Справа № 175/3644/15-к
Провадження № 1-кп/175/151/15
Справа № 175/3644/15-к
Провадження № 1-кп/175/151/15

Вирок
Іменем України
30 жовтня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,-

ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне кримінальне провадження №0001462 відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, працюючого поваром в ООО «Омега», раніше не судимого,зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_12 , 11 червня 2015 року, близько 23.00 годин, не маючи посвідчення водія, навиків у керуванні автомобілем, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21043», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 , здійснював рух по автодорозі «Дніпропетровськ - Новомиколаївка», Дніпропетровського району Дніпропетровської області, в напрямку села Пашена Балка, в правому ряді руху, з включеним ближнім світлом фар, зі швидкістю близько 60 км/год., більш точна швидкість руху органом досудового розслідування не встановлена. В якості пасажирів в салоні автомобілю знаходилися: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

Здійснюючи рух у вказаному напрямку, знаходячись в районі 25 км + 324 метрів вищевказаної автодороги, ОСОБА_12 не вибрав безпечну швидкість руху, на заокругленні проїжджої частини втратив можливість контролювати рух свого автомобілю, виїхав на узбіччя і скоїв наїзд на дерево.

При наїзді на дерево пасажирам автомобілю:

- ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: гострої закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому нижньої щелепи, закритого перелому середньої третини правого стегна, закритого перелому середньої третини правого плеча, відкритого перелому ліктьового відростку ліктьової кістки, рани верхньої третини лівого передпліччя по задній її їхні, які згідно висновку судово-медичної експертизи №3899-е 28.08.2014 року відносяться до середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні;

- ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: компресійного перелому тіл 2-го та 3-го поперекових хребців без порушення спинного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3895-е від 28.08.2014 року відносяться до середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні;

- пасажиру автомобілю ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: двостороннього перелому нижньої щелепи: кута нижньої щелепи ліворуч та тіла праворуч, закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки з задовільним станом уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи 3897-е від 28.08.2014 року відносяться до середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні;

- пасажиру автомобілю ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла: закритого перелому 2-го шийного хребця без зміщення уламків та без пошкодження спинного мозку, закритої тупої травми грудної клітини, забію правої легені, правостороннього пневмотораксу, підшкірної емфіземи м`яких тканин грудної клітини праворуч, садна лівої половини грудної клітини, з розвитком в посттравматичному періоді пневмонії, закритої тупої травми черева з численними розривами печінки по вісцеральній, верхній та нижній поверхні та ділянками розтрощення паренхіми по латеральній та вісцеральній поверхні /стан після операцій/, лінійного розриву капсули селезінки по вісцеральній поверхні, який доходить до воріт селезінки з гематомою навколо /стан після операції-видалення селезінки/, з явищами внутрішньочеревної кровотечі /4000мл крові в черевній порожнині/, закритого перелому краю вертлюжної западини ліворуч з відривом заднього краю вертлюжної западини, гематом на нижніх повіках обох очей, саден - лівої брови та лівого колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №3894-е від 28.08.2014 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_12 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21043», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5, 2.1а), 12.1 Правил дорожнього руху України, які наголошують:

п. 1.3. учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими;

п. 1.5. дії, або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.1а) - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п. 12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним,

невиконання яких знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням даних наслідків.

Обвинувачений ОСОБА_12 свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, вказаних у обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що 11 червня 2015 року, близько о 20.00 годин він, не маючи посвідчення водія, навиків у керуванні автомобілем, самовільно взяв автомобіль «ВАЗ-21043», власником якого є його мати, та направлявся до свого знайомого ОСОБА_11 до дому, де перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 . Близько о 22.00 годин вони вирішили поїхати на кар`єр купатися. Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 сиділи позаду від нього, а ОСОБА_9 сидів поруч з ним. Спочатку вони заїхали на автозаправну станцію в смт. Краснопілля на Криворізькій трасі, потім тримали напрямок до кар`єру через поле. На кар`єрі ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вжили пиво. Близько о 23.00 вони поверталися назад, але він рухаючись по автодорозі, на заокругленні проїжджої частини, гальмуючи втратив можливість контролювати рух свого автомобілю, виїхав на узбіччя і скоїв наїзд на дерево, в результаті чого сам вдарився, а ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 також причинені тілесні ушкодження. Він спочатку не міг отямитися, а в подальшому допомагав друзям вийти з автомобіля, викликав швидку допомогу та телефонував батькам, а спиртних напоїв він не вживав.

Цивільний позов ОСОБА_9 , щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 66348,00 грн., визнав частково у сумі 40 000 грн., з яких за допомогою батьків виплатив ОСОБА_9 - 15 498,00 грн. та матері ОСОБА_11 в розмірі 5 тис грн.

Позов ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 тисяч гривен визнав частково у сумі 10 000 грн. та дав пояснення, що сума визначена потерпілим є дуже великою для нього

Позов ОСОБА_7 , щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 100 тисяч гривен визнав частково у розмірі 5 000 грн., вважаючи суму моральної шкоди завищеною. Просив суд не позбавляти його волі та обіцяв продовжувати відшкодувати збитки потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Провина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні вказаного судом діянні підтверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 11 червня 2015 року, близько 22.00 годин вона перебувала у свого хлопця ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , куди приїхав обвинувачений ОСОБА_12 , та вони вирішили поїхати до кар`єру на автомобілі «ВАЗ-21043» вони і раніше їздили на цьому автомобілі з друзями . Їм було відомо, що у обвинуваченого відсутнє водійське посвідчення. Близько о 23.00 обвинувачений ОСОБА_12 привіз її , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 до кар`єру, спиртні напої вона не вживала, знаходячись там недовгий час повертались назад до дому. Здійснюючи рух по автодорозі на середній швидкості, ОСОБА_12 на заокругленні проїжджої частини виїхав на узбіччя і скоїв наїзд на дерево. Гальмування вона не відчула. При наїзді на дерево вона отримала тілесні ушкодження перелом тіл 2-го та 3-го поперекових хребців без порушення спинного мозку та два тижні знаходилась на лікуванні.

Потерпіла ОСОБА_5 просила суд обрати міру покарання, не пов`язану з ізоляцією від суспільства, цивільний позов не заявляла.

Потерпілий ОСОБА_11 , підтвердив показання ОСОБА_5 та пояснив, що 11 червня 2015 року приблизно о 23 годині обвинувачений ОСОБА_12 пізно побачив поворот та вчасно не загальмував, в момент дорожньо транспортної пригоди від удару він знепритомнів, коли отямився виявився на підлозі автомобіля. Бачив, як потерпілий ОСОБА_9 виповз через відсутнє лобове скло автомобіля. На його думку швидка допомога приїхала через 30 хвилин. Матеріальну шкоду обвинувачений відшкодував його матері. При наїзді на дерево він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Потерпілий ОСОБА_11 дав пояснення що він особисто купався у ставку, вживав пиво разом з ОСОБА_9 та просив суд обрати обвинуваченому міру покарання, не пов`язану з ізоляцією від суспільства, цивільний позов не заявляв.

Потерпіла ОСОБА_7 , підтвердила показання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_11 . Вона 11 червня 2015 року батькам про своє місце перебування не повідомляла. Отримала тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості.

Просить задовольнити цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000 грн., мотивуючи тим, що вона отримала двосторонній перелом нижньої щелепи та більше трьох тижнів лікувалась а тому перенесла психологічні (моральні) страждання, внаслідок злочинних дій ОСОБА_12 . До цього часу вона та її мати ніякої грошової компенсації не отримувала. Просила суд обрати обвинуваченому ОСОБА_12 міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 підтримала викладені у позовній заяві вимоги про відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000 грн., та дала пояснення що нажаль вона не зберегла квитанції та чеки на придбання ліків під час лікування дочки. Вона дуже обурена тим, що батьки обвинуваченого навіть не телефонували до неї з метою надання матеріальної допомоги.

Потерпілий ОСОБА_9 у судову засіданні підтвердив показання потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та пояснив, що причиною ДТП 11 червня 2015 року стало світло фар та різкий поворот, з яким обвинувачений ОСОБА_12 керуючи автомобілем не впорався. Він сидів без ременя безпеки на місці рядом з обвинуваченим . Після ДТП, аби дістатися з автомобіля йому прийшлося вибити переднє скло автомобіля правою ногою. Просив суд обрати міру покарання обвинуваченому ОСОБА_12 не пов`язаному з ізоляцією від суспільства при умові, якщо обвинувачений ОСОБА_12 буде відшкодовувати йому завдані матеріальні та моральні збитки.

При наїзді на дерево він отримав розрив печінки та селезінки, які кваліфікуються, як тяжкі тілесні пошкодження, а тому просить суд задовольнити цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 66348,00 грн., яку підтвердив висновком проведеним ТОВ «С-Тиматика» № 341 про оцінку визначення вартості лікарських засобів та медичних препаратів використаних на лікування в період з 12.07.2015 по 30.07.2015 року від 29.09.2015 року

Просив задовольнити позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. мотивуючи тим що переніс психологічні (моральні) страждання.

Підтвердив що він отримав кошти від обвинуваченого у розмірі 15 498,00 грн.

