Справа № 1-2/2010
Номер провадження 1-2/2010
ВИРОК

іменем України

11 жовтня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

у складі: головуючого-судді Сенечина В.М.

при секретарі Кухар О.П.

з участю: захисників-адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, одруженого, приватного підприємця, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, несудимого,

по ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 3 жовтня 2007 року приблизно о 15 год. 30 хв. в м. Самборі Львівської області на території промислового ринку, що по вул. Валовій, на ґрунті неприязних відносин, що виникли раптово, умисно наніс удари кулаками і головою в обличчя та інші частини тіла ОСОБА_4 заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

Підсудний винним себе не визнав та показав, що 3 жовтня 2007 року приблизно о 15 год. 30 хв. по закінчені робочого дня він знаходився із своїм товаром, розміщеним на ручному візку, на території промислового ринку м. Самбора де працює приватним підприємцем. В цей час зі сторони продовольчого ринку на автомобілі марки «Volkswagen Golf» проїжджав ОСОБА_4, який зупинившись сигналив та жестами просив дати можливість проїхати. Як зазначив підсудний він дав йому зрозуміти, що забирає з проїзду товар та почав переходити на іншу сторону проїзду. В цей момент ОСОБА_4 продовжував рухатись на автомобілі просто на нього і він виставивши вперед ногу зачепив автомобіль у результаті чого з транспортного засобу відпав фірмовий знак. ОСОБА_4 з криком вийшов з автомобіля, кинувся на ОСОБА_3 намагаючись вдарити в плече, однак підсудний ухилився та зчепився з ОСОБА_4 тримаючи за одяг. Коли інші підприємці намагались розняти їх то ОСОБА_4 потягнув різко за одяг ОСОБА_3 і вони зіткнулися головами. Коли ОСОБА_4 побачив, що в автомобілі відламаний фірмовий знак, то знову накинувся і на капоті автомашини вони почали боротися і їх знову розтягнули, після чого ОСОБА_4 з автомобіля витягнув молоток, яким намагався вдарити ОСОБА_3, який захищався і при цьому з метою самозахисту наніс удари ОСОБА_4 у тому числі в обличчя. Разом з тим ОСОБА_4 і йому наніс удари в плече і по руці, заподіявши легкі тілесні ушкодження.

Підсудний ствердив, що головою не наносив удари ОСОБА_4, який міг отримати пошкодження від необережного зіткнення під час сутички. Першим удару ОСОБА_4 він не наносив, конфлікт спровокував сам ОСОБА_4 якого він раніше знав і був з ним у нормальних стосунках так, як їхні торгові місця розташовані на близькій відстані.

Цивільний позов підсудний не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість підсудного у вчиненому злочині доведена сукупністю досліджених доказів.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав. Що 3 жовтня 2007 року приблизно о 15 год. 30 хв. він на своєму автомобілі марки «Volkswagen Golf» проїжджав до свого торгового місця на промисловому ринку м. Самбора. На проході знаходився ОСОБА_3 із ручним візком для перевезення товару. Жестами з автомобіля ОСОБА_4 попросив ОСОБА_3 відійти надавши можливість проїхати. Коли він рухаючись на автомобілі майже порівнявся з ОСОБА_3 то останній ногою вдарив по передній панелі машини. ОСОБА_4 вийшов з автомобіля щоб подивитися де саме ногою вдарив ОСОБА_3 і чи є якісь сліди і ОСОБА_3 зразу наніс кулаком удар в обличчя, а потім головою в голову внаслідок чого з носа та голови потекла кров. Пізніше люди, які були на ринку розтягли їх.

Як ствердив потерпілий у результаті нанесених ударів йому було зламано ніс, накладались шви, він тривалий час знаходився на лікуванні у медичному закладі і не міг займатися підприємницькою діяльністю. Під час лікування витратив кошти на ліки та харчування. Йому заподіяна моральна шкода у сумі 7 000 грн.

Потерпілий ствердив, що до цього випадку він особисто був знайомий із ОСОБА_3 та перебував з ним у нормальних відносинах, оскільки вони удвох тривалий час торгують на ринку і їхні торгові місця розташовані на відстані 4 метрів. Сам конфлікт, що виник між ними тривав до 20 хв. При цьому громадський поряд не порушувався.

