Справа №460/5052/15-к
Провадження №1кп-460/175/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.2016 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, демобілізованого з військової служби, працюючого сіткоплетильником ТзОВ «Геодефендер», раніше не маючого судимості,-
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.407 ч.3, 4 КК України,-

обвинувачений ОСОБА_4 , який з 19.05.2014 року був признаваний на військову службу за мобілізацією та в подальшому перебував на посаді радіотелефоніста мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , зранку 01 грудня 2014 року не прибув в розташування військової частини після надання короткотермінового звільнення та перебував в АДРЕСА_1 за зареєстрованим місцем проживання до призову на військову службу, де проводив час на власний розсуд. 06.03.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», згідно якого посилено кримінальну відповідальність військовослужбовців за самовільне залишення військової служби або місця служби, вчинені в умовах особливого періоду несення військової служби. В денний час 29 червня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 добровільно повернувся в розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де про своє прибуття повідомив командування та приступив до виконання своїх службових обов`язків несення військової служби. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за мобілізацією в період з 01.12.2014 року 05.03.2015 року своєчасно не з`явився на службу без поважних причин, тривалістю понад місяць, а в період з 06.03.2015 року по 29.06.2015 року додатково з кваліфікуючою ознакою своєчасного не з`явлення на службу, вчинені в умовах особливого періоду несення військової служби, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.407 ч.3, 4 КК України.
Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.407 ч.3, 4 КК України обвинувачений ОСОБА_4 визнав та по суті обвинувачення показав, що до призову на військову службу за мобілізацією він проживав в АДРЕСА_1 . З травня 2014 року він став проходити військову службу у військовій частині в АДРЕСА_1 . З червня по серпень 2014 року він знаходився в зоні проведення антитерористичної операції на сході України, після повернення йому була
надана відпустка. Після закінчення відпустки він продовжував проходити військову службу. Під час служби з дозволу командування він на суботу і неділю їздив додому, а зранку в понеділок повертався на службу. Так як 01 грудня 2014 року він захворів, то на службу не з`явився. Він продовжив лікування в домашніх умовах і на службу повернувся 29 червня 2015 року. В скоєному він розкаюється, просить суворо його не наказувати.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість в інкримінованих злочинах стверджується наступними доказами по справі.
Витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №111 від 19.05.2014 року про зарахування військовослужбовця рядового ОСОБА_4 , який призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 19 травня 2014 року до списків особового складу частини, на всі види забезпечення з призначенням на посаду командира бойової машини командира відділення 2 механіхзованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону. /а.к.п.19/
Витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №150 від 11.11.2014 року про прибуття і приступлення до виконання службових обов`язків молодшого сержанта ОСОБА_4 /а.к.п.28/
Письмовим повідомленням командира військової частини польова почта НОМЕР_1 від 08.01.2015 року про виявлення відсутності на службі з 01 грудня 2014 року військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_4 /а.к.п.6/
Витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №18 від 20.01.2015 року про визнання молодшого сержанта ОСОБА_4 самовільно залишившим військову частину. /а.к.п.29/
Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він був хворий та лікувався від захворювання на грип з 01.12.2014 року по 29.06.2015 року, оскільки під час досудового розслідування про дані обставини тривалого лікування ОСОБА_4 не повідомляв, а також не звертався за медичною допомогою до лікувального закладу, що визнав сам обвинувачений під час судового розгляду.
Оцінюючи докази по даній справі, які були досліджені та перевірені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у нез`явленні без поважних причин на місце служби тривалістю понад один місяць, а в період з 06.03.2015 року по 29.06.2015 року додатково з кваліфікуючою ознакою нез`явлення без поважних причин на службу, вчинені в умовах особливого періоду несення військової служби, і його дії за ст.407 ч.3, 4 КК України кваліфіковано правильно.
Обставиними, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність заподіяної шкоди, скоєння злочину внаслідок збігу обставин в державі під час проходження військової служби, добровільне припинення злочинного діяння, приймав участь в проведенні антитерористичної операції, являється учасником бойових дій. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, органом досудового розслідування та судом не встановлено.
З врахуванням вищенаведених обставин справи та особи обвинуваченого, встановлених обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкцій частин статті доведеного злочину у виді позбавлення волі, за правилам призначення покарання за сукупністю злочинів, із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочинів, передбачених ст.407 ч.3, 4 КК України, та обрати покарання:
-за ст.407 ч.3 КК України у виді 02/два/ роки позбавлення волі;
-за ст.407 ч.4 КК України у виді 03/три/ роки позбавлення волі.
Згідно з ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш сувором, визначити за сукупністю злочинів покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді 03/три/ роки позбавлення волі.
На підставі з ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 02/два/ роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 під час іспитового строку не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: