№ 645/1626/15-к
№пр.1-кп/645/81/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Усть-Каменогорська (Казахстан), громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, не працює, раніше судимий: 22.01.2003 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки; 10.11.2003 року Харківським районним судом Харківської області за ч.ч.3, 4 ст.185 КК України до 7 років позбавлення волі; 20.04.2011 року Харківським районним судом Харківської області за ч.ч.1, 2 ст.309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16.04.2013 р. за відбуттям покарання, проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 29.12.2014 р. в ранковий час (точний час судовим розглядом не встановлений), маючи намір на таємне викрадення чужого майна, переліз через забірне огородження та проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 . Перебуваючи на території дачної ділянки, переконавшись у відсутності господарів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 таємно викрав наступне майно ОСОБА_6 , яке знаходилось біля господарчої будівлі: дві металеві діжки об`ємом по 150 літрів, вартістю по 115,00 грн. кожна, емальовану металеву каструлю об`ємом 10 літрів вартістю 90,0 грн., металеву виварку об`ємом 20 літрів вартістю 120,00 грн., фрагмент металевого забору розміром 247 см х 145 см, вартістю 90,00 грн.

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 530,00 грн.

Крім того, ОСОБА_5 29.12.2014 р. у вечірній час (точний час судовим розглядом не встановлений), маючи намір на таємне викрадення чужого майна, переліз через забірне огородження та проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_7 . Перебуваючи на території дачної ділянки, переконавшись у відсутності господарів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 таємно викрав наступне майно, яке знаходилось біля дачного будинку: чотири металеві труби діаметром 80 мм, довжиною по 2 м., вартістю по 82,50 грн. за кожну, 7 металевих кутів розміром 3 см х 3 см, довжиною по 3 м., вартістю по 30,00 грн. за кожну, 3 металеві арматури товщиною 18 мм, довжиною по 3 м., вартістю по 27,60 грн. за кожну.

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 622,80 грн.

Крім того, ОСОБА_5 25.01.2015 р., приблизно о 22 год. 30 хв., знаходячись неподалік від буд.№192/1 по пр.Московському в м.Харкові разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені у самостійне провадження, вступив з цією особою у злочинну змову, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна.

Діючи згідно розробленого плану злочинних дій, інша особа, матеріали відносно якої виділені в самостійне провадження, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та ривком вихопив жіночу сумку ОСОБА_8 , яку вона тримала у правій руці, та в якій знаходились гаманець з грошовими коштами у розмірі 50 грн., вишита бісером ікона в дерев`яній рамці та набір для вишивання бісером загальною вартістю 253,00 грн.

Заволодівши сумкою, інша особа, матеріали відносно якої виділені в самостійне провадження, почав тікати у напрямку до буд. АДРЕСА_4 та викинув вказану сумку на землю. В цей час ОСОБА_5 , виконуючи свою злочинну роль, реалізуючи спільний узгоджений намір на заволодіння сумкою ОСОБА_8 , слідуючи за іншою особою, матеріали відносно якої виділені у самостійне провадження, підняв зазначену сумку, та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні грабежу ОСОБА_8 визав частково, оспорюючи наявність попередньої змови з іншою особою, вину у скоєнні крадіжок майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнав у повному обсязі.

Пояснив суду, що 29.12.2014 р. він дійсно таємно викрадав перелічені вище металеві вироби з території дачних ділянок, які продав мешканцям с.Покотилівка. 25.01.2015 р. він вирішив здійснити крадіжку чужого майна. ОСОБА_9 пішов разом з ним, але про спільне здійснення крадіжки або грабежу в них домовленості не було. Коли ОСОБА_9 зайшов за ріг будинку, він ( ОСОБА_5 ) пішов слідом за ним, та побачив, що ОСОБА_9 вириває сумку з рук жінки, яка лежала на землі. Вирвавши в неї сумку, ОСОБА_9 побіг в бік будинку, а він ( ОСОБА_5 ) побіг за ним. По дорозі ОСОБА_9 кинув сумку на землю, а він ( ОСОБА_5 ) обігнав ОСОБА_9 та підібрав сумку, щоб віддати її ОСОБА_9 , та побіг далі. Коли він зрозумів, що з цією сумкою він не втече, то викинув її біля кіоску «Кисет», при цьому нічого з сумки не брав.

