Справа №574/6/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/515/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0000296 відносно ОСОБА_6 за його апеляційною скаргою на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 26 червня 2015 року, щодо

ОСОБА_6 ,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вознесенка Буринського району, мешкає в АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій ставиться питання про зміну вироку суду, перекваліфікації його дій та пом`якшення призначеного покарання.

Даним вироком ОСОБА_6 визнаний винним у пред`явленому обвинуваченні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України і призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведені експертні дослідження у сумі 147 грн. 42 коп.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що суд неповно дослідив всі обставини справи, висновки суду ґрунтуються на припущеннях, а вирок суду не відповідає вимогам КПК України. Стверджує, що злочин вчинив захищаючись від дій потерпілого ОСОБА_9 , до того ж жодна з експертиз не спростовує його показання про те, що він наніс удар з положення лежачи, коли ОСОБА_9 сидів на ньому зверху та наносив удари. Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його на дії та призначити відповідне покарання.

Як зазначено у вироку, 27 вересня 2014 року близько 16 години у дворі будинку АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних стосунків з вітчимом ОСОБА_9 , раптово виник умисел на позбавлення життя останнього. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 взяв саморобний ніж, яким з метою позбавлення життя ОСОБА_9 , наніс удар в грудну клітину останнього. Від

Вислухавши доповідь судді, думку захисника, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, вирок суду змінити та пом`якшити покарання, прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за обставин, викладених у вироку, встановлена у передбаченому законом порядку на підставі досліджених в судовому засіданні належних та допустимих доказів, яким судом дана належна правова оцінка.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження по факту умисного вбивства потерпілого ОСОБА_9 , вчиненого ОСОБА_6 , мотивовано поклавши в основу вироку належні та допустимі докази, зокрема, надані під час судового розгляду:

показання потерпілого ОСОБА_10 про те, що на похоронах ОСОБА_9 , потерпіла ОСОБА_11 розповіла йому, що 27 вересня 2014 року через велосипед розпочалася сварка і бійка між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , під час якої ОСОБА_6 взяв в сараї ніж і вдарив потерпілого в серце, при цьому обидва перебували в положенні стоячи обличчям одне до одного;

показання свідка ОСОБА_12 про те, що 27 вересня 2014 року йому повідомили, що ОСОБА_9 зарізали;

показання свідка ОСОБА_13 про те, що вона була понятою при проведенні слідчих експериментів з участю обвинуваченого та ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_6 говорив, що вдарив ножем вітчима. ОСОБА_11 говорила, що бійка відбулася на її очах, ОСОБА_6 напав першим;

показання свідка ОСОБА_14 про те, що 27 вересня близько 17-18 години він вийшов з гаража, що знаходиться навпроти домоволодіння ОСОБА_9 та побачив Ліду, яка бігла йому назустріч і кричала , що ОСОБА_15 зарізав ОСОБА_16 . Зайшовши в двір, він побачив ОСОБА_9 , який лежав на землі, а ОСОБА_6 стояв у нього в ногах;

протокол огляду місця події від 27 вересня 2014 року та фототаблиці до нього, відповідно до якого на території двору домогосподарства АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_9 з ушкодженнями у вигляді рани щіловидної форми. На дворі виявлений ніж з дерев`яним руків`ям, обмотаним ізоляційною стрічкою синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору ( т.1 а.п. 123-130);

висновок судово медичного експерта № 105 від 4 листопада 2014 року, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_9 стало проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки з пошкодженням серця. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до тяжких по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ( т.1 а.п. 105 -107);

висновок комісійної судово медичної експертизи № 23/2015 від 13 травня 2015 року, відповідно до якого на трупі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження проникаюче колото різане поранення грудної клітки зліва з пошкодженням перикарду та серця, рановий канал довжиною до 9 см, який іде спереду назад, зліва на право та знизу вверх ( т. 2 а.п. 92-105);

висновок експерта № 303 від 24 жовтня 2014 року, відповідно до якого на ножі, вилученого у дворі помешкання ОСОБА_6 , знайдена кров людини, яка може належать як ОСОБА_9 так і ОСОБА_6 у разі наявності у останнього тілесних ушкоджень, що могли призвести до зовнішнього крововиливу ( а.п. 173-176 т.1);

