірне порушення стато-динамічної функції попереково-крижового відділу хребта (а. с. 43, 44) ; - має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 (а. с. 54, 70) ; - являється пенсіонером по інвалідності: 2 група за загальним захворюванням по опорно-руховому апарату (а. с. 54/зв, 61) ; - раніше не судимий (а. с. 56) ; - являється водієм категорії В та має водійський стаж з 08.08.1991 року (а. с. 38, 57) ; - являється інвалідом 2 групи з народження за загальним захворюванням, безстроково, висновок про умови та характер праці: можлива праця в спеціально створених умовах (а. с. 62) ; - виключно позитивно характеризується як громадський діяч: голова Сумської обласної організації Конгресу азербайджанців України, голова Асоціації національних меншин Сумської області (а. с. 63) ; - являється фізичною особою-підприємцем (а. с. 64 69) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - добровільне відшкодування завданого збитку (а. с. 15) ; - вчинення винним злочину вперше (а. с. 56) ; - позитивна характеристика винного у вчиненні злочину (а. с. 63) ; - хворобливий стан винного у вчинені злочину (а. с. 39 44, 54, 61, 62) ; - наявність на утриманні винного у вчиненні злочину іншої непрацездатної особи, а саме: дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонерка, яка являється інвалідом 1 групи за загальним захворюванням (а. с. 71, 72) ; - наявність на утриманні винного у вчиненні злочину малолітніх дітей, а саме: внук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 76) , внук ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 77) , внук ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 79) , внучка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а. с. 80) , внучка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а. с. 81) , внук ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а. с. 83) , внучка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а. с. 84) , внук ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а. с. 85) , внучка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (а. с. 88) , внук ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_13 (а. с. 89) ; - повне визнання винною особою своєї вини у вчиненні злочину.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення винним злочину вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винного стійких злочинних навиків, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, позитивна характеристика винного у вчиненні злочину при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це така поведінка в побуті, за місцем роботи, навчання, як правило, свідчить про відсутність у такої особи стійких антисуспільних поглядів, і дає підстави вважати, що вчинення злочину є випадковим.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, хворобливий стан винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що певні соматичні захворювання знижують ясність уявлення про навколишню дійсність, особа позбавлена того ступеня уважності та обачливості, якими володіє фізично здорова людина. Хворобливий стан робить людину дратівливою і легко збуджуваною; тяжка хвороба може сприяти розвитку егоїзму, відчуженості, і це, звичайно, може здійснювати вплив на особу при вчиненні злочину. Крім того, визнання хворобливого стану винного обставиною, яка пом`якшує покарання, пов`язується з принципами доцільності призначеного покарання та гуманізму. Хворобливий стан винного може створити перешкоди для відбування винним покарання та для досягнення мети покарання. Застосування до особи, яка має певне соматичне захворювання, покарання може завдати їй фізичних та моральних страждань, і навіть створити загрозу її життю чи призвести до серйозно погіршення здоров`я. На необхідність з`ясування стану здоров`я при дослідженні даних про особу винного вказується також в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні винної особи дитини та іншої непрацездатної особи обґрунтовується принципом гуманізму, оскільки державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винного, після засудження останнього. Крім того, це обґрунтовується тим, що надане винним непрацездатній особі матеріальне забезпечення майже завжди є основним джерелом існування для такої особи. Наявність на утриманні винного інших непрацездатних осіб, окрім їхнього матеріального забезпечення, означає також, що винний здійснює догляд за ними, якщо ці особи потребують стороннього догляду.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання винною особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю відшкодував потерпілій ОСОБА_18 моральну та матеріальну шкоду, оскільки будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має, оскільки потерпіла ОСОБА_18 цивільний позов до нього не пред`являла, відтак суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі на певний строк без позбавлення права керувати транспортними засобами, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов по справі потерпілою ОСОБА_18 в ході досудового розслідування та до початку судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_5 пред`явлений не був (а. с. 15) .

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 33 36, 38, 49 53) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, пов`язані з проведенням судової експертизи технічного стану в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, відшкодовані 02.09.2015 року за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави; - документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, пов`язані з проведенням судової експертизи технічного стану в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, відшкодовані 02.09.2015 року за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави; - документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 55 від 25.09.2015 року, пов`язані з проведенням судово-автотехнічної експертизи в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, відшкодовані 25.09.2015 року за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави; - документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 102 від 01.10.2015 року, пов`язані з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 00 копійок, відшкодовані 04.11.2015 року за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави, слід вважати ним відшкодованими на користь держави (а. с. 27 31, 45 48) .

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний 09.09.2015 року слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_5 строком до 09.11.2015 року, слід вважати продовженим, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, до закінчення строку дії ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми (а. с. 90) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 11, 12, 50 52, 63, 65 67, 75, 76, 286 КК України; ст. ст. 17, 21, 24, 43, 100, 110, 124, 126, 366 371, 373 376, 392, 393, 395 КПК України, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази, а саме:

- автомобіль MІSTSUBISCI PAJERO , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який 09.10.2015 року був повернутий під охоронну розписку та знаходиться на відповідальному зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_5 , повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_5 ;

- мотоцикл КТМ 690, номер рами НОМЕР_2 KTM 690 DUKE e 1 * 2002/24 * 0353 * 88, який на території України не зареєстрований, оскільки він має непридатний стан, знищити;

- округлий диск FNV CD-R Professional 80 min 700 MB, на якому міститься відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, яка 23.08.2015 року о 08 годині 23 хвилини сталася на вул. Ковпака м. Суми, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, пов`язані з проведенням судової експертизи технічного стану в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, відшкодовані 02.09.2015 року за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави; - документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, пов`язані з проведенням судової експертизи технічного стану в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, відшкодовані 02.09.2015 року за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави; - документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 55 від 25.09.2015 року, пов`язані з проведенням судово-автотехнічної експертизи в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, відшкодовані 25.09.2015 року за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави; - документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 102 від 01.10.2015 року, пов`язані з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 00 копійок, відшкодовані 04.11.2015 року за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави, вважати ним відшкодованими на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний 09.09.2015 року слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_5 строком до 09.11.2015 року, вважати продовженим, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, до закінчення строку дії ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1