Окрім часткового визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_5 підтверджується:
По епізодам крадіжки майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 :
-Поясненнями свідка ОСОБА_10 , який пояснив суду, що взимку 2014-2015 р.р. ОСОБА_5 продав йому металеві діжки, виварку, каструлю та частину металевого огородження, пояснивши, що вони належить йому. В той же день ОСОБА_5 знову прийшов до нього додому та запропонував придбати у нього металеві труби, арматуру та кути, на що свідок погодився. Продаж відбувався у присутності ОСОБА_11 ;
-Поясненнями свідка ОСОБА_11 , який пояснив суду, що ОСОБА_5 двічі приносив йому металеві вироби на продаж і свідок купував їх для власних потреб, у присутності ОСОБА_10 ;
-Поясненнями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила суду, що вона є головою садового товариства «Яблунів». За 2-3 дня до Нового 2015 р. вона знаходилась на території дачного товариства, де побачила ОСОБА_5 з металевими виробами в руках. Побачивши її, він пішов у бік виходу. Він не є членом садового товариства;
-Протоколом огляду місця події від 23.01.2015 р. (т.3 а.с.7-10);
-Протоколом огляду місця події від 23.01.2015 р. (т.3 а.с.26-28);
-Протоколом від 24.01.2015 р. пред`явлення речей для впізнання, під час якого ОСОБА_6 впізнав викрадені у нього металеві вироби (т.3 а.с.31);
-Протоколом огляду речей від 24.01.2015 р., під час якого ОСОБА_6 впізнав викрадені у нього металеві вироби (т.3 а.с.34)
-Висновком судової товарознавчої експертизи № 930 від 28.01.2015 р., згідно якої визначена вартість викраденого майна (т.3 а.с.43);

-Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 04.02.2015 р. за участі ОСОБА_5 , під час якого обвинувачений на місці показав та розповів про обставини вчинення ним злочинів (т.3 а.с.71-75);

-Постановами про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання (т.3 а.с.18, 35).
По епізоду 25.01.2015 р.:
-Поясненнями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що 25.01.2015 р. приблизно о 23.00 вона йшла додому від станції метро «Імені Маршала Жукова», коли зправа до неї підбіг ОСОБА_9 , який схопив її сумку та став виривати з її рук. Вона впала, утримуючи сумку, кричала, звала на допомогу. Врешті він вихопив в неї з рук сумку та побіг. В цей час повз неї пробігла інша людина у бік ОСОБА_9 . Коли вона піднялась з землі, ОСОБА_9 стояв вже без її сумки. Вона позвала перехожих на допомогу і вони затримали його. Він визнав свою вину та повідомив, що передав її сумку іншій особі. Вона попрохала його повернути сумку і він ( ОСОБА_13 ) комусь зателефонував і повідомив, що «справи не буде». Потім її сумку підкинули до кіоску «Кисет». В ній залишились ключі, документи та ікона, гаманця з грошима 50 грн. в ній не було. Коли ОСОБА_13 зателефонував вдруге, трубку ніхто не взяв. Від підтримання цивільного позову потерпіла відмовилась;

-Поясненнями свідка ОСОБА_14 , який пояснив суду, що вранці 26.01.2015 р. він стояв неподалік від станції метро «Імені Марашала Жукова», біля кіоску «Кисет», де побачив на землі жіночу сумку з відірваними ручками. В ній знаходились ключі, посвідчення, вишита ікона. Він підняв її та відніс до міліції біля метро;