висновок експерта № 321 від 3 листопада 2014 року, відповідно до якого на шматку шкіри з грудної клітки трупу ОСОБА_9 є колото різане пошкодження, яке утворилося від колюче ріжучої дії плаского клинкового знаряддя типу ніж, цим знаряддям міг бути ніж, наданий на експертизу ( а.п. 186-189 т.1);

висновок експерта № 320 від 25 листопада 2014 року та фототаблиці до нього, відповідно до якого на лівої полочці куртки ОСОБА_9 виявлено колото різане пошкодження, яке утворилося від колюче ріжучої дії плаского клинкового знаряддя типу ніж, який має порівняне гостре лезо, цим знаряддям міг бути ніж, наданий на експертизу ( а.п. 191-194 т.1);

висновок експерта № 319 від 25 листопада 2014 року та фототаблиці до нього, відповідно до якого на лівої полочці жилета ОСОБА_9 виявлено колото різане пошкодження, яке утворилося від колюче ріжучої дії плаского клинкового знаряддя типу ніж, який має порівняне гостре лезо, цим знаряддям міг бути ніж, наданий на експертизу ( а.п. 196-198 т.1);

висновок експерта № 322 від 25 листопада 2014 року та фототаблиці до нього, відповідно до якого на передній поверхні светра ОСОБА_9 виявлено колото різане пошкодження, яке утворилося від колюче ріжучої дії плаского клинкового знаряддя типу ніж, який має порівняне гостре лезо, цим знаряддям міг бути ніж, наданий на експертизу ( а.п. 200-202 т.1);

висновок експерта № 1167 від 22 жовтня 2014 року, відповідно до якого на куртці підозрюваного ОСОБА_6 , знайдена кров людини, походження якої можливе як від ОСОБА_9 так і від ОСОБА_6 ( а.п. 200-202 т.1);

висновок експерта № 1171 від 22 жовтня 2014 року, відповідно до якого на брюках та ремені брюк потерпілого ОСОБА_9 , знайдена кров людини, походження якої можливе як від ОСОБА_9 так і від ОСОБА_6 ( а.п. 169-171 т.1);

висновок експерта № 1172 від 05 грудня 2014 року, відповідно до якого на безрукавці потерпілого ОСОБА_9 , знайдена кров людини, походження якої можливе як від ОСОБА_9 так і від ОСОБА_6 ( а.п. 214-216 т.1);

висновок експерта № 1173 від 05 грудня 2014 року, відповідно до якого на джемпері потерпілого ОСОБА_9 , знайдена кров людини, походження якої можливе як від ОСОБА_9 так і від ОСОБА_6 ( а.п. 218-220 т.1);

протокол слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_11 , в ході якого вона розповіла та продемонструвала як обвинувачений після бійки з ОСОБА_9 , побіг до підвалу, взяв ніж та повернувся на подвір`я. В цей час ОСОБА_9 стояв до ОСОБА_6 спиною. У зв`язку з цим ОСОБА_11 крикнула «Дивись, у нього ніж!». ОСОБА_9 повернувся до ОСОБА_6 та став відштовхувати його. В цей час ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_9 ножем в область лівої частини грудей, від чого ОСОБА_9 почав опускатися на землю, при цьому і обвинувачений і потерпілий перебували в положенні стоячи;

висновок судово психіатричної експертизи № 371 від 17 листопада 2014 року, відповідно до якого на момент скоєння злочину ОСОБА_6 будь яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак якого не будь хворобливого розладу психічної діяльності, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними ( а.п. 221-224 т.1).

Отже, колегія суддів вважає правильним висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 115 ч. 1 КК України кваліфіковані правильно.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що судово-медичні експертизи не спростовують його показань про те, що він наніс удар ножем захищаючись, з положення лежачи, коли ОСОБА_9 сидів на ньому зверху та наносив удари.

Так, у висновках експерта № 207 та № 208 від 13 жовтня 2014 року, яка проводилася по механізму спричинення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_9 , продемонстрованому потерпілою ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_6 , вказано, що механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених на тілі трупу ОСОБА_9 , може співпадати з механізмом спричинення, продемонстрованим як потерпілою, так і обвинуваченим.

Однак, при безпосередньому дослідженні трупу ОСОБА_9 , судово-медичний експерт у своєму висновку № 105 від 04.11.2014 р. зазначив, що в момент заподіяння тілесних ушкоджень, ймовірніше всього, потерпілий знаходився у вертикальному положенні лицем до нападника. Також з висновку комісійної судово-медичної експертизи № 23/2015 від 13 травня 2015 року вбачається, що наявність патьоків крові у напрямку зверху вниз на передній поверхні лівої штанини джинсів потерпілого вище коліна, може свідчити, що в момент спричинення тілесного ушкодження, верхня частина тулуба та лівого стегна була у вертикальному положенні. За обставин, продемонстрованих ОСОБА_6 під час слідчого експерименту, було б інше направлення ранового каналу, що не відповідає наявному. При судово-імунологічній експертизі тапок ОСОБА_6 на верхній частині обох тапок виявлені нашарування крові, які могли попасти на них тільки при виділенні крові з джерела кровотечі, розташованої вище. Під час слідчого експерименту підозрюваний вказав, що після нанесення удару ножем, потерпілий обм`як і він зняв його з себе і піднявся, при цьому кров не могла попасти на верхню частину його тапок. Таким чином, враховуючи локалізацію та довжину рани, напрямок ранового каналу знизу вверх спереду назад та зліва направо, довжину ранового каналу, довжину клинка ножа, товщину одягу потерпілого, дані експериментальних медико-криміналістичних досліджень, нашарування крові по передній поверхні лівої штанини потерпілого, просякненню кров`ю верхньої частини обох тапок підозрюваного, більш ймовірне спричинення поранення ОСОБА_9 у положенні, продемонстрованому ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту за її участю, тобто при знаходженні потерпілого та підозрюваного в момент нанесення удару ножем у вертикальному положенні.

Вищезазначені висновки експертиз, повністю співпадають із протоколом слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_11 , відповідно до якого ОСОБА_6 вдарив потерпілого ножем умисно, він не захищався від дій потерпілого і потерпілий на нього не нападав, а також і з показаннями потерпілого ОСОБА_10 , якому про події злочину розповіла ОСОБА_11 , а також і про те, що ОСОБА_6 вдарив ножем потерпілого умисно, коли потерпілий знаходився у вертикальному положенні, обличчям до обвинуваченого

Висновки суду першої інстанції про те, що з боку обвинуваченого ОСОБА_6 відсутній стан необхідної оборони колегія суддів вважає правильними, постановленими на підстави доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні і належно вмотивованими, а доводи апеляційної скарги щодо даного питання, безпідставними.

Колегія суддів суду першої інстанції вірно встановила прямий умисел ОСОБА_6 на умисне вбивство ОСОБА_9 . Про це свідчить цілеспрямований і активний характер його дій, використання ножа, нанесення удару з силою (з огляду на кількість одягу на потерпілому), нанесення удару в область розташування життєво-важливого органу людини серця.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд не усунув неповноту досудового слідства, та поклав в основу вироку припущення, домисли досудового слідства та опирався на показання та відеозапис з слідчих дій потерпілої ОСОБА_11 , які є нелогічними та непослідовними, та які вона не підтвердила в судовому засіданні є безпідставними.

Потерпіла ОСОБА_11 дійсно відмовилась від дачі свідчень у судовому засіданні, і суд вірно це розцінив як її право, надане їй як матері обвинуваченого, і це не може розцінюватись як спростування її свідчень на досудовому слідстві.

Судом першої інстанції цілком правильно визнаний як допустимий, такий доказ, як протокол слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_11 , і колегія суддів з цим погоджується.

Що стосується вимог апелянта про усунення неповноти досудового слідства, то суд першої інстанції може оцінювати лише ті докази, які дослідив безпосередньо в судовому засіданні і на думку колегії суддів судом першої інстанції не допущено порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання про достатність доказів при визначенні винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 .

Не знайшли свого підтвердження і доводи обвинуваченого в частині дослідження судом даних, що характеризують його особу.

Суд першої інстанції навів відповідні мотиви свого рішення і колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не припустився помилки, коли не прийняв до уваги наданою стороною захисту характеристику на обвинуваченого ОСОБА_6 з місця проходження військової служби, оскільки ця характеристика була надана обвинуваченому десять років тому, свідки в судовому засіданні показали, що не можуть об`єктивно характеризувати ОСОБА_6 , а свідок ОСОБА_13 охарактеризувала ОСОБА_6 лише за період навчання його у школі.

Колегія суддів вважає, що покарання засудженому ОСОБА_6 призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України і, на думку колегії суддів, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи в сукупності всі вищевикладені обставини, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 26 червня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишити тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, якій тримається під вартою, з часу отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4