№ провадження 1-кс/646/6049/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.12.2015 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 про зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити певні дії.
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свою скаргу і просив слідчого суддю задовольнити її. Пояснив, що суддею Шевченківського районного суду Харківської області 14.03.2012 року було постановлено завідомо неправосудне рішення, за яким з ФГ «Лан-М» на користь ОСОБА_4 було стягнуто заборгованість у розмірі 373230,00 грн. Заявник скористався правом на апеляційне оскарження, та рішенням апеляційного суду Харківської області вказане рішення було скасовано та у задоволенні вимог ОСОБА_4 відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.01.2013 року рішення апеляційного суду Харківської області скасовано, рішення Шевченківського районного суду Харківської області залишено без змін.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Слідчий суддя також вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності прокурора, оскільки неявка не перешкоджає розгляду скарги, у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить наступного висновку.
В частині 1 статті 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені частиною 5 статті 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 15.10.2015 року звернувся з заявою до Генеральної прокуратури України щодо вчинення кримінального правопорушення суддею Шевченківського районного суду Харківської області ОСОБА_5 , яке полягало у постановленні завідомо неправосудного рішення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України.
Листом Генеральної прокуратури України вказана заява направлена до прокуратури Харківської області для розгляду, за результатами якого прокуратура області листом від 22.10.2015 року повідомила заявника, що у заяві відсутні відомості про вчинене кримінальне правопорушення, через що внести відомості до ЄРДР не надається можливим.
Статтею 214 КПК України визначено, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Таким чином, обов`язок внесення до ЄРДР стосується лише тих відомостей, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення.
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а тому критерієм внесення відомостей до ЄРДР є саме фактичні дані, що вказують на ознаки конкретного складу злочину.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, зокрема, що свідчать про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину та інше.
Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення. Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 15.10.2015 року звернувся з заявою до Генеральної прокуратури України щодо вчинення кримінального правопорушення суддею Шевченківського районного суду Харківської області ОСОБА_5 , яке полягало у постановленні завідомо неправосудного рішення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України.
Стаття 375 КК України, на яку посилається заявник, передбачає кримінальну відповідальність за постановлення суддею завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 126 Конституції України недоторканність суддів як гарантія їхньої незалежності у виконанні професійних обов`язків може не обмежуватися обсягом, визначеним у ч. 3 статті 126 Конституції України.

Додаткові гарантії незалежності і недоторканності суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суд/дів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Це стосується і визначеного ст. 55 Конституції України права на судовий захист, яке включає в себе право на розгляд справи незалежним та неупередженим судом. Зниження рівня гарантій незалежності суддів опосередковано може призвести до обмеження можливостей реалізації права на судовий захист (п. п. 1.2, 1.3, 4.2, 4.3). Аналогічні роз`яснення змісту гарантій незалежності й недоторканності суддів надано у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13 червня 2007 р.

Крім того, з пояснень заявника та дослідчого у судовому засіданні рішення Шевченківського районного суду Харківської області встановлено, що суддею Шевченківського районного суду Харківської області 14.03.2012 року було постановлено рішення, за яким з ФГ «Лан-М» на користь ОСОБА_4 було стягнуто заборгованість у розмірі 373230,00 грн. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21.08.2012 року вказане рішення було скасовано та у задоволенні вимог ОСОБА_4 відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.01.2013 року рішення апеляційного суду Харківської області скасовано, рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 14.03.2012 року залишено без змін.
Як вбачається з копії заяви від 15.10.2015 р., остання не містить ознак або відомостей щодо вчиненого кримінального правопорушення, а лише зводиться до незгоди рішенням, що прийнято суддею Шевченківського районного суду Харківської області.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15.10.2015р.

Разом з тим, зазначені вище заявником обставини можуть бути предметом перевірки в порядку дисциплінарного провадження, а не кримінальних процедур.
В іншій частині слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення скарги.

За таких обставин підстави для задоволення скарги відсутні.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне поновити заявнику строк звернення до суду, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Частиною 3 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду.
Скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1