Оцінивши в сукупності докази, досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке виразились в порушенні Правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинили потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , середньої тяжкості тілесні ушкодження, а потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_12 - раніше не судимий, і не притягався до кримінальної відповідальності,працює, приймав заходи щодо відшкодування завданої шкоди потерпілим по мірі можливості, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи і особи ОСОБА_12 , який відповідно до ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, а також позиції потерпілих, які просили не позбавляти волі обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, достатнім, відповідати особі обвинуваченого і обставинам вчиненого ним злочину.

Обговорюючи питання щодо застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, виходячи із наслідків дорожньо-транспортної пригоди приймаючи до уваги обставини відсутності у обвинуваченого ОСОБА_12 права керування транспортними засобами суд вважає не призначити таке додаткове покарання.

Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_12 документально підтверджені витрати на проведення експертиз у розмірі 491 грн. 04 коп.

По справі потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_7 заявлено цивільні позови про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, внаслідок вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_12 у судовому засіданні визнав той факт, що в результаті його дій потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 було спричинено матеріальну та моральну шкоду, але при розгляді позовних заяв просив суд врахувати його матеріальний стан.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважає, що позовні вимоги потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підлягають задоволенню частково з урахуванням ступені тяжкості тілесних ушкоджень, з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст. 23 Цивільного Кодексу України може проявлятися у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.4 ст. 23 Цивільного Кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Фізична особа, діями якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення (ч.1 ст. 276 Цивільного Кодексу України).

Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч.2 ст. 276 Цивільного Кодексу України). Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню (ст. 280 Цивільного Кодексу України).

Частиною 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд приходить до висновку про наявність у потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на протязі тривалого періоду часу моральних переживань, оскільки у зв`язку зі спричиненням їм тілесних ушкоджень (потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, та потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості) у них різко погіршився стан здоров`я. Всі ці обставини негативно сказались на моральному стані потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Однак, керуючись принципами розумності та справедливості, приймаючи до уваги обставини того, що усі потерпілі були обізнані про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_12 права керування транспортними засобами тобто допускали можливість ризиків щодо свого життя та використовували у нічний час без дозволу батьків транспортний засіб для відпочинку, а тому суд враховуючи вік обвинуваченого, часткове відшкодування, критично відноситься до сум моральної шкоди та вважає, що моральна шкода у розмірі 10 000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_9 та сума у розмірі 5 000 грн. на користь потерпілої ОСОБА_7 реально відображає характер, глибину та тривалість душевних, емоційних та моральних страждань, які перенесли потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Відповідно до п.п. 6, 14 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 31.03.89 (із змінами) «Про практику застосування судами України законодавства про в відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам. Суд має навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову або про покладання на засудженого обов`язку відшкодувати шкоду, зазначивши, якою дією чи бездіяльністю її заподіяно, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, вказати матеріальний закон, на підставі якого вирішено цивільний позов.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 у частині відшкодування матеріальної шкоди, яка згідно з висновком № 341 складає 66 348 грн., суд вважає за необхідне задовольнити частково на суму 40 тис. грн. яка визнана обвинуваченим , з урахуванням суми у розмірі 15 498,00 грн., виплата, яка підтверджена відповідними квитанціями та особисто потерпілим ОСОБА_9 у судовому засіданні.

Суд, керуючись ст. 57,59,66,147 ЦПК України, не бере до уваги посилання представника потерпілого ОСОБА_9 на висновок № 341, як на доказ у справі, оскільки судом експертне дослідження не призначалося, клопотання не заявлялося про проведення експертизи та експерт про кримінальну відповідальність згідно ст. 384, 385 КК України не попереджався, а тому прийшов до висновку, що наданий висновок №341 потерпілим ОСОБА_9 є неналежними. Матеріальна шкода підтверджена чеками на суму 17 724,86 грн., а тому з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 слід стягнути 24502 грн. матеріальної шкоди (40000-15498=24502)

Згідно з п. 2. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції від 22 травня 2015 року № 484 У111) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір 0,4 розміру мінімальної заробітної плати тобто у розмірі 487, 20 грн. а враховуючи що судом розглянуті два позови про відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_12 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 974, 40 грн.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Речовий доказ по справі автомобіль «ВАЗ-21043», державний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_12 , - після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_13 .

Стягнути з ОСОБА_12 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області витрати на проведення судової авто технічної експертизи №70/27-536 від 23 серпня 2015 року (одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Дніпропетровської області; номер рахунку 0004; МФО 805012; ; найменування установи банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області; призначення платежу за проведення судової авто технічної експертизи №70/27-536 від 23 серпня 2015 року) у розмірі 491 грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 24502 грн. та 10 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь законного представника ОСОБА_7 ОСОБА_8 у рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави судовий збір в розмірі 974, 40 грн. за розгляд позовних заяв немайнового характеру

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинувачений у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1