У Х В А Л А

іменем україни

08.09.2015 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду клопотання слідчого військової прокуратури Ужгородського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_3 відносно :
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Верховина Бистра Великоберезнянського району Закарпатської області та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця за контрактом, водія мінометного взводу мінометної батареї військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), солдата, підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 402 КК України (в редакції 2001 року) та ч. 4 ст. 407 КК України,-

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного клопотання, яке погоджено з прокурором та матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2013 року, наказом командира військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) від 26 лютого 2013 року, солдат ОСОБА_5 призваний на військову службу за контрактом та призначений на посаду водія мінометного взводу мінометної батареї.
Під час проходження військової служби у відповідності до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватись вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок.
Відповідно до ст. ст. 127, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, встановлено, що для забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, військовослужбовців у службовий час зобов`язані постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Натомість солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.
Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, через особисту недисциплінованість, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 27.04.2015 року вчинив нез`явлення на військову службу без поважних причин під час дії особливого періоду та не з`являється до місця проходження військової служби з 27.04.2015 по 04.09.2015, проводячи час, у вказаний період, на власний розсуд.
Крім того, 15 грудня 2014 року військовослужбовцю військової служби за контрактом, солдату ОСОБА_5 належний чином, доведено наказ командира військової частини ПП НОМЕР_1 від 15 грудня 2014 року №405 «Про організацію прибуття особового складу у визначений район для виконання завдань за призначенням» відповідно до якого він, разом з особовим складом частини, до 14.01.2015 року повинен був вибути в район виконання завдань за призначенням з подальшим залученням до антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях.
Проте солдат ОСОБА_5 , в порушення ст. ст. 11, 12, 14, 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України достовірно знаючи про те, що він згідно вказаного наказу повинен убути у визначений район для виконання завдань за призначенням з подальшим залученням до антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, через особисту недисциплінованість, не маючи на те жодних поважних причин, умисно, відкрито, відмовився виконати вказаний наказ командира військової частини ПП НОМЕР_1 .
Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», через особисту недисциплінованість, діючи умисно, з метою ухилитися від проходження військової служби, з 27.04.2015 року та по 04.09.2015 нез`являвся на військову службу без поважних причин проводячи час на власний розсуд, чим вчинив нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин під час дії особливого періоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
Крім того, солдат ОСОБА_5 , в порушення ст. ст. 11, 12, 14, 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України отримавши 15.12.2014 року від командира військової частини ПП НОМЕР_1 правомірний наказ вибути до 14.01.2015 року у визначений район для виконання завдань за призначенням з подальшим залученням до антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, через особисту недисциплінованість, не маючи на те жодних поважних причин, умисно, відкрито, відмовився виконати вказаний наказ командира, чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ командира, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 402 КК України (в редакції Закону 2001 року).
Таким чином, солдат ОСОБА_5 у сукупності вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 402 КК України (в редакції Закону 2001 року) та ч. 4 ст. 407 КК України.
28.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону винесено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 402 (в редакції Закону 2001 року) та ч. 4 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук.
04.09.2015 у відповідності до вимог ст.ст. 42, 276, 277, 278, 279 КПК України, за наявності достатніх підстав ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

ОСОБА_5 , та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечили.

Згідно ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином аналізуючи вищенаведене, враховуючи те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, однак такий раніше не судимий, має постійне місце проживання АДРЕСА_1 з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків вважаю, що до підозрюваного ОСОБА_5 за доцільне застосувати найбільш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст.132, 176-179, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

Застосувати запобіжний захід особисте зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Верховина Бистра Великоберезнянського району Закарпатської області та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця за контрактом, водія мінометного взводу мінометної батареї військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), солдата, підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 402 КК України (в редакції 2001 року) та ч. 4 ст. 407 КК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, строком на два місяці з дати винесення цієї ухвали.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

-з`являтися за першим викликом слідчого або прокурора, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

У разі невиконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого військової прокуратури Ужгородського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_3
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1