У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 р. Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 , погодженого зі прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування № 0001284, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

встановив:

Слідчий СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва Києва ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
10.08.2006 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001284, внесені відомості про кримінальне провадження за ч. 2 ст. 289 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись на вул. Смілянська,4 в м. Києві, на території ТОВ « Інформаційно-виробничий центр в галузі освіти» та маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, вступили між собою в злочинну змову. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений та таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи спільно та узгоджено, переконавшись , що за їх діями ніхто не спостерігає, використовуючи ключі від запалювання автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований на території ТОВ « Інформаційно-виробничий центр в галузі освіти» по вул. Смілянська, 4 в м. Києві, які знаходились у вільному володінні ОСОБА_7 , незаконно заволоділи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 ,що належав ТЗОВ «АТОН-ХХІ» та знаходився за договором оперативного лізингу в користуванні ТОВ «Інформаційно-виробничий центр в галузі освіти», яким розпорядились в подальшому на власний розсуд, тим самим незаконно заволодівши даним транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.
15.08.2006 СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві було порушено кримінальну справу № 09-10457 за фактом скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
28.05.2013 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
30.12.2013 року старшим слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 винесена постанова про зупинення досудового розслідування.
25.06.2014 року старшим слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 винесена постанова про відновлення досудового розслідування.
26.06.2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити, мотивуючи це тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.
В судовому засіданні захисник, підозрюваний заперечували проти клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи це тим, що у підозрюваного є малолітня дитина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 (що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 ), щиро розкаюється в скоєному, вину визнає.
Суд, заслухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, ретельно дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.
Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Частиною другою ст. 183 КПК України визначається перелік злочинів, підстав та умов, за наявності яких слідчий суддя має право задовольнити клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до якої тримання під вартою могло бути застосовано лише у разі, якщо особа переховувалася від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню тощо. Проте, таких обставин у справі не встановлено. Зокрема, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що ОСОБА_6 переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню, а доводи слідчого про ймовірні наміри ОСОБА_6 порушити обов`язок щодо дотримання належної процесуальної поведінки, є неаргументованим та не підтверджуються даними, що містять матеріали кримінального провадження.
Разом з цим, суддя, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, вважає, що наявність лише цієї умови є недостатнім обґрунтуванням необхідності обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, оскільки тяжкість злочину має бути врахована лише в сукупності з іншими ризиками.
Розглядаючи клопотання, суддею враховано положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Оскільки інших достатніх та обґрунтованих підстав, крім тяжкості злочину, в клопотанні слідчого не зазначено, суддя вважає, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого виду запобіжного заходу - взяття під варту, з огляду на що, з урахуванням вищевикладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.
Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і негативно вплинути на хід розслідування кримінального провадження, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором належним чином не доведено підстави обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно з цим, суддя вважає за необхідне відповідно до норми частини п`ятої ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого за першою його вимогою;
2) в період часу з 21.00 годин по 06.00 годин не залишати постійного місця проживання, а саме квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
За таких обставин, клопотання слідчого щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволенню не підлягає, а на підставі ст. 194 КПК України застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 369-372, 395, 483 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
На підставі ст. 194 КПК України застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 60 днів, починаючи з 27.06.2014 року.
На підставі ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого за першою його вимогою;
2) в період часу з 21.00 годин по 06.00 годин не залишати постійного місця проживання, а саме квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали до 21 серпня 2014 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Солом`янського району м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1