Свідок ОСОБА_5 показав, що 3 жовтня 2007 року в післяобідній час по закінченні роботи на промисловому ринку м. Самбора він бачив як під час конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_3 спочатку наніс удар ОСОБА_4, який вийшов із свого автомобіля, а пізніше коли була сутичка то завдав удар головою.

Свідок ОСОБА_6 показав, що 3 жовтня 2007 року після обіду коли автомобіль ОСОБА_4 проїжджав біля ОСОБА_3 то останній ногою намагався зупинити його. Коли ОСОБА_4 вийшов з машини і почав нецензурно висловлюватись, то ОСОБА_3 вдарив його рукою в обличчя в результаті чого з носа пішла кров. Між ними виникла бійка. Наступного тижня як зазначив свідок він не бачив ОСОБА_4 на ринку на робочому місці.

Із висновку судової медичної експертизи (а.с. 115-117) підтриманого судмедекспертом ОСОБА_7 в судовому засіданні вбачається, що у ОСОБА_4 виявлено струс головного мозку, закритий перелом кісток носа, забійну рану в лобній ділянці, синець на спинці носа, який опускається в орбітальні ділянки, синець на лівій кисті, які утворилися від дії твердих тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Із листа Самбірської ЦРЛ (а.с. 143) інших медичних документів встановлено, що ОСОБА_4 3 жовтня 2007 року звернувся у лікарню за медичною допомогою з приводу нанесених йому тілесних ушкоджень. З 6 жовтня по 17 жовтня він знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному та оголерингологічному відділеннях центральної районної лікарні.

Свідок ОСОБА_8 показав, що 3 жовтня 2007 року він був очевидцем конфлікту, що відбувся між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на промисловому ринку м. Самбора, який переріс у бійку. При цьому свідок бачив, що як ОСОБА_3 так і ОСОБА_4 наносили удари один одному, на землю ніхто із них не падав, обличчя ОСОБА_4 було в крові. В послідуючому при додатковому допиті ОСОБА_8 змінив показання зазначивши, що ОСОБА_3 не наносив удари ОСОБА_4 Зміна показань зумовлена намаганням свідка звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а тому суд критично оцінює їх та відхиляє.

Суд не приймає до уваги показання допитаних свідків ОСОБА_9 ОСОБА_10 з приводу обставин злочину оскільки ці свідки перебувають у близьких родинних відносинах з потерпілим ОСОБА_4 і є зацікавленими у результатах розгляду справи. а тому їхні показання не беруться судом до уваги.

Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності суд приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_4 як обєктивні і такі, що узгоджуються з іншими доказами, які слід покласти в основу обґрунтування вироку. Доводи підсудного про нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у результаті самооборони та необережності не беруться судом до уваги оскільки не відповідають фактичним обставинам справи і повязані з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Так, як ОСОБА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово, умисно наніс раніше знайомому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя, то він повинен нести кримінальну відповідальність по ч. 2 ст. 125 КК України.

При обрані виду і розміру покарання суд враховує характер злочину, особу підсудного, помякшуючі та обтяжуючі обставини.

ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості, він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Помякшуючою обставиною суд визнає позитивну характеристику підсудного за місцем проживання.

Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

З урахуванням наведеного йому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості і з моменту його чинення минуло більше трьох років, за цей час ОСОБА_3 нового злочину не вчинив та не ухилявся від суду його слід звільнити від покарання у звязку із закінченням строків давності відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України.

Цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Вимоги про відшкодування майнової шкоди повязаної із придбанням ліків та витрат на харчування потерпілого не підтверджені відповідними належними доказами і задоволенню не підлягають.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості та враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий від заподіяного злочину, стан його здоровя, тяжкість наслідків спричинених тілесних ушкоджень і приходить до висновку, що цивільний позов підлягає до часткового задоволення в сумі 1 000 гривень.

Суд враховує також, що потерпілий ОСОБА_4 внаслідок задіяних ушкоджень певний час перебував на стаціонарному лікуванні. Разом з тим істотних вимушених змін у його життєвих стосунках не відбулося, у підсудного є на утриманні неповнолітня дитини.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання 200 (двісті) годин громадських робіт.

Згідно із ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі ст. 49 КК України у звязку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 1 000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя