Справа № 466/4920/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше судимого, а саме : вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 30.09.2013 року за ст. 186 ч. 1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за корисливий злочин, 30.09.2013 року Шевченківським районним судом м. Львова за ст. 186 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, а саме: 06 червня 2015 року, приблизно о 19 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи в гаражному приміщенні, що по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав ноутбук марки «НР», що належить потерпілому ОСОБА_5 та залишив місце скоєння кримінального правопорушення, спричинивши останньому матеріальної шкоди на суму 2000 грн. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні в розпорядження суду поступила угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 12.06.2015 р., укладена між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку. На підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення йому покарання в межах санкції ч. 2 ч ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 підтверджує ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю відшкодував йому матеріальну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, цивільний позов потерпілий ОСОБА_5 не заявляв, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та пояснив, що на нього не чинився будь-який тиск при підписанні угоди. Жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, так як ним шкода відшкодована повністю.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України крадіжка вчинена повторно.

Відтак, слід затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України, обвинувачений в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_4 та потерпілому ОСОБА_5 роз`яснено вимоги ст.ст. 473, 474, 476 КПК України.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_4 реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція статті, за якою кваліфіковано злочин, передбачає позбавлення волі.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 471,472,473,474,475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення йому покарання в межах санкції ч. 2 ч ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України, а саме : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

СуддяОСОБА_1