-Поясненнями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила суду, що 25.01.2015 р. увечері вона разом зі своїм чоловіком, ОСОБА_16 , проходили повз будинок №190/1 по пр.Московському , коли почули крик жінки та побачили молодого чоловіка, який біг з жіночою сумкою, а потім кинув її на землю. Слідом за ним біг ОСОБА_17 , який підняв цю сумку. Чоловік свідка побіг за ними та затримав ОСОБА_13 , а вона підійшла до потерпілої та разом з нею пішли у міліцію на станції метро;

-Протоколом огляду місця події від 25.01.2015 р. (т.4 а.с.11);

-Протоколом від 26.01.2015 р. проведення слідчого експерименту, під час якого потерпіла ОСОБА_8 на місці показала та розповіла про обставини вчинення злочину (т.4 а.с.21);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.01.2015 р., під час якого потерпіла ОСОБА_8 серед осіб, представлених для впізнання, впізнала ОСОБА_9 , який скоїв грабіж (т.4 а.с.28 );

-Протоколом від 27.01.2015 р. проведення слідчого експерименту, під час якого підозрюваний ОСОБА_9 на місці показав та розповів про обставини вчинення злочину (т.4 а.с.55);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.01.2015 р., під час якого свідок ОСОБА_15 серед осіб, представлених для впізнання, впізнала ОСОБА_5 , який скоїв грабіж (т.4 а.с.73 );

-Протоколом від 30.01.2015 р. проведення слідчого експерименту, під час якого підозрюваний ОСОБА_5 на місці показав та розповів про обставини вчинення злочину (т.4 а.с136);

-Висновком судової товарознавчої експертизи №423 від 30.01.2015 р., згідно якої визначена вартість викраденого майна ОСОБА_18 (т.4 а.с.91)

-Протоколом огляду предметів (т.4 а.с.95);
-Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 31.01.2015 р. (т.4 а.с.96).
Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 :

За епізодами 29.12.2014 р. - за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища.

За епізодом 25.01.2015 р. за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Доводи обвинуваченого про відсутність між ним та ОСОБА_9 заздалегідь розробленого плану на скоєння грабежу, що виключає кваліфікуючу ознаку скоєння злочину за попередньою змовою групою осіб - суд вважає неспроможними, оскільки поведінка ОСОБА_5 , який побіг за особою, що вирвала сумку з рук потерпілої, а не в іншу сторону, підібрав сумку, але не віддав потерпілій, привласнивши її, свідчать про те, що ОСОБА_5 підтримав дії цієї особи, погодився з ними та приєднався до них, тобто про спільність дій і наміру ОСОБА_5 та іншої особи. Час виникнення попередньої змови - заздалегідь чи безпосередньо під час вчинення злочину - не має значення для кваліфікації дій обвинуваченого за цією ознакою.

Вину ОСОБА_5 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України суд вважає доведеною.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий 22.01.2003 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки; 10.11.2003 року Харківським районним судом Харківської області за ч.ч.3, 4 ст.185, ст.70, 71 КК України до 7 років позбавлення волі; 20.04.2011 року Харківським районним судом Харківської області за ч.ч.1, 2 ст.309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за епізодами 29.12.2014 р., судом визнається щире каяття.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за епізодом 25.01.2015 р., судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого за епізодами 29.12.2014 р., судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого за епізодом 25.01.2015 р., судом визнається рецидив злочинів та скоєння злочину відносно особи похилого віку.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому в межах кримінальних законів, які передбачають відповідальність за скоєне, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів суд застосовує положення ч.1 ст.70 КК України та визначає його шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд залишає без розгляду, оскільки потерпіла відмовилась від його підтримання, що не є перешкодою для звернення з відповідними позовними вимогами у порядку цивільного судочинства.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання:

За ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

За ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

З підстав, передбачених ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_5 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою в ХУВП Управління ДПС України в Харківській області (№27).

Початок відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання 28.01.2015 р., зарахувавши в строк відбуття покарання строк його попереднього ув*язнення.

Після набрання вироком законної сили речові докази: металеві вироби, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також сумку з іконою, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_8 , вважати такими, що повернуті їх законним власникам.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, у розмірі 785 грн. 40 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий - суддя ОСОБА_1