Справа № 333/8580/15-к
Справа № 333/8580/15-к

УХВАЛА
07 грудня 2015 року м. Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, не має групи інвалідності, не є депутатом чи адвокатом, який не має постійного місця реєстрації, але мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-25.12.2008 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ст.186 ч.2 КК України, до 3 років 6 міс. позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 22.03.2011 року, невідбутий строк 1 рік 22 дні;
-12.10.2011 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ст.289 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 30.12.2014 року по відбуванню строку покарання.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04 грудня 2015 року приблизно о 18 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою із не встановленою в ході досудового розслідування особою, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де, з метою реалізації свого злочинного умислу, як об`єкт для скоєння злочину обрав зазначене домоволодіння. Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою із не встановленою в ході досудового розслідування особою, шляхом вільного доступу проник на територію вищезазначеного домоволодіння. Перебуваючи на території вказаного будинку ОСОБА_4 , разом з не встановленою в ході досудового розслідування особою, відкрито викрав газовий балон вартістю 60 гривень 00 копійок, але коли, останні збирались залишити територію будинку АДРЕСА_2 , їх дії були помічені потерпілим ОСОБА_5 . Так, намагаючись припинити дії останніх, ОСОБА_4 почав чинити опір діям потерпілого, в ході якого наніс декілька ударів в область обличчя останньому. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 разом із не встановленою в ході досудового розслідування особою, із викраденим майном залишили місце вчинення кримінального правопорушення, та розпорядились ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 та не встановленої і в ході досудового розслідування особи., потерпілому ОСОБА_5 , було спричинено майнову шкоду на загальну суму 60 грн. 00 коп.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, яке кваліфікується за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із проникненням у житло, із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.
07.12.2015 року підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру.
Вина ОСОБА_4 , у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого, ч.3 ст.186 КК України, в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_4 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав: 1) ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, що відноситься, згідно ст.12 КК України, до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років; 2)Зібрані слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення направленого на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.
Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, також відсутність у останнього стійких соціальних зв`язків (неодружений), а також відсутність постійного місця реєстрації, не зважаючи на те, що останній має місце мешкання, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод залишити теперішнє місце перебування.
Крім того, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може: - переховуватися від органів досудового розслідування або суду; - вчинити інше кримінальне правопорушення.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Прокурор просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду, оскільки більш м`який запобіжний не зможе запобігти вказаним ризикам.
У судовому засіданні прокурор у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину та заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки у нього на утриманні перебувають діти співмешканки.
Вислухавши доводи та пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжного захід у виді тримання під вартою.
Клопотання прокурора оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_4 щодо вручення йому 07.12.2015 року о 15 год. 05 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що підозрюваний з`явився до слідчого судді о 18 год. 00 хв., слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
Відповідно до ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не одружений, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, що відноситься, згідно ст.12 КК України, до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років; не має постійного місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, судимість не знята та непогашена, не має соціальних зв`язків.
Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_4 що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, вимоги ч.5 ст.182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст.183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 20 мінімальних заробітних плат.
Відповідно до п.16 ч.1 ст.3 КПК України розмір мінімальної заробітної плати визначається як грошова сума, що дорівнює місячному розміру заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.
Згідно ст.8 ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 09.09.2015 року складає 1378,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що складає 27 560,00 грн..
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч.9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.
Частина 10 статті 182 КПК України передбачає, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що складає 27 560,00 грн..
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислюється з 19-00 год. 07.12.2015 року.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 19-00 год. 04.02.2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано 07 грудня 2015 року

_______________ ОСОБА_4 .