Справа № 415/7575/15-к
Провадження № 11сс/782/16/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 30 грудня 2015 року

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Лисичанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26.02.2016 р. включно стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ровеньки Луганської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 6 серпня 2015 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 309 КК України (2001 року) до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Постановлено строк тримання під вартою ОСОБА_6 обчислювати з 29.12.2015 року, розмір застави визначено в розмірі 60 розмірів мінімальної заробітної плати в сумі 73080 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень), у разі внесення застави на підозрюваного покладено наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докладати зусиль до пошуку роботи.

Як видно з клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 23 грудня 2015 року, о 14 годині 38 хвилин, знаходячись в приміщенні аптеки № 2 ФОП " ОСОБА_8 ", розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з ящика вітрини, діючи повторно, таємно викрав гроші в сумі 3 700 гривень, чим спричинив ОСОБА_8 , майнову шкоду на вказану суму.

29 грудня 2015 року, о 06 годині 35 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, підійшов до ОСОБА_9 , яка проходила в даному районі, і спробував вирвати жіночу сумку, яка висіла у неї на плечі. Оскільки ОСОБА_10 стала чинити опір ОСОБА_6 і, не витримавши рівновагу, впала на землю, то ОСОБА_6 шляхом ривка відкрито викрав у неї жіночу сумку, що не становить для потерпілої майнової цінності, в якій, знаходилися грошові кошти в сумі 86 гривень, окуляри для зору вартістю 190 гривень, ліхтар, медикаменти, та інші особисті речі, що не становлять для потерпілої майнової цінності, чим спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 276 гривень, після чого втік з місця скоєння злочину, а викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання, слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення доведено наявність обгрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, а саме кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а також відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів та за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі відповідно на строк до 5 та 6 років.

Слідчий суддя також послався наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ст. 177, 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність доказів існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з огляду на обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання у разі визнання підозрюваного винним, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить змінити йому міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та зменшити суму залога до 20 тисяч гривень, оскільки вважає, що суд першої інстанції при обранні йому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилався лише на те, що він раніше був судимий і не врахував його права як громадянина України, які захищені Конституцією України. Крім того суд першої інстанції вказав, що у нього немає постійного місця проживання, хоч він є особою, яка переміщена з тимчасової окупованої території і не може проживати там.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, слідчого ОСОБА_11 , який підтримав клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України, а також достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий та прокурор.

При цьому слідчий суддя детально навів у своїй ухвалі данні, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, до яких відніс покази самого підозрюваного, протокол огляду місця події від 23 грудня 2015 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , протокол допиту свідка провізора ОСОБА_12 , протокол пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_13 , протокол огляду місця події від 29 грудня 2015 року, протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 , протокол впізнання особи за участю потерпілої, протокол допиту спідка ОСОБА_14 , протокол огляду місця події від 29 грудня 2015 року, протокол пред`явлення речей для впізнання потерпілою ОСОБА_15 .

Про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, те, що він раніше був неодноразово судимим на вчинення тяжких злочинів, в тому числі спрямованих проти власності, і знову підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів, інкриміновані йому діяння вчинив в період іспитового строку, ніде не працює, в м. Лисичанську мешкає без реєстрації, не одружений, дітей не має. що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

При цьому слідчий суддя врахував, що згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, та мотивував своє рішення про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_16 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Розмір застави визначено правильно в межах КПК України.

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК України, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише з підстав того, що він раніше судимий є безпідставними.

Порушень Конституційних прав підозрюваного при розгляді клопотання не встановлено.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного є законним, обґрунтованим, мотивованим та єдино можливим запобіжним заходом щодо даного конкретного випадку, застосування інших запобіжних заходів є недоцільним.

Апеляційна скарга підозрюваного є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.199, 405, 407, 412, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 30 грудня 2015 року про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, тобто з 29.12.2015 по 26.02.2016 включно залишити без змін

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: